ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні у м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 грудня 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення суми боргу,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про стягнення суми боргу передано за підсудністю до Деснянського районного суду м.Чернігова.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи для слухання за зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_5 .

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про направлення справи за підсудністю до Деснянського районного суду м.Чернігова з тих підстав, що відповідач ОСОБА_3 , зареєстрованим в м.Дніпрі Дніпропетровської області не значиться. Проте, відповідачем у справі є не ОСОБА_3 , а ОСОБА_5 , оскільки саме з ним було укладено договір поруки.

Учасники справи правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористалися.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Передаючи за підсудністю до Деснянського районного суду м.Чернігова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про стягнення суми боргу, суд першої інстанції виходив з даних місця реєстрації відповідача ОСОБА_2 , оскільки відповідач ОСОБА_3 зареєстрованим на території Соборного району м.Дніпра не значиться.

Однак колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодитися не може з наступних підстав.

Згідно п.15 ст. 28 ЦПК України, позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про стягнення боргу (а.с.3-7).

До позовної заяви позивачем додано копію договору поруки від 01.12.2017 року, сторонами якого зазначено: кредитор ОСОБА_1 та поручитель ОСОБА_5 (а.с.9).

Отже, вбачається, що між змістом позовної заяви та долученим до неї договором поруки маються суперечності у зазначені по-батькові поручителя, тобто відповідача.

Також суперечності маються у прізвищі третьої особи, згідно позовної заяви ОСОБА_6 (а.с.3), згідно розписки ОСОБА_6 (а.с.8).

Між тим, суд першої інстанції, виконуючи вимоги ст. 187 ЦПК України, надіслав запит до Відділу обліку та моніторингу інформації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області з метою встановлення відомостей про зареєстроване місце проживання (перебування) - ОСОБА_3 .

Згідно відповіді на здійснений запит (а.с.15), ОСОБА_3 не значиться зареєстрованим за останньою відомою адресою проживання - АДРЕСА_1 .

Слід зазначити, що положення ст. 175 ЦПК України, містить основні вимоги, яким повинна відповідати позовна заява.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, якщо дані про прізвище, ім`я, по-батькові сторін, що зазначені у позовній заяві, суперечать відомостям, що вказані у інших документах, долучених до позовної заяви, суд першої інстанції мав вирішити питання про залишення позовної заяви без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків. Маючи переконливі дані по справі, слід вирішувати питання про відкриття провадження.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Проте, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, та дійшов передчасного висновку про постановлення оскаржуваної ухвали.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 грудня 2019 року з направленням матеріалів справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, відповідно до вимог ст.379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 грудня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова