Справа № 710/761/20
Провадження № 2/710/338/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2020 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участю секретаря судового засідання - Харченко Л.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» та Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ СЕРВІС» про захист прав споживачів, введення в оману та повернення коштів, сплачених за наслідками укладення договорів,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

17.07.2020 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява, в якій позивач просив визнати недійсним з моменту укладення Договір фінансових послуг між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО»; стягнути з ТОВ «АВТО ПРОСТО» на користь позивача грошові кошти в розмірі 79968,01 грн.; визнати недійсним з моменту укладення Договір доручення № 803645 від 23.11.2019, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «АТ СЕРВІС»; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ СЕРВІС» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 16 656,60 грн.

Позов позивач мотивує тим, що 23.11.2019 між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» було підписано Договір № 803645, предметом якого є надання Учаснику фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, спрямованих на придбання автомобіля, за рахунок об`єднання грошових коштів учасників через систему «Автофонд». Договір укладено шляхом підписання Сторонами Договору та Додатку № 1, Додатку № 2, які є невід`ємною частиною Договору. Терміни, що використовуються в Договорі та системі «Автофонд», визначаються в Договорі. Додаток №1 до Договору позивачу не надавався. 23.11.2019 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «АТ СЕРВІС» було укладено Договір доручення № 803645 предметом якого є зобов`язання сплатити Повіреним винагороду ТОВ «Авто Просто» у сумі 16656,60 грн. за рахунок Довірителя. Позивач ознайомлювався зі змістом договорів, проте мало що зрозумів з них та вважає, що вказані Договори були укладені під впливом обману та із застосуванням нечесної підприємницької практики. Відповідач 1 - ТОВ «Авто Просто» та Відповідач 2 - ТОВ «АТ СЕРВІС» через свого менеджера- консультанта не забезпечив законні права позивача у тому, що не надавав роз`яснень позивачу, що він не продає автомобілі, а надає послуги з адміністрування системи придбання автомобілів у групах. Відповідач не повно виклав інформацію стосовно надання своїх послуг, що є порушенням ч. 1 ст. 15 Закону про захист прав споживачів. В Договорах, використовуються неконкретизовані поняття (підміна понять) внаслідок чого позивача було введено в оману щодо поняття: (1) предмету оскаржуваних Договорів, (2) умов отримання товару, (3 )строків отримання товару, (4) ціни та умов оплати товару, чим порушено вимоги ст. 15, 18, 19 Закону про захист прав споживачів, внаслідок чого позивач був введений в оману, щодо обставин, які мають істотне значення, уклав оспорюваний Договір. З урахуванням наведеного та того, що зміст Договорів є складним для сприйняття і розуміння правової природи правочину, прав та обов`язків сторін, спрямований на використання відповідачем нечесної підприємницької практики, позивач вважає, що спірні Договори укладено під впливом обману, щодо обставин, які мають істотне значення, при підписанні позивачем згаданих правочинів, зазначеними Договорами порушено права Позивача, які підлягають захисту встановленим законом способом.

Відповідач ТОВ «АВТО ПРОСТО» надав до суду відзив, в якому вказав що Договір №803645 містить опис послуг, що надаються ТОВ "АВТО ПРОСТО". Опис послуг приведено детально, щоб виключити необхідність їх усного тлумачення та уникнення подальших непорозумінь між сторонами з приводу трактування умов Договору. Крім того, під час підписання Договору позивачу були надані для ознайомлення з Внутрішніми правилами надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів в групах ТОВ "АВТО ПРОСТО". Таким чином, позивачу до підписання Договору, довелась вичерпна інформація про послуги, що надаються відповідачем. На розподілі товару від 30.01.2020 ОСОБА_1 набув право на отримання автомобіля за Договором. Проте надане право було анульовано через невиконання ОСОБА_1 положень статті 8 Розділу II Договору. Фактично позивач не вчинив дій необхідних для набуття у власність автомобіля. На розподілі товару від 26.06.2020 ОСОБА_1 набув право на отримання автомобіля за Договором. Наразі позивач не здійснює жодних дій з метою отримання автомобіля за договором. Станом на серпень 2020 року Договір сторонами не розірвано. Твердження позивача про односторонню зміну відповідачем умов Договору в частині визначення ціни автомобіля, зазначеного у додатку №1 до Договору також не відповідають дійсності, оскільки порядок визначення ціни автомобіля чітко визначено в Договорі, а саме в статті 2 Розділу II Договору. Таким чином, "алгоритм" визначення ціни автомобіля чітко визначений, відомий позивачу та погоджений ним шляхом підписання Договору. Крім того, ціна автомобіля може як збільшуватись так і зменшуватись постачальником. ТОВ "АВТО ПРОСТО" не має впливу на ціну автомобіля.

У судове засідання позивач з`явився, просив задовольнити позов.

Відповідач 1 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Відповідач 2 у судове засідання не з`явився.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 21.07.2020 відкрито провадження у справі, учасників справи повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

2. Мотивувальна частина:

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У суді встановлено, що відповідно до Договору про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі № 803645, укладеного 23.11.2019 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Просто», предметом якого є надання учаснику фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, спрямованих на придбання автомобіля, за рахунок об`єднання грошових коштів учасників через систему «Автофонд», ТОВ «Авто Просто» зобов`язаний забезпечити функціонування системи АВТОФОНД, яка складається з груп, кожна з яких після її формування має незмінну кількість учасників; об`єднати учасників системи АВТОФОНД у групи з метою придбання автомобілів; сформувати групи, включивши учасника у групу та повідомити учасника про дату створення групи протягом семи робочих днів з дати її створення; провести розподіл товару; організувати передачі автомобіля у власність отримувача товару; вчиняти інші дії, спрямовані на придбання автомобіля через систему за рахунок об`єднаних періодичних платежів учасників.

Згідно зі ст. 4 Договору учасник зобов`язується виконувати зобов`язання, передбачені договором про адміністрування, в порядку та строки, визначені Договором: сплатити винагороду за послуги, пов`язані з включенням Договору до системи АВТОФОНД та формуванням групи протягом 10 днів після повідомлення Товариством учаснику номера групи, до якої він належить, та дати створення групи; сплатити Винагороду за послуги, пов`язані з передачею автомобіля учаснику після надання права на отримання автомобіля; щомісячно не пізніше 15-го числа кожного місяця, сплачувати періодичні платежі разом із щомісячною винагородою; отримати автомобіль згідно з умовами договору.

Відповідно до ст. 5 Договору він набирає чинності з дати його підписання обома Сторонами й діє протягом п`яти років, але в будь-якому разі до моменту виконання сторонами всіх зобов`язань, передбачених Договором. Дата підписання Договору зазначена на першій сторінці Договору.

Згідно зі ст. 6 Договору він може бути змінений лише за згодою Сторін шляхом укладення додатків до Договору. Не є зміною умов Договору щомісячне повідомлення Постачальником поточної ціни Автомобіля, яка щомісяця застосовується для розрахунку розміру періодичних платежів та Винагороди Товариства за Договором. Зміна Поточної ціни Автомобіля Постачальником зумовлює зміну розміру періодичних платежів та винагороди, які мають надалі сплачуватися Учасником з дати зміни Поточної ціни автомобіля до наступного повідомлення Постачальника про зміну поточної ціни Автомобіля.

Відповідно до ст. 2 Розділу ІІ Договору поточна ціна Автомобіля є критерієм-основою для розрахунку розміру періодичних платежів, Винагороди Товариства та інших платежів, передбачених Договором, протягом всього строку існування групи, та повідомляється АВТО ПРОСТО Постачальником щонайменше щомісяця.

У разі зміни поточної ціни Автомобіля АВТО ПРОСТО має право змінювати розмір періодичних платежів та винагороди, які мають вноситися учасниками групи. Про зміну Поточної ціни товару АВТО ПРОСТО письмово повідомляє учасників групи протягом 7 (семи) робочих днів з дати отримання від Постачальника документа, що підтверджує її зміну (далі - дата зміни Поточної ціни товару). У такому повідомленні зазначаються: дата зміни Поточної ціни товару, нова Поточна ціна товару, розмір періодичних платежів та щомісячної

винагороди за послуги, які мають надалі сплачуватися учасниками групи з дати зміни Поточної ціни товару.

Учасник зобов`язаний повністю сплатити періодичні платежі та щомісячну винагороду згідно з Графіком внесків. Учасник зобов`язаний сплачувати періодичний платіж разом із щомісячною, винагородою протягом перших 15 (п`ятнадцяти) календарних днів місяця. АВТО ПРОСТО щомісяця надсилає рахунки на сплату періодичного платежу разом із щомісячною винагородою за адресою, вказаною Учасником у Договорі.

АВТО ПРОСТО надає послуги з адміністрування фінансових активів для придбання Автомобілів через систему АВТОФОНД до завершення Графіка внесків групи, до якої включено Договір. Розмір винагороди Адміністратора за Договором в частині сплати Щомісячної винагороди розраховується шляхом множення зазначеного в Додатку №1 до Договору відсотку Щомісячної винагороди на Поточну ціну Автомобіля. Учасник має право сплатити АВТО ПРОСТО Винагороду Товариства щомісячними внесками відповідно до Графіка внесків або достроково одноразовим платежем. У випадку, якщо Учасник групи вирішив сплатити Винагороду Товариства достроково одноразовим платежем, він повинен звернутися до АВТО ПРОСТО з метою отримання розрахунку загального розміру Винагороди Товариства та рахунку для сплати. АВТО ПРОСТО не може збільшувати відсоток Щомісячної винагороди, встановлений в Додатку №1 до Договору.

Відповідно до ст. 5 Розділу ІІ Договору учасник , який належним сином виконує свої зобов`язання за даним Договором отримує автомобіль через визначені Договором механізми надання права на отримання автомобіля.

Статтею 6 Розділу ІІ Договору визначено механізми надання права на отримання автомобіля. Зокрема вказано, що надання Права на отримання Автомобіля здійснюється механізмами: накопичення внесків та пропозиції авансових внесків. Право на отримання автомобіля через механізм накопичення внесків надається з першого розподілу товару учаснику, який має найбільшу загальну кількість сплачених внесків відповідно до даних, повідомлених АВТО ПРОСТО банківськими установами, через які учасники сплачують внески, станом на 15-е (п`ятнадцяте) число місяця, в якому проводиться розподіл товару. Для визначення кількості внесків кожного учасника вказуються періодичні платежі разом із щомісячною винагородою, сплачені ним з початку функціонування групи. Якщо двоє або більше учасників матимуть рівну кількість внесків у певній групі, АВТО ПРОСТО надасть право на отримання автомобіля учасникам Договору якого є меншим. Якщо після надання права на отримання автомобіля через механізм накопичення внесків у певному місяці в фонді групи будуть кошти, достатні для надання другого права на отримання автомобіля, таке право надається через механізм пропозиції авансових внесків. Право на отримання автомобіля через механізм пропозиції авансових внесків надається учаснику, який пропонує найбільшу кількість авансових внесків у групі, до якої включено Договір. Надання права на отримання автомобіля через механізми позиції авансових внесків здійснюється з першого розподілу за умови наявності коштів у фонді групи. Пропозиція авансових внесків включає: вже сплачені авансові внески (за наявності, авансові внески, які учасник пропонує сплатити, і які підлягають сплати у випадку одержання права на отримання автомобіля. Для участі в механізмі пропозиції авансових внесків учаснику необхідно надіслати пропозицію АВТО ПРОСТО в закритому конверті. На конверті має бути зазначено: «Пропозиція авансових внесків», номери Договору та групи, порядковий номер у групі, дата проведення розподілу товару, на який подано дану пропозицію. На бланку Пропозиції учасник повинен продублювати зазначені дані та зазначити кількість внесків, що пропонується, а саме: кількість вже сплачених авансових внесків (за наявності) та авансових внесків, що пропонуються до сплати у випадку перемоги пропозиції учасника. Пропозиція вважатиметься дійсною за умови наявності підпису учасника, якщо учасник юридична особа, - підпис завіряється печаткою (за наявності). Якщо пропозиція учасника перемагає, він зобов`язаний сплатити запропоновані та ще не сплачені внески, розраховані відповідно до поточної ціни автомобіля на момент проведення відповідного розподілу товару, які будуть розраховані в порядку, визначеному п. 3.3 Статті 3 Розділу ІІ Договору. Учасник має право подати пропозицію авансових внесків у центральному офісі АВТО ПРОСТО до моменту закриття офісу в попередній перед розподілом товару робочий день, якщо останній відбувається в м. Києві, і за 2 (два) робочих дні, якщо він відбуватиметься за межами м. Києва. Також учасник має право подати чи відкликати свою пропозицію на розподілі товару до моменту коли буде оголошено про його початок. Відкликання пропозиції здійснюється учасником шляхом подання письмової заяви АВТО ПРОСТО. Якщо два або більше учасників подали однакові пропозиції авансових внесків, АВТО ПРОСТО зобов`язується надати право на отримання автомобіля учаснику, номер Договору якого є меншим. Якщо після надання права на отримання автомобіля через механізм пропозиції авансових внесків у певному місяці в фонді групи будуть кошти достатні для надання більшої кількості прав на отримання автомобіля, такі права надаються через механізми накопичення та пропозиції авансових внесків почергово (а.с. 18-22).

