Справа №345/46/20
Провадження № 2/345/266/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2020 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Мигович О.М.

секретаря Бабійчук Л.В.

розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні в залі суду м.Калуша в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошового боргу, суд

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики. Позов мотивує тим, що 09.08.2019 року відповідач позичив в позивача кошти в сумі 255 Євро, про що власноруч написав відповідну розписку. Дані кошти відповідач зобов`язувався повернути до 10.11.2019 року. А тому позивач просить суд стягнути з відповідача борг в сумі 255 Євро, а також нараховані на суму боргу 1,0479 Євро. трьох процентів річних, відсотки від суми договору позики в розмірі 1,9701 Євро, тобто всього на загальну суму боргу в розмірі 258,02 Євро.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.01.2020 року було відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його у часті і участі його довірителя за наявними у справі матеріалами, просить позов задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним повідомлявся про час і місце розгляду справи, зокрема, розміщенням повідомлення про виклик в судове засідання на офіційному веб-сайті суду, про причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив до суду не надходив.

Тому, суд за згодою позивача і його представника ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09.08.2019 року відповідач позичив в позивача кошти в сумі 255 Євро, про що власноруч написав відповідну розписку, які відповідач зобов`язувався повернути до 10.11.2019 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом розписки (а.с.13).

За вимогами ст. 1046 ЦК України за договором одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується п

Відповідно до ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Ст. 527 ЦК України передбачено зобов`язання боржника виконати свій обов`язок, а кредитора прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, а також право кожної із сторін у зобов`язанні вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Як слідує зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки, примірник оригіналу розписки позикодавець надав до справи як доказ неповернення позики, суд дійшов висновку, що позика не повернута повністю, що і доводила сторона позивача та не спростовано стороною відповідача. Тому вимоги щодо стягнення коштів в сумі 255 Євро, підлягають до задоволення.

Що стосується стягнення 1,0479 трьох процентів річних та 1,9701 Євро відсотків від суми договору позики, то слід зазначити наступне.

Так, за ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Несвоєчасну повернення позики суд вважає простроченням грошового зобов`язання, за яке настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, у вигляді сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми.

За період з 10.11.2019 року по 30.12.2019 року позивачем нараховані 3% річних на суму заборгованості за позикою в розмірі 1,0479 Євро, розрахунок яких позивачем зазначено в позовні заяві.

Також позовними вимогами позивач просить стягнення з відповідача процентів від суми позиви (255 Євро) у розмірі на рівні облікової ставки НБУ. Так, за період з 09.08.2019 року по 10.11.2019 року (94 дні) сума відсотків за користування грошовими коштами складає 1,9701 Євро, розрахунок яких також міститься в позовній заяві.

Такі вимоги є обґрунтованими та також підлягають до задоволення.

За вимогами ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому зсіданні дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови від 18.12.2009р. №11 "Про судове рішення у цивільній справі" роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За змістом вимог ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до оригіналу квитанції №066160 від 03.03.2020 року, ОСОБА_1 проведено оплату адвокату Жовнір М. ОСОБА_3 за надання правничої допомоги в розмірі 2800,00 грн.

А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2800,00 витрат за надання правової допомоги.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 527, 1046-1049 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 263-265, 280-282 ЦПК України, -

РІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , 1968 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , борг в сумі 255 Євро, 1,0479 Євро трьох процентів річних від простроченої суми, 1,9701 Євро процентів від суми договору позики, а всього 258,02 Євро.

Стягнути з ОСОБА_2 , 1968 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 понесені ним судові витрати в сумі - 3640,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (а після чого, безпосередньо до апеляційного суду).

Головуючий: