Номер провадження: 22-ц/813/440/20
Головуючий у першій інстанції Сегеди О.М.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2020 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Ващенко Л.Г.

суддів Сєвєрової Є.С., Колеснікова Г.Я.,

за участі секретаря Чепрас А.І.

з участю: представника позивачів Леонової О.В. і Леонова К.В. і представника відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Спец підрозділ охорони «Централізована охорона Легіон»

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31 січня 2019 року (одноособово суддя Сегеда О.М.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Спец підрозділ охорони «Централізована охорона Легіон» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок неналежного виконання зобов`язань відповідно до договору про надання послуг охорони,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

11.09.2018 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулись із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Спец підрозділ охорони «Централізована охорона Легіон» (далі-Товариство) про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок неналежного виконання зобов`язань, відповідно до договору про надання послуг охорони.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

11.12.2014 року між ОСОБА_1 та Товариством укладено договір №11/12/14-1 по охороні за об`єктом за допомогою пульта централізованого нагляду (далі-Договір), який, відповідно до п. п. 7.1, 7.2 Договору пролонгований та діяв станом на 02.07.2018 року. Згідно умов Договору замовник доручає та сплачує, а виконавець забезпечує охорону майна замовника на об`єкті, на умовах, які зазначені у додатку №1 до Договору. Відповідно до додатку №1 до Договору, об`єкт охорони знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вказаним додатком передбачено, що час охорони на добу (обладнання) цілодобово, вид охорони - група реагування.

Відповідно до п.1.1. Договору відповідач був зобов`язаний забезпечити недоторканність майна, та виконати інші вимоги Договору. Пунктом 2.1. Договору встановлено, що «Виконавець при надходженні сигналу «Тривога» зобов`язаний негайно направити на об`єкт групу швидкого реагування у складі 3-х осіб. За наявності ознак проникнення на об`єкт вжити заходи до припинення протиправних дій, викликати замовника, забезпечити недоторканість місця до прибуття замовника, за вказівкою Замовника повідомити територіальне відділення поліції, здійснювати збройну охорону об`єкта до прибуття власника, але не більше 2-х годин.

Відповідно до п.п. 3.1, 5.2 Договору, станом на 02.07.2017 року, позивачі свої зобов`язання виконали у повному обсяз та систематично здійснювали проводили встановлену договором плату за надання послуг з охорони майна. Крім того, квартира була обладнана необхідними засобами сигналізації і будь-яких зауважень з боку відповідача з цього приводу не було.

01.07. 2018 року о 15 годин 58 хвилин, квартира, яка визначена у Договорі та додатках до нього як об`єкт охорони, шляхом включення сигналізації була передана відповідачу під охорону і сторонніх осіб, а також членів родині у квартирі не залишилося. 01.07.2018 року о 22 годині 32 хвилин на пульт «Центрального спостереження» відповідача надійшов сигнал «Тривога» (спрацював датчик руху у відпочивальні), що є доказом проникнення до квартири сторонніх осіб. Група швидкого реагування відповідача прибула до будинку близько 22 годин 48 хвилин, всупереч умов Договору прибула в кількості 2-х осіб, що підтверджується записами камер спостереження. Про надходження сигналу «Тривога», відповідач, всупереч умов Договору, позивачів не повідомив, причини спрацювання сигналізації працівники відповідача не з`ясували, охорону місця події протягом двох годин не здійснили і близько 23.00 годин 01.07.2018 року поїхали від будинку.

У подальшому, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за першим сигналом «Тривога», сторонні особи проникли до квартири, про що свідчить повторне надходження сигналу «Тривога» на пульт спостереження відповідача, який надійшов до відповідача внаслідок спрацювання датчиків руху у дитячій кімнаті о 01 годині 39 хвилин 02.07.2018 року. Після надходження сигналу «тривога», група швидкого реагування прибула до будинку, проте всупереч вимог Договору про надходження сигналу «тривога», відповідач,будь кого з позивачів не повідомив, причини спрацювання сигналізації не з`ясував, охорону місця події протягом двох годин не здійснив, а поїхав від будинку, не зайшовши до під`їзду.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків, сторонні особи, які проникли до квартири, вивели з ладу блок сигналізації, внаслідок чого сигнал з пульта відповідача зник і квартира залишилась без спостереження протягом години. Про зазначені обставини працівники відповідача, всупереч вимог Договору, будь-кого із позивачів не повідомили, причини відсутності зв`язку з сигналізацією у квартирі не з`ясували, групу швидкого реагування не направили, противоправні дії сторонніх осіб не припинили і охорону місця події не організували.

02.07.2018 року близько 02 годин 20 хвилин до квартири прийшла донька позивачів ОСОБА_3 , яка виявила в квартирі ознаки проникнення сторонніх осіб, виведену з ладу сигналізацію про що повідомила чергову службу національної поліції України, які зафіксували ознаки проникнення до квартири сторонніх осіб, а також факт викрадення майна. За даним фактом слідчим Малиновського відділу поліції ГУНП в м. Одесі 02.07.2018 року внесені відмомості за №0002295 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків, передбачених умовами Договору, невідомими особами викрадено належне позивачам майно на суму 256 625,45 гривень. 15.08.2018 року відповідачу направлена претензія, яку останній проігнорував.