Згідно з додатком 2 до Договору № 803645, укладеного 23.11.2019 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Просто», учасник, який протягом строку дії договору належним чином та у встановлений Договором строк виконував всі свої зобов`язання зі сплати періодичних платежів разом із щомісячною винагородою Товариства, має право на сплату 50 % від розміру щомісячної винагороди у складі кожного сплаченого авансового внеску (а.с. 23).

За змістом Додатку 1 до Договору № 803645, укладеного 23.11.2019 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Просто», винагорода за послуги, пов`язані з включенням Договору до системи АВТОФОНД та формуванням групи становить 5% + ПДВ. Винагорода за послуги, пов`язані з передачею Автомобіля Учаснику - 3% від поточної ціни автомобіля +ПДВ. Періодичний платіж - 1,6666 % від поточної ціни автомобіля. Щомісячну винагорода 0,415 % від поточної ціни автомобіля + ПДВ (а.с. 17).

Згідно з договором доручення № 803645, укладеного 23.11.2019 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «АТ Сервіс », предметом якого є зобов`язання сплатити довірителем винагороду ТОВ «Авто Просто» у сумі 16656,60 грн, що визначена у Договорі про адміністрування як винагорода за послуги ТОВ «Авто Просто», пов`язані із включенням договору про адміністрування до системи АВТОФОНД та формування групи (а.с. 24).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 23.11.2019 він повідомив, що ним дійсно укладений з ТОВ «АВТО ПРОСТО» Договір про адміністрування №803645 від 23.11.2019 на придбання автомобіля та отримано один екземпляр договору (а.с. 25).

Відповідно до квитанцій від 29.11.2019, 21.12.2019, 25.12.2019, 11.01.2020, 12.02.2020, 12.03.2020, 13.04.2020, 14.05.2020, 12.06.2020 ОСОБА_1 сплачував періодичні платежі на виконання договору № 803645. ТОВ «Авто Просто» та ТОВ «АТ Сервіс» (а.с. 40-42).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Частинами першою та другою статті 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст.ст. 642 - 643 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст.15 ЦК України судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси, звернення ж до суду з метою захистити свої права, які можуть бути порушені в майбутньому, нормами чинного Законодавства України не передбачено.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі судового рішення.

Згідно з ч.1, 2 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06 листопада 2009 року правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо).

В своїй позовній заяві позивач просить визнати недійсним з моменту укладення Договір фінансових послуг між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» та визнати недійсним з моменту укладення Договір доручення № 803645 від 23.11.2019, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «АТ СЕРВІС». Як на підставу для визнання вищевказаних договорів недійсними позивач посилається на те, що оспорювані договори були підписані ним внаслідок обману відповідачів у справі.

Правові наслідки вчинення правочину під впливом помилки й обману передбачені статтями 229, 230 ЦК України.

Тлумачення статті 230 ЦК України свідчить, що під обманом розуміється умисне введення в оману сторони правочину його контрагентом щодо обставин, які мають істотне значення. Тобто при обмані завжди наявний умисел з боку другої сторони правочину, яка, напевно знаючи про наявність чи відсутність тих чи інших обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї, спрямовує свої дії для досягнення цілі - вчинити правочин. Обман може стосуватися тільки обставин, які мають істотне значення, тобто природи правочину, прав та обов`язків сторін, властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням.

Обман, що стосується обставин, які мають істотне значення, має доводитися позивачем як стороною, яка діяла під впливом обману. Отже, стороні, яка діяла під впливом обману, необхідно довести: по-перше, обставини, які не відповідають дійсності, але які є істотними для вчиненого нею правочину; по-друге, що їх наявність не відповідає її волі перебувати у відносинах, породжених правочином; по-третє, що невідповідність обставин дійсності викликана умисними діями другої сторони правочину.

Тобто, правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.

Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

При цьому, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (частини першої статті 229 ЦК України).

Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі пояснень сторін і письмових доказів, наявність обставин, які вказують на помилку, - неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, і що ця помилка дійсно була і має істотне значення.

Адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, відповідно до пункту 11-1 частини першої статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (який є спеціальним законом у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг), є фінансовою послугою.

Предметом договору від 23.11.2019 є надання фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об`єднаних періодичних платежів учасників групи через систему «АВТО ПРОСТО», а отже, правовідносини, які виникають на підставі цього правочину, регулюються вищевказаним законом та іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

Відповідно до частин першої, другої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Несправедливими згідно із частиною третьою статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є, зокрема, умови договору про: визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору (пункт 13).

Згідно положень, закріплених у статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

У постанові Верховного Суду України від 11.09.2013 у справі № 6-40цс13 зроблені такі висновки: «Визначення поняття "несправедливі умови договору" закріплено в частині 2 статті 18 цього Закону - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Аналізуючи норму статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів", можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини 1 статті 3, частина 3 статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві».

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 15.07.2020 у справі № 204/7352/17 та в постанові Верховного Суду України від 22.07.2020 у справі № 185/4565/17.

Так, позивачем не надано суду доказів на підтвердження наявності всіх трьох необхідних умов визнання умов несправедливими згідно статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

До того ж доводи позивача про несправедливі щодо нього умови договорів від 23.11.2019 у зв`язку з тим, що відповідачі не повно виклали інформацію стосовно надання своїх послуг, зокрема в договорах, використовуються неконкретизовані поняття (підміна понять) внаслідок чого позивача було введено в оману щодо поняття: предмету оскаржуваних Договорів, умов отримання товару, строків отримання товару, ціни та умов оплати товару, чим порушено вимоги ст. 15, 18, 19 Закону про захист прав споживачів, внаслідок чого позивач був введений в оману, спростовуються матеріалами справи.

Так, з досліджених судом доказів, зокрема Договору № 803645, встановлено, що його предметом є надання учаснику фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, спрямованих на придбання автомобіля.

Згідно зі ст. 4 Договору учасник зобов`язується виконувати зобов`язання, передбачені договором про адміністрування, в порядку та строки, визначені Договором: сплатити винагороду за послуги, пов`язані з включенням Договору до системи АВТОФОНД та формуванням групи протягом 10 днів після повідомлення Товариством учаснику номера групи, до якої він належить, та дати створення групи; сплатити Винагороду за послуги, пов`язані з передачею автомобіля учаснику після надання права на отримання автомобіля; щомісячно не пізніше 15-го числа кожного місяця, сплачувати періодичні платежі разом із щомісячною винагородою; отримати автомобіль згідно з умовами договору.

Статтею 5 Договору визначено, що він набирає чинності з дати його підписання обома Сторонами й діє протягом п`яти років, але в будь-якому разі до моменту виконання сторонами всіх зобов`язань, передбачених Договором. Дата підписання Договору зазначена на першій сторінці Договору, що спростовує твердження позивача про те, що в Договорі чітко не вказаний строк його дії.

