Справа номер 486/1529/18 Головуючий суду першої інстанції Далматова Г. А.
Провадження номер 22-ц/812/1837/20 Доповідач суду апеляційної інстанції Локтіонова О. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів: Серебрякової Т. В., Ямкової О. О.,

із секретарем судового засідання Біляєвою В. М.,

без участі сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 03 вересня 2020 року, постановлену за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови заступника начальника Южноукраїнського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Черненко Ганни Олександрівни про відкриття виконавчого провадження,

У С Т А Н О В И В:

31 серпня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду скаргу, в якій просив визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №61722941, винесену 06 квітня 2020 року заступником начальника Южноукраїнського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Черненко Г. О., визнати її дії неправомірними та зобов`язати усунути порушення закону.

Обґрунтовуючи свою скаргу, ОСОБА_1 зазначав, що 21 серпня 2020 року ним було отримано копію постанови від 06 квітня 2020 року про відкриття виконавчого провадження №61722941 щодо виконання рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10 грудня 2019 року про його виселення з квартири АДРЕСА_1 .

З даною постановою скаржник не згодний, бо у вказаній квартирі він ніколи не проживав і свої речі там не залишав, а отже були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження.

ОСОБА_1 наголошував на тому, що строк оскарження постанови, передбачений ст. 449 ЦПК України, ним пропущено не було, оскільки копію оскаржуваної постанови ним отримано 21 серпня 2020 року після подання скарги на ім`я начальника відділу ДВС. Скаргу ним подано 31 серпня 2020 року. Однак, якщо суд буде вважати, що строк ним пропущено, то просив його поновити, тому що він пропущений з поважних причин.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 03 вересня 2020 року скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Постановляючи таку ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 09 липня 2020 року звертався до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області із скаргою на дії державного виконавця Южноукраїнського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі Южноукраїнський ВДВС). Під час розгляду вказаної скарги (справа №486/1529/18; провадження №4-с/486/7/2020) ОСОБА_1 пояснював, що вищезазначену постанову від 06 квітня 2020 року він не оскаржував, лише отримав акт про виселення. Про вказану постанову було зазначено у відзиві Южноукраїнського ВДВС. Ухвала суду у вказаній справі була постановлена 27 липня 2020 року. Отже вказане свідчить про обізнаність скаржника щодо оскаржуваної ним постанови до 21 серпня 2020 року.

З огляду на зазначені обставини суд першої інстанції вважав, що пропущений ОСОБА_1 строк для подання скарги поновленню не підлягав, оскільки поважних причин його пропуску боржник суду не навів. Отримання ним оскаржуваної постанови 21 серпня 2020 року не є підставою для поновлення строку. Крім того, судом було прийнято до уваги, що скаржник є юридично обізнаною особою, так як є адвокатом.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просив ухвалу суду скасувати, а справу направити до того ж суду для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи свою скаргу, ОСОБА_1 вказував, що він знав про існування оскаржуваної постанови, однак оскаржити її не міг, тому що копію постанови отримав тільки 21 серпня 2020 року.

ОСОБА_2 подала відзив, у якому просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

ОСОБА_2 вказувала, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у судовому рішенні.

Южноукраїнський ВДВС також подав відзив на апеляційну скаргу, у якому наголошував на безпідставності доводів апелянта та законності ухвали суду.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 06 квітня 2020 року заступником начальника Южноукраїнського ВДВС Черненко Г. О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61722941 з виконання виконавчого листа №486/1529/18, виданого Южноукраїнським міським судом Миколаївської області 20 березня 2020 року, про виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.

Вищезазначену постанову направлено ОСОБА_1 поштою 07 квітня 2020 року. Вручено її згідно з даними підприємства «Укрпошта» 09 квітня 2020 року.

06 липня 2020 року ОСОБА_1 подавалася до суду скарга про визнання неправомірними дій заступника начальника Южноукраїнського ВДВС Черненко Г. О. про відкриття виконавчих проваджень про стягнення витрат виконавчого провадження та виконавчого збору за виконання вищевказаного виконавчого листа (справа №486/1529/18; провадження №4-с/486/7/2020).

Під час розгляду вказаної скарги 17 липня 2020 року Южноукраїнським ВДВС подавався до суду відзив з додатками, одним з яких була постанова про відкриття виконавчого провадження №61722941, акт від 08 травня 2020 року, складений за участі ОСОБА_1 , про виселення та постанова від 29 травня 2020 року про закінчення виконавчого провадження.

27 липня 2020 року скарга ОСОБА_1 від 06 липня 2020 року була розглянута судом за його участі. Під час судового засідання досліджувався відзив Южноукраїнського ВДВС та додані до нього додатки.

У цей же день судом була постановлена ухвала за наслідками розгляду вказаної скарги та її копія вручена ОСОБА_1 .

Згідно з ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до вимог статті 449 цього Кодексу скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Статті 123, 126, 127 ЦПК України регламентують, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Частиною першою статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копія постанови виконавця про відкриття виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до статей 79, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку з пропуском строку її подання.

Матеріали справи свідчать, що копію оскаржуваної постанови заявник отримав 09 квітня 2020 року, зі скаргою до суду він звернувся 31 серпня 2020 року. Отже наявним є пропуск строку, зазначеного у ст.449 ЦПК України.

Посилання заявника на те, що він вчасно подав скаргу, бо отримав копію оскаржуваної постанови тільки 21 серпня 2020 року спростовується вищенаведеними доказами.

Заявнику протягом тривалого часу було відомо про існування оскаржуваної постанови: 09 квітня 2020 р. ним була отримана копія постанови, 08 травня 2020 р. за його участі складений акт про виселення, 27 липня 2020 р. за його участі у судовому засіданні при розгляді справи №486/1529/18 (провадження №4-с/486/7/2020) оскаржувана постанова досліджувалася і вона наявна у матеріалах зазначеної справи.

Поважність причин пропуску ним строку оскарження постанови від 06 квітня 2020 р. про відкриття виконавчого провадження №61722941 ніякими доказами не підтверджена.

Інших поважних причин щодо невчасного оскарження постанови, крім несвоєчасного отримання її копії, заявником зазначено не було.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, оскільки вона постановлена з дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства.

Доводи заявника висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 03 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Т. В. Серебрякова

О. О. Ямкова

Повний текст постанови складено 03 грудня 2020 року.