Посилаючись на порушення умов Договору, остаточно уточнивши позов, позивачі просили стягнути з Товариства на їх користь в рахунок відшкодування шкоди 256 625,45 гривень, а саме, 148 166,65 гривень на користь ОСОБА_1 і 108 458,80 грн. на користь ОСОБА_2 .

У судовому засіданні 31.01.2029 року представник позивачів підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні у повному обсязі.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 31.01.2019 рокупозовні вимоги залишені без задоволення.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

ОСОБА_1 не погодилась із рішенням суду від 31.01.2019 року і подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалите нове, яким задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на незаконність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

Апеляційна скарга ОСОБА_1 зазначає:

Суд дійшов висновку, що за наявності між сторонами зобов`язальних відносин, які випливають із договору, немає підстав для застосування до спірних правовідносин положень ст. 1166 ЦК України, однак такі висновки суду є неповним та неправильним внаслідок неправильної оцінки доказів у справі. Суд залишив поза увагою, що доказом факту спричинення матеріальної шкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є витяг з ЄРДР, згідно з яким Малиновським відділом поліції ГУНП в м. Одесі 02.07.2018 року внесений запис №0002295 про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ст. 185 ч.3 КК України.

Суд, відмовляючи у позові, послався на відсутність правових підстав, визначених ст. ст. 1166, 1193 ЦК України та наявність у позивачів права вимагати відшкодування заподіяної шкоди від осіб, які заподіяли матеріальну шкоду у порядку, визначеному ст. 1177 ЦК України, коли ці особи будуть встановлені. У розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про охоронну діяльність», відповідач є виконавцем надання послуг з охорони майна, а ОСОБА_1 та її чоловік є споживачами цієї послуги і вони, як споживачі, мають право на отримання якісної послуги, відповідно до умов Договору.

Матеріали справи свідчать про те, що у випадку належного виконання відповідачем обов`язків з охорони майна, згідно з договором від 11.12.2014 року, а саме: прибуття за сигналом «Тривога» групи швидкого реагування у складі 3-х осіб; належного огляду об`єкту охорони; виявлення слідів незаконного проникнення; повідомлення позивачів про спрацювання сигналізації; організація належної охорони місця події; виклик до місця події поліції, - невідомі особи не отримали б можливості зайти та викрасти з квартири коштовні речі або були б затримані безпосередньо під час крадіжки чи одразу після неї.

Докази у справі підтверджують наявність бездіяльності відповідача, тобто протиправна поведінка, яка виявилась у невиконанні або неналежному виконанні відповідачем зобов`язання, причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та збитками, які тягнуть за собою цивільну відповідальність у вигляді обов`язку відшкодувати заподіяні збитки, а тому рішення суду від 31.01.2019 року є незаконним та необґрунтованим.

У додаткових поясненнях на скаргу від 11.02.2020 року представник позивачів зазначив наступне:

Твердження представника відповідача про необхідність наявності чотирьох умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання; наявності шкоди (збитки-це грошове вираження шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкоди; вини боржника - є неправомірними. У договорі 11/12/14-1 від 11.12.2014 року прямо визначені обов`язки відповідача п.2.1 абз.3-4 щодо прийняття термінових заходів до припинення протиправних дій, виклику замовника або його представника, забезпечення недоторканності місця події до їхнього прибуття і за вказівкою замовника повідомлення до територіального відділу міліції, здійснювати охорону об`єкта до прибуття власника не більше 2 годин, а у випадку непередбачуваного виходу з ладу сигналізації, здійснювати охорону об`єкта до прибуття відповідальних осіб замовника. Однак зазначені обов`язки відповідач не виконав, чим порушив умови зобов`язання, тобто є невиконання умов договору.

Касаційний Господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 27.08.2019 року, справа 911/1867/18 зазначив, що договір охорони за своєю правовою природою відноситься до двосторонніх (синалагматичних) консенсуальних, оплатних договорів, укладення якого зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків.

Відповідач протягом тривалого часу надавав послуги охорони, які позивачі оплачували, проте 02.07.2018 року відповідач належним чином не відреагував на спрацювання сигналізації, що є достатніми ознаками проникнення у квартиру, не повідомив про спрацювання сигналізації замовника, не припинив протиправні дії, не здійснив охорону об`єкта, чим зробив можливим викрадення невідомими особами майна позивачів.

Під час огляду місця події слідчим встановлено, що проникнення сталося саме через вікно і підтвердженням його є копії матеріалів кримінального провадження, які долучені до матеріалів справи, що підтверджує твердження позивачів, що відповідач належним чином не виконав свої обов`язки згідно з Договором. Сума вартості викраденого, зазначеного у витягу з ЄДРДР №0002295 від 02.07.2018 року (195 000 гривень) відмінна у порівняні із позовною заявою (256 625 гривень) у зв`язку з тим, що заяву до поліції подавала повнолітня донька позивачки ОСОБА_3 , яка виявила факт крадіжки і викликала поліцію, розмір збитків вона зазначила приблизно на підставі візуального огляду під час огляду місця події, а після закінчення огляду місця події позивачі ретельно оглянули помешкання і з`ясувалось, що сума збитків більша, про що повідомлені правоохоронні органи.

Укладаючи договір охорони квартири та майна, яке знаходилось у квартирі, позивачі цілком правомірно розраховували на те, що вони за додаткову плату, відповідно до Закону та Договору, отримають від відповідача належну охорону їх майна, однак відповідач порушив зобов`язання за договором, а тому заподіяні збитки, викликані таким порушенням зобов`язання, підлягають стягненню з відповідача.

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

У відзиві на апеляційну скаргу представник Товариства просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, зазначаючи:

ОСОБА_1 навмисно збільшила час прибуття групи швидкого реагування щоб звинуватити Товариство у порушенні умов договору по охороні об`єкту від 11.12.2014 року №11/12/14-1. Згідно п.3.4 Договору, замовник ( ОСОБА_1 ) зобов`язана забезпечити доступ виконавця (Товариства) до об`єкту охорони для зовнішнього візуального огляду периметрів об`єкта (ключі два примірника, коди). Не зважаючи на численні прохання, позивачі не надали чип від вхідної двері у під`їзді будинку та тамбурі квартири. Підтвердженням цього є дані протоколу виконаних робіт від 12.12.2014 року, у якому зазначено, що ключі не були передані.

В квартирі ОСОБА_1 знаходилися коти і з цих підстав ОСОБА_1 категорично відмовлялась закривати вікна у квартирі, не зважаючи на те, що Товариство наполягало на тому, щоб вікна були закриті (зазначено у договорі). У договорі не має пункту, який зобов`язує Товариство дзвонити замовнику при спрацюванні сигналізації без ознак проникнення, тим більше, сигнал спрацювання зразу відновився і за цей період часу неможливо зламати вікна або двері та проникнути до дитячої кімнати.

Згідно додатку №1 до договору «Дислокація, порядок надання та розрахунки вартості послуг», час прибуття ГШР до об`єкту по сигналу «Тривога» до 10-15 хвилин, ГШР прибула на місце у встановлений договором час й не порушувала умов договору з охорони, навпаки, ОСОБА_1 постійно порушувала умови договору по охороні. Невідомо на підставі чого ОСОБА_1 заявляє, що спрацювання датчику сигналізації є доказом проникнення до квартири сторонніх осіб, та, що Товариство порушило умови договору з охорони зобов`язано сповіщати замовника без встановлення факту проникнення до квартири, що ГШР прибули до об`єкту на протязі 16 хвилин у складі 2/х осіб, що вона передавала ключі та чипи виконавцю та інше.

ОСОБА_1 зазначає, що Товариство порушило умови договору охорони, посилаючись на вимоги ст. ст. 611,614 ЦК України, однак у такому випадку правові наслідки настають за наявністю порушення вимог діючого законодавства, умов договору. Позивачі не надали жодного доказу в обґрунтування своїх вимог щодо порушення Товариством умов Договору або діючого законодавства. Суд в рішенні, а ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначають про виникнення права на відшкодування шкоди замовнику ( ОСОБА_1 ) у випадку порушення умов договору або діючого законодавства виконавцем (Товариством).

На час прийняття рішення не встановлені винні особи і розмір шкоди, а також не встановлено умови проникнення до квартири, спосіб здійснення крадіжки, як не встановлено порушення умов договору, вимог діючого законодавства з боку виконавця (Товариства) та інших обов`язкових умов для відшкодування шкоди, у тому числі причинного зв`язку. Пункт п. 4.2 договору від 11.12.2014 року по охороні об`єкта за допомогою пульта централізованого нагляду № 11/12/14-1 зазначає документи, що необхідні для відшкодування шкоди, одним з яких є постанова органів слідства чи суду про встановлення факту нанесення матеріальних збитків при невиконанні обов`язків за договором виконавцем. Такої постанови немає, оскільки досудове слідство триває. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 висловлює думку, що діючим кримінальним процесуальним законодавством не передбачено такої постанови, однак Товариство вважає, що це помилкова думка ОСОБА_1 , оскільки досудове розслідування закінчується винесенням процесуального документа, а саме, постановою про закриття кримінального провадження або обвинувальним актом й направляється до суду, остаточно всі питання вирішуються вироком суду.

Досудовим розслідуванням до теперішнього часу не встановлено час події, спосіб і момент проникнення до квартири, термін знаходження злочинців у квартирі та інше, у зв`язку з чим представником Товариства заявлялось клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення досудового розслідування, проте позивачі заперечували проти цього. Тому не зрозуміло, яким чином, на думку ОСОБА_1 , судом порушені вимоги матеріального права.

ОСОБА_1 посилається на дані відеозапису, однак цей відеозапис отриманий невідомим способом, становить не безперервний запис, а окремі уривки, який не легалізований, не відповідає за часом фактичним подіям, у зв`язку з чим не може бути допустимим доказом і використовуватись, як доказ у справі.

ОСОБА_1 порушила умови договору, а саме: п.3.1.4, відповідно до якого замовник зобов`язаний забезпечить на об`єкті умови для роботи охоронної сигналізації; забезпечить відсутність людей, тварин у приміщенні під час охорони квартири, закривати двері, вікна, хвіртки, люка і т.п. на замки (у квартирі знаходилися тварини, вікна були відкриті); п.3.1.6, відповідно до якого зберігати грошові кошти в розмірі дозволеного ліміту остатку в сейфах, прикріплених до підлоги (грошові кошти та цінності зберігалися не в сейфі, якщо вони були); п.3.4. договору визначено, що замовник зобов`язаний забезпечити доступ виконавця до об`єкту охорони для зовнішнього візуального огляду периметрів об`єкта (ключі-два примірника, коди), а у даному випадку, не зважаючи на численні прохання, позивачі не надали чип від вхідної двері у під`їзді та у тамбурі.

Пунктом 4.3. договору від 11.12.2014 року по охороні об`єкта за допомогою пульта централізованого нагляду №11/12/14-1 визначені умови звільнення виконавця (Товариство) від відповідальності за договором, а саме: «п. 4.3.8, в разі повного або частково невиконання зобов`язань за договором, зазначених в п.п.3.1-3.4». Тобто порушення зазначених пунктів договору веде до звільнення Товариства від відповідальності і ОСОБА_1 не надала суду жодного доказу на спростування зазначених доводів Товариства.

В додаткових поясненнях представник Товариства зазначив:

У позовній заяві, апеляційній скарзі та письмових поясненнях позивачка ОСОБА_1 намагається нав`язати суду свою точку зору того, що Товариство належним чином не виконало свої обов`язки за договором про надання послуг по охороні за об`єктом за допомогою пульта централізованого нагляду від 11.12.2014 року №11/12/14-1.

Посилання на норми ЦК України і постанову КГС в складі ВС від 27.08.2019 року у справі №911/1867/18, підтверджують доводи, що сторона, яка неналежним чином виконує обов`язки за договором, повинна відшкодувати збитки і суд розглянув справу саме з врахуванням такої правової позиції.

Суд відмовив у задоволенні позову зовсім з інших підстав, зазначивши в рішенні, що не приймає в якості належних та допустимих доказів завдання позивачу шкоди саме в такому обсязі та з вини відповідача, обґрунтовуючи висновки тим, що розмір шкоди, якщо такий дійсно нанесений, не встановлений, а вина Товариства щодо неналежного виконання зобов`язань за договором по охороні за об`єктом, не встановлена. Цими питаннями на теперішний час займаються органи досудового розслідування, тому суд зазначив, що розглядаються не деліктні правовідношення, а зобов`язання, що виникають з договорів.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання; наявності шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини боржника. За відсутності хоча б однієї із названих умов, цивільно-правова відповідальність у вигляді відшкодування майнової шкоди не настає (постанова Верховного Суду України від 18.03.2015 року у справі № 3-18гс15).

Суд першої інстанції не спростовує доводи позивача з цього приводу, його позиція узгоджується із позицією КГС ВС, що висловлена у постанові від 27.08.2019 року у справі №911/1867/18, а також узгоджується з правовою позицією КГС ВС, що висловлена у постанові від 17.01.2018 року у справі №906/1291/16.

До теперішнього часу не встановлена вина як Товариства, так і позивачів щодо неналежного виконання умов договору, не встановлений об`єм та розмір шкоди, якщо таку шкоду спричинено.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

11.12.2014 року між ОСОБА_1 та Товариством укладено договір №11/12/14-1 по охороні за об`єктом за допомогою пульта централізованого нагляду (далі-Договір), який, відповідно до п. п. 7.1, 7.2 Договору, пролонгований та діяв станом на 02.07.2018 року. 12.12.2014 року складено протокол виконаних робіт зі встановлення обладнання по об`єкту охорони 5856 (а.с.9-15, а.с.14,131,132).

Згідно із Додатком №1 до Договору, визначено Дислокацію, порядок надання і розрахунок вартості послуг з нагляду за об`єктом за допомогою ПЦО, при цьому, час прибуття ГШР на об`єкт по сигналу «Тревога» до 10-15 хвилин (а.с.16).

Додатком №2 до Договору сторонами договору підписана Інструкція про порядок прийняття (здачі) об`єктів під нагляд (а.с. 17,18).

Станом на 02.07.2018 року у ОСОБА_1 відсутня перед Товариством заборгованість з оплати за Договором (а.с.19).

З повідомлення №70 від 26.07.2018 року вбачається, склад групи швидкого реагування (ГШР), яка виїжджала на спрацювання сигналу «Тривога» з 01.07.2018 року по 02.06.2018 року на об`єкт №5856 (квартира ОСОБА_1 ) складалась з 3/х осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 (а.с.30).

Згідно відомостей у Списку подій на об`єкті №5856 (квартира ОСОБА_1 ): сигнал «Тривога» вперше надійшов на пульт спостереження о 22:32:04 (спрацювала сигналізація у спальні), о 22:32:23 надійшов сигнал «Система», о 22:33:04 сигнал «Норма» (а.с.31).

За даними Онлайн карти, екіпаж швидкого реагування виїхав о 22:33:52 - 01.07.2018 року і прибув до об`єкту охорони о 22:41:47 - 01.07.2018 року.

Повторний сигнал «Тривога» надійшов о 01:39 02.07.2018 року (спрацював датчик у дитячий кімнаті), а через хвилину о 01:40, сигналізація запрацювала в режимі «Норма» (а.с.31).

Третій раз сигнал «Тривоги» надійшов о 04:29 - 02.07.2018 року, після прибуття ГШР у квартирі знаходились працівники поліції (а.с.31,32).

02.07.2018 року о 09 годині 28 хвилин в ЄДРДР зареєстроване кримінальне провадження №0002295 за ч.3 ст. 185 КК України про те, що 02.07.2018 року до Малиновського ВП ГУНП в м. Одесі звернулась із заявою ОСОБА_3 , що 01.07.2018 року в період часу з 17 години до 23 години, невстановлена особа шляхом злому вікна, проникла до квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрала майно: чоловічий годинник «Raymond weil» з браслетом металу сірого кольору, 2 чоловічі годинника «Tisson», жіночий годинник «Pierre Cardin» з браслетом із золота, срібла та бронзи, жіночий годинник «Mido» з браслетом з метала сірого та жовтого кольорів, косметичку бежевого кольору, в який знаходилось 50 євро, золоті вироби, а саме: золотий кулон у формі літери « Я» (1 гр.), золотий ланцюг (45 см вагою 6 гр. плетіння «якірне»), золоті сережки у вигляді скоробеїв (3 гр.), срібний ланцюг (вагою 4 гр. 15 см., плетіння «Бісмарк») з кулоном у вигляді корони (1 гр.), золотий кулон із зображенням фараона (2 гр.), які належать ОСОБА_3 , після чого невстановлена особа з місця скоєння злочину зникла, спричинивши матеріальну шкоду на загальну суму 195 000 гривень (а.с.34).

15.08.2018 року ОСОБА_1 направила Товариству претензію про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 233 706 гривень (а.с.26,27).

31.08.2018 року відповідач повідомив позивачку ОСОБА_1 про відмову у відшкодуванні шкоди із посиланням на умови Договору і необхідність отримання висновків органу досудового розслідування (а.с.82).

11.09.2018 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулись із позовом до Товариства про стягнення шкоди внаслідок неналежного виконання зобов`язань за Договором про надання послуг охорони, в якому просять стягнути з відповідача 256 625 гривень збитків у вигляді вартості викраденого 01.07.2018 року сторонніми особами майна: ; годинника «Tisson» модель Е385185531 вартістю 7 410 гривень; годинника з металевим браслетом жовтого кольору вартістю 5 200 гривень; годинника з металевим браслетом жовтого кольору вартістю 5 200 гривень; годинника Swatch вартістю 3 120 гривень; годинника Swatch модель SUBB111G вартістю 3 120 гривень; годинника Bruno Solder модель 1713124.951 інкрустований з 4 дорогоцінними каміннями вартістю 9 190 гривень; годинника швейцарського «Mido» вартістю 32 086,65 гривень; годинника Claude Bernard модель 1021637RBRPR2 вартістю 12 340 гривень; браслетів Pandora у кількості 10 штук вартістю 20 900 гривень; виробів із злата та срібла на загальну суму 26 000 гривень;, планшетного комп`ютера IPad діагональ 10 дюймів вартістю 7 800 гривень; годинника «Tissot» вартістю 22 618,80 гривень, годинник «Raymond weil» вартістю 64 840 гривень, годинника «Tissot» модель Т101 вартістю 18 200 гривень, компаса вартістю 2 800 гривень, а.с. 1-5).

Між сторонами виникли правовідносини з відшкодування шкоди, завданої внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договором про надання послуг охорони, які регулюються нормами ЦК України.

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, відмовляючи у позові виходив з недоведеності факту неналежного виконання відповідачем зобов`язання і вини відповідача у спричиненні шкоди та її розміру (а.с. 145-151).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання (ст. 623 ЦК України).

За договором охорони охоронець, який є суб`єктом підприємницької діяльності, зобов`язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов`язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату (ст. 978 ч.1 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існує зобов`язання з Договору№11/12/14-1 по охороні за об`єктом за допомогою пульта централізованого нагляду (а.с.9-18).

Квартира позивачів обліковується як об`єкт №5856, за даними Спискуподій на об`єкті №5856, сигнал «Тривога» вперше надійшов на пульт спостереження о 22:32:04 (спрацювала сигналізація у спальні), о 22:32:23 надійшов сигнал «Система», о 22:33:04 сигнал «Норма». За даними Онлайн карти екіпаж швидкого реагування виїхав о 22:33:52 - 01.07.2018 року і прибув до об`єкту охорони о 22:41:47 - 01.07.2018 року. Повторний сигнал «Тривога» надійшов о 01:39 02.07.2018 року (спрацював датчик у дитячий кімнаті), а через хвилину о 01:40, сигналізація запрацювала в режимі «Норма». Третій раз сигнал «Тривоги» надійшов о 04:29 02.07.2018 року, після прибуття ГШР у квартирі знаходились працівники поліції (а.с. 31.32).

Згідно даних в ЄДРДР (кримінальне провадження №0002295 за ч.3 ст. 185 КК України), 01.07.2018 року, в період часу з 17 години до 23 години, невстановлена особа шляхом злому вікна, проникла до квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрала майно: чоловічий годинник «Raymond weil» з браслетом металу сірого кольору, 2 чоловічі годинника «Tisson», жіночий годинник «Pierre Cardin» з браслетом із золота, срібла та бронзи, жіночий годинник «Mido» з браслетом з метала сірого та жовтого кольорів, косметичка бежевого кольору в який знаходилось 50 євро, золоті вироби, а саме: золотий кулон у формі літери « Я» (1 гр.), золотий ланцюг (45 см вагою 6 гр. плетіння «якірне»), золоті сережки у вигляді скоробеїв (3 гр.), срібний ланцюг (вагою 4 гр. 15 см., плетіння «Бісмарк») з кулоном у вигляді корони (1 гр.), золотий кулон із зображенням фараона (2 гр.), які належать ОСОБА_3 , після чого невстановлена особа з місця скоєння злочину зникла, спричинивши матеріальну шкоду на загальну суму 195 000 гривень (а.с.34).

Позивачі стверджують, що 01.07. ІНФОРМАЦІЯ_1 о 15 годин 58 хвилин, квартира, яка визначена у Договорі та додатках до нього як об`єкт охорони, шляхом включення сигналізації була передана відповідачу під охорону і сторонніх осіб, а також членів родині у квартирі не залишилося, 01.07.2018 року о 22 годині 32 хвилин на пульт «Центрального спостереження» відповідача надійшов сигнал «Тривога» (спрацював датчик ІНФОРМАЦІЯ_2 відпочивальні), група швидкого реагування відповідача прибула до будинку близько 22 годин 48 хвилин в кількості 2-х осіб, про надходження сигналу «Тривога», відповідач позивачів не повідомив, причини спрацювання сигналізації працівники відповідача, не з`ясували, охорону місця події протягом двох годин не здійснили і близько 23.00 годин 01.07.2018 року поїхали. У подальшому, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за першим сигналом «Тривога», сторонні особи проникли до квартири, про що свідчить повторне надходження сигналу «Тривога» на пульт спостереження відповідача о 01 годині 39 хвилин 02.07.2018 року, після якого група швидкого реагування прибула до будинку, проте відповідач не повідомив позивачів і причини спрацювання сигналізації не з`ясував, охорону місця події протягом двох годин не здійснив, а поїхав від будинку, не зайшовши до під`їзду.

За твердженнями представника відповідача, на виконання умов договору, ГШР на перший сигнал «Тривога» прибула до об`єкту охорони за 07 хвилин 55 секунд з моменту виїзду і за 09 хвилин 43 секунди з моменту отримання сигналу «Тривога» у складі 3/х осіб, тобто з дотриманням умов договору. ГШР був проведений зовнішній огляд вікон, балкону і пошкоджень виявлено не було, через відсутність зв`язку зв`язатись з ОСОБА_1 не змогли, і, оскільки після того, як сигналізація запрацювала у режимі «Норма» (апаратура вказувала на працездатність сигналізації і відсутність проникнення), працівники ГШР прийшли до висновку, що сигналізація спрацювала через те, що вікна квартири позивачів були відкрити на провітрювання, після чого ГШР доповіла на ЦПН і з її дозволу повернулася. У квартирі позивачів знаходились тварини, через що ОСОБА_1 категорично відмовлялась закривати вікна, чим порушувала умови договору. На другий раз спрацювання сигналу «Тривога» (01:39 02.07.2018 року), ГШР прибула до будинку і потрапити у під`їзд не змогла, оскільки у ГШР не було чіпа, а сусіди на дзвінок через домофон не відповідали, при цьому, не передача позивачами усіх ключів від під`їзду та тамбуру, є порушенням умов Договору, що стало перешкодою працівникам відповідача потрапити до квартири на другий сигнал.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків (ст. 611 ч.1 п.4 ЦК України).

Відшкодування збитків є мірою відповідальності і застосовуються, за загальним правилом, при наявності вини порушника.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов`язання, є нікчемним. Особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів (ст. ст. 614, 617 ЦК України).

Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода), ст. 22 ЦК України.

Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов`язання, або не вжив заходів щодо їхзменшення (ст. 616 ЦК України).

Цивільно-правова відповідальність є негативним для порушника наслідком вчиненого ним правопорушення, а підставою такої відповідальності є наявність складу цивільного правопорушення за таких умов: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду.

Такі умови відповідальності, як протиправність, шкода та причинний зв`язок є об`єктивними, а вина є суб`єктивною підставою цивільно-правової відповідальності.

Протиправною вважається така поведінка особи, яка порушує приписи закону чи іншого нормативного акту, або виявилася у невиконанні чи неналежному виконанні договірного зобов`язання. Однією з необхідних умов цивільно-правової відповідальності є наявність безпосереднього причинного зв`язку між протиправною поведінкою правопорушника і збитками потерпілої сторони. Тобто протиправна дія або бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, що виникли у потерпілої особи, наслідком протиправної поведінки заподіювача. Для покладення відповідальності за цивільне правопорушення, крім протиправності, збитків і причинного зв`язку, за загальним правилом, необхідно довести вину заподіювача.

Разом з тим, невиконання зобов`язання може бути наслідком винної поведінки обох сторін (змішана вина) і у цьому разі, відповідно до ступеня вини кожної із сторін, розмір відповідальності боржника підлягає зменшенню. Крім того, відповідальність боржника може бути зменшена також у тому разі, коли кредитор навмисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов`язання, або не вжив заходів до зменшення їх (ст. 616 ЦК).

Цивільно-правова відповідальність може настати без вини, якщо це прямо передбачено законом або договором.

Для покладення на правопорушника цивільної відповідальності у разі відшкодування збитків за порушення зобов`язання необхідний повний склад цивільного правопорушення (протиправність поведінки, шкода, причинний зв`язок, вина). За відсутності хоч би одного з цих елементів (крім випадків безвинної відповідальності) цивільна відповідальність не настає.

Проте у випадках, прямо передбачених законом, навіть за наявності усіх ознак вчиненого правопорушення особа не несе відповідальності, зокрема, відповідно до ч.1 ст. 614 ЦК України, особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Позивачі і відповідач, кожний, стверджують про порушення сторонами договору зобов`язань, які випливають з Договору №11/12/14-1 по охороні за об`єктом за допомогою пульта централізованого нагляду від 11.12.2014 року.