Статтею 2 Розділу ІІ Договору визначено розрахунок періодичних платежів, вказано, що поточна ціна Автомобіля є критерієм-основою для розрахунку розміру періодичних платежів, Винагороди Товариства та інших платежів, передбачених Договором, протягом всього строку існування групи, та повідомляється АВТО ПРОСТО Постачальником щонайменше щомісяця. У разі зміни поточної ціни Автомобіля АВТО ПРОСТО має право змінювати розмір періодичних платежів та винагороди, які мають вноситися учасниками групи. Про зміну Поточної ціни товару АВТО ПРОСТО письмово повідомляє учасників групи протягом 7 (семи) робочих днів з дати отримання від Постачальника документа, що підтверджує її зміну. Учасник зобов`язані повністю сплатити періодичні платежі та щомісячну винагороду згідно з Графіком внесків. Учасник зобов`язаний сплачувати періодичний платіж разом із щомісячною, винагородою протягом перших 15 (п`ятнадцяти) календарних днів місяця. АВТО ПРОСТО щомісяця надсилає рахунки на сплату періодичного платежу разом із щомісячною винагородою за адресою, вказаною Учасником у Договорі. Тобто в Договорі вичерпно вказано ціну та умови оплати товару.

Відповідно до ст. 5 Розділу ІІ Договору учасник , який належним чином виконує свої зобов`язання за Даним Договором отримує автомобіль через визначені Договором механізми надання права на отримання автомобіля.

Статтею 6 Розділу ІІ Договору визначено механізми надання права на отримання автомобіля. Таким чином, в Договорі зазначено процедуру та умови отримання товару.

Позивач підписав Договір №803645 та додатки до нього, що відповідно до ст.19.2 Договору є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом договору та додатків до нього.

Крім того, під час підписання Договору позивачу були надані для ознайомлення з Внутрішніми правилами надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів в групах ТОВ "АВТО ПРОСТО".

Згідно з п. 12.1.4 ст. 12 Розділу ІІ Договору якщо учасник виявить бажання односторонньо відмовитись від Договору про адміністрування протягом 14 календарних днів з дати підписання Договору, Договір вважається розірваним і учасник звільняється від будь яких зобов`язань за ним. Такому учаснику повертається вся сума коштів, сплачених за договором про адміністрування.

В судовому засіданні встановлено, що позивач із заявою про розірвання угоди у чотирнадцятиденний термін до ТОВ «АВТО ПРОСТО» не звертався, що свідчить про його розуміння та згоду з усіма умовами угоди.

Згідно договору доручення № 803645, укладеного 23.11.2019 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «АТ Сервіс», предметом якого є зобов`язання сплатити довірителем винагороду ТОВ «Авто Просто» у сумі 16656,60 грн, що визначена у Договорі про адміністрування як винагорода за послуги ТОВ «Авто Просто», пов`язані із включенням договору про адміністрування до системи АВТОФОНД та формування групи.

Відповідно до п.5.1 Договору доручення довіритель має право відмовитись від договору у односторонньому порядку, про що повідомляє повіреного.

Дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, зокрема надавши належну оцінку умовам оспорюваних договорів, урахувавши наведені норми права, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову у визнанні оспорюваних договорів недійсними, оскільки ОСОБА_1 та ТОВ «АВТО ПРОСТО» і ТОВ «АТ СЕРВІС» під час укладення договорів погодили всі істотні умови, у тому числі щодо порядку, строків та визначення розмірів платежів, процедури отримання автомобіля учасником, такі умови викладені чітко і ясно, тоді як позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що під час укладення договору товариства ввели його в оману, не надавши інформації про умови договору у повному обсязі. Також позивач не надав доказів на підтвердження того, що умови Договорів є несправедливими.

Відповідно до ст.ст.12, 78, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність вищевказаних обставин.

Відповідно дост.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Щодо посилання позивача в позовній заяві на те, що умови договорів є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Оскільки дисбаланс - це нерівна кількість прав та обов`язків, то позивачу необхідно було зазначити в якій кількості нерівні права та в якій кількості нерівні обов`язки сторін, така нерівність повинна бути на шкоду споживача, крім того така нерівність повинна бути істотною.

Однак, ОСОБА_1 не довів наявність несправедливих умов, які б свідчили про порушення його прав як споживача.

Відтак суд вважає, що відсутні правові підстави для визнання договорів недійсними.

Оскільки позовні вимоги про стягнення коштів з відповідачів є похідними від позовних вимог про визнання недійсними договорів, тому суд відмовляє у задоволенні таких вимог.

Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися.

Відповідно до вимог ч.7 ст.141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючисьст.ст.12, 13, 76-82, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Шполянський суд Черкаської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складене 01.12.2020.

Суддя Н.П. Побережна