Справа № 185/286/20
Провадження № 2-п/185/92/20
У Х В А Л А

30 листопада 2020 року м.Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Врона А.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської областівід 09 червня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Крім того, заявник просить забезпечити позов на підставі ст.149,150 ЦПК України, а саме зупинити стягнення на підставі виконавчого документа №185/286/20, який оскаржується боржником в судовому порядку.

Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області 24.09.2020 року видано виконавчий лист №2/185/1625/20 щодо примусового виконання заочного рішення від 09 червня 2020 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року №9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

При цьому, заявник, який був відповідачем у справі №185/286/20, просить вжити заходів забезпечення позову у цивільній справі, яка судом розглянута, постановлено судове рішення, яке набрало законної сили.

Як вбачається зі змісту заяви заявник, фактично, просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням, яке відкрито з метою примусового виконання заочного рішення, клопотання про перегляд якого подано заявником.

Відповідно до ст.129, 129-1 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Одним із основних засад судочинства, зокрема, є обов`язковість судового рішення. Суд ухвалює рішення Іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Особливості застосування чинного законодавства щодо забезпечення позову судам роз`яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, у пункті 2 якої зазначено, що, вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того що наведений у частині першій статті 150 ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених частиною четвертою зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Згідно п. 6 ч. 1 ст.150 ЦПК України позов може бути забезпечено шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Проте, в даному випадку не має місце оскарження боржником виконавчого документу у судовому порядку. Так, відповідач не подавав заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню тощо, а просить переглянути винесене судом заочне рішення, що не є оскарженням виконавчого документу в розумінні п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Крім того, наслідком перегляду заочного рішення є постановлення судом ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення або скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду.

Вищезазначені норми процесуального закону, які врегульовують питання забезпечення позову та перегляду заочного рішення не передбачають можливість забезпечення заяви відповідача про перегляд заочного рішення, оскільки така заява не містить і не може містити жодних позовних вимог, які могли б бути забезпечені в порядку забезпечення позову, а право відповідача на відновлення судового розгляду забезпечується переглядом судом заочного рішення.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 150-153, 260 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання до Дніпровського апеляційного суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: А. О. Врона