Зокрема позивачі стверджують про неналежне виконання відповідачем п. 2.1.

Договору в частині того, що відповідач був зобов`язаний при наявності ознак проникнення на об`єкт сторонніх осіб, негайно прийняти заходи до припинення протиправних дій, викликати Замовника або його представника, забезпечити недоторканість місця події до їхнього прибуття і за вказівкою Замовника повідомити до територіального відділку міліції, здійснювати охорону об`єкта, крім того, відповідач порушив умови договору в частині того, що ГШР прибула не у складі 3/х осіб, приїхала на об`єкт по сигналу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » із запізненням, після спливу 15 хвилин, як визначено умовами Договору.

Відповідач у свою чергу стверджує про порушення ОСОБА_1 умов договору, зокрема п.1.2 Договору про те, що об`єкти, які передаються під нагляд мають відповідати вимогам тому, що на об`єкт повинен бути забезпечений вільний доступ виконавця до встановлених приладів і систем сигналізації, п. 3.1.4 Договору в частині того, що Замовник зобов`язаний, зокрема забезпечити на об`єкті умови роботи охоронної сигналізації…., відсутність людей, комах, тварин у приміщенні під час охорони, а також… закрити двері, вікна, хвіртки, люка і т. і. на замки….п.3.1.5 Договору протягом доби повідомляти Виконавцю у письмовому вигляді про зміну чи появу нових місць зберігання цінностей, а також про проведення інших заходів, внаслідок яких може вимагатись зміна характеру охорони і умов договору, ..п.3.1.6. Договору про необхідність зберігати грошові кошти в межах дозволеного ліміту залишку у сейфах (металевих ящиках), прикріплених до підлоги…п.3.4 Договору про те, що Замовник зобов`язаний забезпечити доступ Виконавцю для ретельного візуального огляду зовнішніх периметрів об`єкту (ключі-два примірника, коди).

Крім того, за умовами Договору, Виконавець несе відповідальність, передбачену законодавством України за шкоду, спричинену Замовнику третіми особами в результаті крадіжки майна Замовника, належного йому на праві власності, а також інших законних підставах, що знаходиться на об`єкті під час охорони; відшкодування Замовнику спричиненої шкоди здійснюється за рішенням спільно створеної комісії, якщо сума не перевищує 5 000 гривень, а при сумі шкоди більше 5 000 гривень, після надання Замовником документів, виданих відповідними органами у випадку крадіжки (крадіжки, грабежу, розбою) або пожежі і документами, необхідними для відшкодування шкоди є витяг з протоколу кримінальної справи про факту крадіжки (крадіжки, нестачі), постанова органів слідства або суду про встановлення факту спричинення матеріальної шкоди при невиконанні зобов`язань по Договору Виконавцем, угода, підписана сторонами з актом інвентаризації матеріальних цінностей, у разі досудового врегулювання претензій (п.4.1, 4.2 Договору, а.с.12,13).

Відповідно до п.4.3 Договору, Виконавець звільняється від відповідальності по Договору, зокрема (п.4.3.4 Договору) в разі, якщо крадіжка здійснена без зламу, з використанням штатних ключів Замовника, а також у випадку здійснення крадіжки при зовнішній справності замків, пломб, печаток і цілісності об`єкта; (п.4.3.8 Договору) у випадку повного чи часткового невиконання Замовником зобов`язань за Договором, зазначених в п.п.3.1-3.4; (п.4.3.9 Договору) в результаті «ривкових» крадіжок (якщо крадіжка була здійснена за час під`їзду патрульної групи до об`єкта); (п.4.3.10 Договору) в разі крадіжки грошових коштів власника, якщо загальна сума перевищує дозволений ліміт залишку або порушені умови їх зберігання, за крадіжку, а також крадіжку шляхом грабежу чи під час розбійного нападу грошових коштів, залишених на об`єкті поза сейфів і металевих шаф, прикріплених до підлоги (а.с.12,13).

Станом на час розгляду справи в суді першої і в суді апеляційної інстанцій органами досудового розслідування достовірно не встановлено час і обставини проникнення сторонніх осіб до квартири позивачів, а також кількість майна, яке було викрадено з квартири позивачів, у кримінальному провадженні №0002295 до цього часу триває досудове розслідування.

