З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2020 року
Провадження № 2/521/851/20
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Дробот В.В.,
Учасники справи:
Позивач ФОП ОСОБА_1
Представник ОСОБА_2 .
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом фізична особа-підприємець ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача - ФОП ОСОБА_1 (р/р НОМЕР_1 в ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 320649) завданні збитки в порядку регресу у розмірі 7104 (сім тисяч сто чотири) грн. 21 коп.; витрати по сплаченому судовому зборі в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.; витрати на правову допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп., посилаючись на таке.
04.09.2015 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_4 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів: поліс №АЕ/5357510.У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу «Volkswagen», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.16.07.2016 року о 12 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Маршала Рибалка, 2, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen», державний реєстраційний« НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Suzuki», державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 », під керуванням ОСОБА_5 .Внаслідоквищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Suzuki», державнийреєстраційний номер « НОМЕР_3 » було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля матеріального збитку.Відповідно до Постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 09.08.2016 року, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та притягнуто доадміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди,заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Suzuki», державнийреєстраційний номер « НОМЕР_3 ОСОБА_6 звернувся до Страховика ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АЕ/5357510.
На підставі страхового акту №ОЦ/123/450/16/0405 від 03.11.2016 року власнику автомобіля «Suzuki», державнийреєстраційний номер « НОМЕР_3 », ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 7104 (сім тисяч сто чотири) грн. 21 коп., що підтверджується платіжним дорученням №3318 від 04.11.2016 року.
Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПррАТ «УПСК» склав: 7104 (сім тисяч сто чотири) грн. 21 коп.
Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі 1 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
В свою чергу ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон і свою адресу.
Як вбачається з матеріалів справи, з моменту дорожньо-транспортної пригоди до цього часу Відповідачем взагалі не було письмово повідомлено Страховика про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду.З огляду на вищезазначене в розумінні ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ст.ст.1166, 1187, 1191 ЦК України, у Відповідача виникло зобов`язаннявідшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом №АЕ/5357510.
Відповідно до ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» змоменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 04 листопада 2016 року, що підтверджується платіжним дорученням №3318 від 04.11.2016 року.З метою досудового врегулювання спору, Відповідачеві було направлено Вимогу провідшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони Відповідача проведено не було щодо погашення заборгованості в добровільному порядку.
02.08.2019 року, між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено Договір №02/08/2019 про відступлення права вимоги відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорамстрахування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресузбитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АЕ/5357510 від 04.09.2015 року.
Згідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути заміненийіншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином(відступлення права вимоги), а згідно ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять правапервісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вказане, до Позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з Відповідачавищевказаної суми боргу.Таким чином, Позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законнихінтересів у спосіб, який передбачений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України (п.8 ч.2 ст.16), що узгоджується з умовами договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АЕ/5357510.
Сторона позивача надала до суду заяву про розгляд справи за відсутністю позивача та його представника, на позовних вимогах наполягали у повному обсязі та не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з`явився, у порядку заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів.
04.09.2015 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_4 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів: поліс №АЕ/5357510.У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу «Volkswagen», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.16.07.2016 року о 12 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Маршала Рибалка, 2, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen», державний реєстраційний« НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Suzuki», державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 », під керуванням ОСОБА_5 .Внаслідоквищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Suzuki», державнийреєстраційний номер « НОМЕР_3 » було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля матеріального збитку.Відповідно до Постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 09.08.2016 року, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та притягнуто доадміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди,заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Suzuki», державнийреєстраційний номер « НОМЕР_3 ОСОБА_6 звернувся до Страховика ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АЕ/5357510.
На підставі страхового акту №ОЦ/123/450/16/0405 від 03.11.2016 року власнику автомобіля «Suzuki», державнийреєстраційний номер « НОМЕР_3 », ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 7104 (сім тисяч сто чотири) грн. 21 коп., що підтверджується платіжним дорученням №3318 від 04.11.2016 року.
Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПррАТ «УПСК» склав: 7104 (сім тисяч сто чотири) грн. 21 коп.
Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі 1 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
В свою чергу ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон і свою адресу.
Як вбачається з матеріалів справи, з моменту дорожньо-транспортної пригоди до цього часу Відповідачем взагалі не було письмово повідомлено Страховика про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду.З огляду на вищезазначене в розумінні ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ст.ст.1166, 1187, 1191 ЦК України, у Відповідача виникло зобов`язаннявідшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом №АЕ/5357510.
Відповідно до ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» змоменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 04 листопада 2016 року, що підтверджується платіжним дорученням №3318 від 04.11.2016 року.З метою досудового врегулювання спору, Відповідачеві було направлено Вимогу провідшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони Відповідача проведено не було щодо погашення заборгованості в добровільному порядку.
02.08.2019 року, між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено Договір №02/08/2019 про відступлення права вимоги відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорамстрахування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресузбитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АЕ/5357510 від 04.09.2015 року.
Згідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути заміненийіншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином(відступлення права вимоги), а згідно ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять правапервісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вказане, до Позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з Відповідачавищевказаної суми боргу.Таким чином, Позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законнихінтересів у спосіб, який передбачений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України (п.8 ч.2 ст.16), що узгоджується з умовами договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АЕ/5357510.
Враховуючи викладене, враховуючи виплату страховиком, позивачем у цій справі, суми страхового відшкодування, суд вважає за необхідне вимоги позивача щодо стягнення з відповідача завданні збитки в порядку регресу у розмірі 7104 (сім тисяч сто чотири) грн. 21 коп. задовольнити у повному обсязі.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За ч. 2 цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
За таких обставин суд має покласти витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн. на відповідача.
Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
За таких обставин суд має покласти витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.) на відповідача.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Згідно із ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 16, 512, 514, 979, 1166, 1191 ЦК України, п. п. 38.2.1 ст. 38, п. п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 13, 141, 263, 265, 268, 272, 280-289, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, СУД
Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим/знятим з реєстрації по м. Одесі і Одеській області не значиться, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , р/р НОМЕР_1 в ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 320649) завданні збитки в порядку регресу у розмірі 7104 (сім тисяч сто чотири) грн. 21 коп.; витрати по сплаченому судовому збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,0 грн. (дві тисячі грн. 00 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду у повному обсязі складено 04 березня 2020 року.

СУДДЯ: В.К.Гуревський