Справа № 539/3631/20
Провадження № 2/539/1230/2020
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2020 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Алтухової О.С.,
за участю секретаря Яценко Л.І.,
сторони по справі у судове засідання не з`явилися,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до територіальної громади в особі Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування.
Позовні вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , після смерті якого залишилось спадкове майно, що складається також із житлового будинку з господарськими будівлями, розташованими в АДРЕСА_1 .
Згідно заповіту, складеного 25.10.2013 року, посвідченого головою виконавчого комітету Литвяківської сільської ради Лубенського району Полтавської області все своє майно, в тому числі і домоволодіння ОСОБА_2 залишив їй онуці ОСОБА_3
07.10.2020 року приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.А., на підставі заповіту ОСОБА_2 видав їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Інші свідоцтва про право на спадщину не видавалися.
У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове домоволодіння їй було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на нього.
Просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на будинок «А-1», загальною площею 48,1 кв м, житловою площею 18,0 кв м, з господарськими будівлями: літню кухню сарай «Б»; сарай «В», погріб «Г», вбиральню «Д»; огорожу №1, огорожу №2, ворота №3; що розташовані на приватизованій земельній ділянці площею 0,1032 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивач та її представник адвокат Лисенко А.Ф. не з`явились, звернулись до суду із заявою про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.
Представник відповідача Засульської сільської ради Лубенського району в судове засідання не з`явився, згідно наданої заяви просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося та розгляд справи відбувся на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає приписам ч. 3 ст. 211 ЦПК України.
За частиною 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд, всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 30.03.2020 року виконавчим комітетом Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, актовий запис №67./а.с.6/.
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.10.2020 року, виданої приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.А., у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу.
Також з вказаної постанови вбачається, що 03.07.2020 року було відкрито спадкову справу №119/2020 на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом від онучки спадкодавця ОСОБА_1 , інших заяв у справі не має. 07.10.2020 року видавалося свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_2 . Інші свідоцтва про право на спадщину не видавалися. /а.с.11/
Згідно довідок, наданих старостою виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області № №7-513, 7-514, 7-515 від 09.10.2020 року спадкодавець ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно був власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , який розташований на приватизованій земельній ділянці розміром 0,1032 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 0, 2378 га - для ведення особистого селянського господарства. За даною адресою ніхто не зареєстрований і не проживає. ( а.с.7,8,9).
Згідно виписки з погосподарської книги №7 за 2016-2020 роки по Засульській сільській раді Лубенського району Полтавської області в господарстві № 0000343 за адресою АДРЕСА_1 був зареєстрований та проживав власник домогосподарства ОСОБА_2 , 1937 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .(а.с.10).
П.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Ч.ч. 3,4 ст. 3 зазначеного Закону, передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.
Зазначене викладене у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13.
Крім цього, порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 р. за № 12/5-126, в якому надано роз`яснення по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до набрання чинності Постанови КМУ від 05.08.1992 р. № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення», якою вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.
В матеріалах справи наявна копія технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 26.10.2020 року, який складається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, характеристики будинку, господарських будівель та споруд, відповідно до яких житловий будинок під літерою «А-1» має загальну площу 48,1 кв м., житлову площу 18,0 кв м. При цьому, господарство включає: літню кухню - сарай «Б»; сарай «В», погріб «Г», вбиральню «Д»; огорожу №1, огорожу №2, ворота №3. Дане домоволодіння не зареєстровано. (а.с.12-16).
Таким чином, спадкодавець набув право власності на вище вказаний житловий будинок, господарські будівлі і споруди до введення в дію наведених нормативно-правових актів, а саме в період з 1960 року по 1982 рік, так як виникнення права власності на нього не залежало від державної реєстрації цього права.
Суд бере до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Враховуючи те, що позивач позбавлена можливості визнати право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , що входить до складу спадщини, у позасудовому порядку, керуючись відповідними нормами законодавства, суд вважає, що вимоги позивача є доведеними та обгрунтованими, такими, що грунтуються на законі, а отже, підлягають задоволенню у повному обсязі.
Оплату судових витрат взяла на себе позивач і не просить стягувати з відповідача.
Керуючись ст. ст. 4,76-81, 89,141,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності в порядку спадкування за заповітом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , на житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 48,1 кв м, житловою площею 18,0 кв м, з господарськими будівлями: літню кухню-сарай «Б»; сарай «В», погріб «Г», вбиральню «Д»; огорожу №1, огорожу №2, ворота №3; що розташовані на приватизованій земельній ділянці площею 0,1032 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

- відповідач Засульська сільська рада Лубенського району Полтавської області, адреса місця знаходження: с. Засулля, вул. Молодіжна 78 Лубенського району Полтавської області, .

Повне судове рішення складено та підписано 01 грудня 2020 року.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду О.С. Алтухова