Зважаючи на те, що за договором охорони охоронець, зобов`язується забезпечити недоторканність майна, які охороняються, а володілець такого майна, зобов`язаний виконувати передбачені договором правила майнової безпеки, у даному випадку кожна зі сторін договору стверджує про порушення умов зобов`язання, при цьому, докази, надані на підтвердження доводів сторін щодо часу і обставин виїзду ГШР, часу і обставин проникнення до приміщення сторін осіб, кількості викраденого майна, а також відомості в ЄДРДР про порушення кримінального провадження №0002295 за ч.3 ст. 185 КК України щодо обставин проникнення до приміщення і кількості викраденого майна, суперечать одне одному, на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції триває досудове розслідування, відсутні судження органів досудового розслідування та суду щодо дійсних обставин крадіжки, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у позові за недоведеністю позовних вимог.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи позивачки ОСОБА_1 у скарзі про те, що: суд залишив поза увагою, що доказом факту спричинення матеріальної шкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є витяг з ЄРДР, запис від 02.07.2018 року №0002295 про вчинення кримінального правопорушення за ст. 185 ч.3 КК України; суд послався на відсутність правових підстав, визначених ст. ст. 1166, 1193 ЦК України та наявність у позивачів права вимагати відшкодування заподіяної шкоди від осіб які цю матеріальну шкоду заподіяли у порядку, визначеному ст. 1177 ЦК України, коли ці особи будуть встановлені; відповідач є виконавцем надання послуг з охорони майна, а ОСОБА_1 та її чоловік є споживачами цієї послуги і вони, як споживачі, мають право на отримання якісної послуги відповідно до умов Договору; у випадку належного виконання відповідачем обов`язків з охорони майна, згідно з договором від 11.12.2014 року, а саме: прибуття за сигналом «Тривога» групи швидкого реагування у складі 3-х осіб; належного огляду об`єкту охорони; виявлення слідів незаконного проникнення; повідомлення позивачів про спрацювання сигналізації; організації належної охорони місця події; виклик до місця події поліції, - невідомі особи не отримали б можливості зайти та викрасти з квартири коштовні речі або були б затримані безпосередньо під час крадіжки чи одразу після неї; докази у справі підтверджують наявність бездіяльності відповідача, тобто протиправна поведінка, яка виявилась у невиконанні або неналежному виконанні відповідачем зобов`язання, причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та збитками, які тягнуть за собою цивільну відповідальність у вигляді обов`язку відшкодувати заподіяні збитки; твердження представника відповідача про необхідність наявності чотирьох умов відповідальності: протиправної поведінки боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання; наявності шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкоди; вини боржника - є неправомірними, оскільки у Договорі прямо визначені обов`язки відповідача п.2.1 абз.3-4 щодо прийняття термінових заходів до припинення протиправних дій, виклику замовника або його представника, забезпечення недоторканності місця події до їхнього прибуття і за вказівкою замовника повідомлення до територіального відділу міліції, здійснювати охорону об`єкта до прибуття власника не більше 2 годин, а у випадку непередбачуваного виходу з ладу сигналізації здійснювати охорону об`єкта до прибуття відповідальних осіб замовника, проте ці обов`язки відповідач не виконав, чим порушив умови зобов`язання; під час огляду місця події слідчим встановлено, що проникнення сталося саме через вікно і підтвердженням його є копії матеріалів кримінального провадження, які долучені до матеріалів справи; сума вартості викраденого, зазначеного у витягу з ЄДРДР №0002295 від 02.07.2018 року (195 000 гривень) відмінна у порівняні із позовною заявою (256 625 гривень) у зв`язку з тим, що заяву до поліції подавала повнолітня донька позивачки ОСОБА_3 , яка виявила факт крадіжки і викликала поліцію, розмір збитків вона зазначила приблизно на підставі візуального огляду під час огляду місця події, - до уваги не приймаються.

Запис в ЄДРДР від 02.07.2018 року №0002295 про вчинення кримінального правопорушення за ст. 185 ч.3 КК України не є беззаперечним доказом на підтвердження обставин вчинення крадіжки, зокрема часу та способу проникнення сторонніх до квартири, терміну їх знаходження у квартирі та обсягу майна, яке викрадено.

До цього часу триває досудове розслідування, яке й встановлює час події, спосіб проникнення до квартири і інші обставини, які мають значення для вирішення питання про дотримання умов Договору, як позивачами, так і відповідачем. Досудове розслідування закінчується винесенням процесуального документа: постановою про закриття кримінального провадження або обвинувальним актом з направленням до суду, при цьому, остаточним доказом щодо обставин крадіжки є вирок суду.

За відсутності належних і допустимих доказів про подію кримінального правопорушення, яке розслідується в рамках кримінальної справи №0002295, з врахуванням умов Договору між сторонами і стверджень кожною із сторін про порушення зобов`язання (невиконання зобов`язання може бути наслідком винної поведінки обох сторін (змішана вина), зважаючи на те, що умовами договору також передбачено, що Виконавець, у певних випадках, звільняється від відповідальності (п.4.3 Договору), суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у позові.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування норм матеріального права, які випливають з деліктних правовідносин, оскільки у даному випадку заявлені вимоги про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок неналежного виконання зобов`язань, відповідно до договору про надання послуг охорони.

Матеріали справи не містять належних доказів про подію, а за відсутності зазначених доказів, суд не може покласти на відповідача цивільно-правову відповідальність за порушення зобов`язання (не доведено протиправну поведінку (дії чи бездіяльності) особи; шкідливий результат такої поведінки (шкоди); причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою; вину особи, яка заподіяла шкоду).

Доводи представника відповідача про недоведеність позовних вимог, зокрема відсутність чотирьох складових для покладення відповідальності на особу за неналежне виконання зобов`язання, - прийняті до уваги і є підставою для залишення скарги без задоволення.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Позивачі не довели своїх вимог, тому відсутні підстави для ствердження про порушення прав позивачів, за захистом яких вони звернулись до суду.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ч.1 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1, ч.2 п.п.1-3 ЦПК України).

З огляду на те, що колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, а рішення суду залишає без змін, позивачі не мають права на відшкодування судових витрат.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 02.03.2020 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Є.С. Сєвєрова

Г.Я. Колесніков