П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020року м. Київ

Справа № 761/46925/18

Провадження: № 22-ц/824/4250/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар Гулієв М.Д.о,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Круглика Валерія Володимировича в інтересах ОСОБА_1

на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 січня 2020 року, постановлену під головуванням судді Осаулова А.А.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, стягнення коштів та визначення місця проживання,

в с т а н о в и в :

В грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 05 жовтня 2012 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Попередньо, а саме, 04 жовтня 2012 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюбний договір, відповідно до умов якого, відповідач у разі розірвання шлюбу після спливу трьох і більше років перебування у зареєстрованому шлюбі зобов`язувався виплатити їй компенсацію у розмірі 225 000 доларів США. У шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 . Оскільки, сімейні відносини між сторонами не склалися, відновлення подружніх стосунків неможливе, просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , визначити місце проживання доньки ОСОБА_3 з нею та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 225 000 доларів США.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 05.10.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1560 від 05.10.2012 року, розірвано.

У задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення коштів та визначення місця проживання дитини відмовлено.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15 січня 2020 року заяву адвоката Линника Є.В. задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 16 серпня 2019 року про накладання арешту на об`єкти нерухомості:

- в цілому на квартиру АДРЕСА_1 ;

- на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00 загальною площею 59,39 кв.м, та житловою площею 38,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

- на земельну ділянку реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31, кадастровий номер :03:023:0038, загальною площею 0,1391 га що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва;

- на земельну ділянку реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31, кадастровий номер :03:041:0080, загальною площею 0,0652 га що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва;

Не погодившись із ухвалою суду про скасування заходів забезпечення позову, ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 одав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 січня 2020 року, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 січня 2020 року, ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 вказував, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про скасування заходів забезпечення позову, оскільки рішення суду від 16 листопада 2019 року не набрало законної сили. При цьому, в ухвалі суду зазначено, що заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили судовим рішенням від 16.11.2019 року. Проте, дана ухвала суду також підлягає оскарженню. Зазначав, що скасування заходів забезпечення позову може спричинити подальше відчуження нерухомого майна, що потягне за собою неможливість позивача у майбутньому задовольнити свої вимоги у разі задоволення позовних вимог.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 28 січня 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її адвокат Круглик В.В. підтримали апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, просили скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Адвокат Линник Є.В. в інтересах ОСОБА_2 заперечував проти апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

У відповідності до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як убачається із матеріалів справи, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.08.2019 року накладено арешт в цілому на квартиру АДРЕСА_1 на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, загальною площею 59,39 кв.м., житловою площею 38,4 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 ; на земельну ділянку, реєстраційний номер об єкта нерухомого майна 31, кадастровий номер :03:023:0038, загальною площею 0,1391 га, що знаходитьсяза адресою: АДРЕСА_4 , цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва; на земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31. кадастровий номер :03:041:0080, загальною площею 0,0652 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва.

Дана ухвала постановленаз метою недопущення порушення прав позивачки на отримання грошової компенсації за укладеним раніше 04.10.2012 року, між нею та ОСОБА_2 , шлюбним договором.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 05.10.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1560 від 05.10.2012 року, розірвано.

У задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення коштів та визначення місця проживання дитини відмовлено.

Скасовуючи заходи забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що рішенням суду у даній справі у задоволенні позову в частині стягнення коштів було відмовлено, оскільки заходи забезпечення позову не були скасовані, тому вважав, що підстави для їх існування відпали.

Тобто, єдиною підставою для скасування заходів забезпечення суд першої інстанції визначив відмову у задоволенні позову в частині стягнення грошових коштів, що передбачені умовами шлюбного договору.

Відповідно до ч. ч. 1,7,8 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Так, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

В той же час, постановою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року апеляційну скаргу адвоката Круглика В.В. в інтересах ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення коштів скасовано та ухвалено нове про задоволення цих позовних вимог.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі еквівалентному 225 000 доларів США доларів США, що на момент виплати за курсом НБУ на час ухвалення цього рішення становить 5 499 697,50 грн.

Скасовуючи рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року, суд апеляційної інстанціївстановив порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що призвели до неправильного в процесуальному розумінні вирішення питання.

Отже, передбачена цивільним процесуальним законом і застосована судом першої інстанції підстава для скасування заходів забезпечення позову перестала існувати.

За таких обставинухвала суду першої інстанції від 15 січня 2020 року про скасування заходів забезпечення позову відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню із постановленням нової про залишення заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову без задоволення.

При цьому, відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням у разі виникненнянових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову (ст. 158 ч. 6 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Круглика Валерія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 січня 2020 року скасувати та постановити нову.

Заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 27 лютого 2020 року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль