Ухвала

27 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 565/91/16-ц

провадження № 61-3405 ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2016 року про повернення позовної заяви, ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20 жовтня 2017 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення пені у зв`язку з простроченням виконання банківських операцій,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення пені у зв`язку з простроченням виконання банківських операцій.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику на підставі статті 121 ЦПК України 2004 року.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 02 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2016 року повернуто апелянту на підставі статей 121, 297 ЦПК України 2004 року.

У вересні 2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення у справі додаткового рішення з вимогою визнати її кредитором.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20 жовтня 2017 року, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

24 лютого 2020 року на електронну адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2016 року, ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20 жовтня 2017 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року у вказаній вище справі.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на оскаржувані судові рішення з таких підстав.

Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що ухвала Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2016 року про повернення заяви позивачеві не переглядалась судом апеляційної інстанції, тому не підлягає касаційному оскарженню.

Крім того, ухвала Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20 жовтня 2017 року про відмову ухвалити додаткове рішення, яка віднесена до категорії ухвал, вказаних у пункті 20 частини першої статті 353 ЦПК України, після її перегляду в апеляційному порядку, не входить до переліку ухвал, які є предметом оскарження у касаційному порядку.

Не може бути предметом перегляду у касаційному порядку постанова апеляційного суду від 06 серпня 2019 року, прийнята за результатами апеляційного перегляду такої ухвали, яка не підлягає касаційному оскарженню (в силу вимог пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2016 року про повернення позовної заяви, ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20 жовтня 2017 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення пені у зв`язку з простроченням виконання банківських операцій відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара