Справа № 517/614/19
Провадження № 2/517/22/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року смт. Захарівка Одеської області

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тростенюка В.А.,

при секретареві Грабовій І.Г.,

за участю:

представника позивача, адвоката Костюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Захарівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «Стан», третя особа: Комунальне підприємство «Департамент державної реєстрації» про визнання недійсним договору оренди землі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати недійсним договір оренди землі, укладений між позивачем та орендарем СФГ «Стан» (), зареєстрований державним реєстратором Комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Вальковим Дмитром Гаріальдовичем 05.10.2017 року (номер запису про інше речове право 22731831), рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 37475681 від 09.10.2017 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,5387 га, яка розташована на території Саханської сільської ради Ширяївського району Одеської області.

У 2018 році позивачу стало відомо, що існує договір оренди вищевказаної земельної ділянки укладений між ним та відповідачем, який пройшов державну реєстрацію, про що позивачу відомо нічого не було. Стверджує, що про існування договору оренди земельної ділянки не знав, договір оренди земельної ділянки з відповідачем не заключав та не підписував.

В з`язку з відсутністю правових підстав у відповідача, змушує позивача звернутися до суду з позовною заявою про визнання недійсним договору оренди землі.

Представник відповідача СФГ «Стан», адвокат Корой І.Д. направлено до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вказана позивачем земельна ділянка раніше належала ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заповітом якого позивач її успадкував.

Відповідач користується цією земельною ділянкою на підставі договору оренди землі, укладеного з ОСОБА_2 18 серпня 2007 року і зареєстрованого у Ширяївському райвідділі Одеської регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК при Держкомземі України» у Державному реєстрі земель 12.03.2008 року за № 07.

Сторони договору за життя ОСОБА_2 виконували його умови і його дія не була припинена шляхом розірвання.

20 вересня 2017 року позивач прибув до відповідача та надав йому копії документів, які підтверджували перехід до нього права власності на орендовану відповідачем у ОСОБА_2 земельну ділянку.

Позивач висловив свою згоду на укладання з відповідачем договору оренди успадкованої ним земельної ділянки і надав для цього копію свого паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.

Даний договір був зареєстрований 05.10.2017 року державним реєстратором комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Вальваковим Дмитром Гаріальдовичем за номером запису про інше речове право 22731831.

Позивач отримав від відповідача орендну плату за 2017 рік та розписувався у відповідній відомості.

Тому вважає, що даний договір у будь-якому разі не може вважатися неукладеним.

Представником позивача направлено до суду відгук на відзив на позовну заяву, в якому вказав, що твердження представника відповідача викладенні у відзиві на позовну заяву є необгрунтованим, тому просить позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав в повному обсязі викладені в позовній заяві вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача СФГ «Стан», адвокат Корой І.Д. у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги не визнають повністю з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, тому просять відмовити в позові повністю (а.с. 140).

Представник третьої особи: Комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчать зворотні поштові повідомлення, наявні в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення учасників справи, тобто представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши всі докази, а також проаналізувавши нормативно-правові акти, якими регулюються вказані правовідносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ст. 81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.01.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 59, на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,5387 га, кадастровий номер :01:001:0409, яка розташована на території Саханської сільської ради Ширяївського району Одеської області, що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину за заповітом та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 8-9).

Згідно інформації з Державнорго реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 130325630, 05.10.2017 року державним реєстратором Комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Вальковим Дмитром Гаріальдовичем було здійснено державну реєстрацію договору оренди, укладеного між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем СФГ «Стан» (номер запису про інше речове право 22731831), стром на 10 років (а.с. 10).

Позивачу у 2018 році стало відомо, що існує договір оренди вищевказаної земельної ділянки укладений між ним та відповідачем, який пройшов державну реєстрацію, про що позивачу відомо нічого не було. Стверджує, що про існування договору оренди земельної ділянки не знав, договір оренди земельної ділянки з відповідачем не заключав та не підписував.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до положень закріплених в ч. 2 ст. 373 ЦК України, право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом.

Згідно із ч. 5 ст. 6 ЗУ «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Підпунктом 6 п. 2 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Представником відповідача СФГ «Стан», адвокатом Корой І.Д. направлено до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вказана позивачем земельна ділянка раніше належала ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заповітом якого позивач її успадкував.

Відповідач користується цією земельною ділянкою на підставі договору оренди землі, укладеного з ОСОБА_2 18 серпня 2007 року і зареєстрованого у Ширяївському райвідділі Одеської регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК при Держконземі У України» у Державному реєстрі земель 12.03.2008 року за № 07.

Сторони договору за життя ОСОБА_2 виконували його умови і його дія не була припинена шляхом розірвання.

20 вересня 2017 року позивач прибув до відповідача та надав йому копії документів, які підтверджували перехід до нього права власності на орендовану відповідачем у ОСОБА_2 земельну ділянку.

Позивач висловив свою згоду на укладання з відповідачем договору оренди успадкованої ним земельної ділянки і надав для цього копію свого паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.

Даний договір був зареєстрований 05.10.2017 року державним реєстратором комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Вальваковим Дмитром Гаріальдовичем за номером запису про інше речове право 22731831.

Позивач отримав від відповідача орендну плату за 2017 рік та розписувався у відповідній відомості.

Тому вважає, що даний договір у будь-якому разі не може вважатися неукладеним.

До даного відзиву додано копію договору оренди землі від 18 серпня 2007 року укладеного між орендодавцем ОСОБА_2 та орендарем СФГ «Стан» та копію договору оренди землі № 153118 від 20 вересня 2017 року укладеного між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем СФГ «Стан».

Представником позивача направлено до суду відгук на відзив на позовну заяву, в якому вказав, що твердження представника відповідача викладенні у відзиві на позовну заяву є не обгрунтованими, тому просить позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі.

Позивачем разом з позовом подано до суду клопотання про витребування доказів та про проведення судово-почеркознавчої експертизи. В клопотанні про витребування доказів просить суд витребувати від: селянського (фермерського) господарства «Стан», ідентифікаційний код 30758230, місцезнаходження: село Торосове, Захарівський район, Одеська область, 66743, оригінальний примірник Договору оренди землі, укладений між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем Селянським (Фермерським) господарством «Стан» (), зареєстрований державним реєстратором Комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Вальковим Дмитром Гаріальдовичем 05.10.2017 року (номер запису про інше речове право 22731831), рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 37475681 від 09.10.2017 року; Комунального підприємства «Департамент державної реєстрації», , місцезнаходження: вул. Шевченка, 54а, с. Ройлянка, Саратський район, Одеська область, 68240, оригінальний примірник Договору оренди землі, укладений між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем Селянським (Фермерським) господарством «Стан» (), зареєстрований державним реєстратором Комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Вальковим Дмитром Гаріальдовичем 05.10.2017 року (номер запису про інше речове право 22731831), рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 37475681 від 09.10.2017 року; Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області, місцезнаходження: вул. Грушевського, 104, смт. Ширяєве, Одеська область, 66800, оригінальний примірник Договору оренди землі, укладений між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем Селянським (Фермерським) господарством «Стан» (), зареєстрований державним реєстратором Комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Вальковим Дмитром Гаріальдовичем 05.10.2017 року (номер запису про інше речове право 22731831), рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 37475681 від 09.10.2017 року (а.с. 12-14).

Ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області від 03 лютого 2020 року клопотання позивача було задоволено та витребувано вищевказані документи (а.с. 79-80.

Ширяївська районна державна адміністрація Одеської області направила до суду лист від 22.07.2020 року № 04/02-38/1500, згідно якого повідомила, що до відділу державної реєстрації прав та надання адміністративних послуг райдержадміністрації заява про реєстрацію іншого речового права відносно вказаної в ухвалі суду земельної ділянки не надходила, а також реєстраційна справа на зберігання не направлялась (а.с. 128).

Від СФГ «Стан» та Комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» будь-яка інформація до суду не надходила.

З даних досліджуваних документів (довідок) вбачається, що договір оренди земельної ділянки площею 7,5387 га був укладений саме між позивачем та СФГ «Стан».

Із роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «По судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вбачається, що при розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи. Угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Тому в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

За змістом статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору.

Разом із тим цивільні права та обов`язки, на досягнення яких спрямоване волевиявлення сторін договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Правове значення має наявність такої волі на момент досягнення сторонами договору згоди в належній формі з усіх істотних умов договору, а не на момент його державної реєстрації. Одностороння незгода сторони з реєстрацією раніше підписаного нею договору не є передбаченою ч.3 ст. 202 та ч1 ст. 215 ЦК підставою для визнання договору недійсним.

Відповідно до положень закріплених в ч. 2 ст. 373 ЦК України, право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом.

Згідно із ч. 5 ст. 6 ЗУ «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до статей 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Підпунктом 6 п. 2 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Суд не може прийняти до уваги твердження позивача, про те, що він ніколи, ні з ким не укладав договір оренди земельної ділянки та у нього відсутній оригінал договору оренди землі свідчить про його недійсність, так як в реєстраційній службі вказаний договір зареєстрований. Реєстрація вказаного договору у реєстраційній службі вказує на те, що волевиявлення сторін було, вказаний договір було укладено та підписано сторонами. Згідно копії договору оренди землі можливо визначити всі істотні умови договору, а також дослідити виконання сторонами взятих на себе обов`язків у разі долучення даного договору позивачем до матеріалів справи. Однак жодних заходів позивачем вжито не було щодо отримання від відповідних органів договору та долучення його до матеріалів справи. Позивач ніби то звернувся до відділу поліції з приводу підроблення його підпису та укладення договору оренди земельної ділянки відповідачем, проте ні позивачем, а ні його представником суду жодних документів не надано.

Клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи судом не вирішувалося, оскільки до матеріалів справи не був доданий оригінал договору оренди землі.

Інших належних та допустимих доказів того, що оспорюваний договір не укладався, позивачем не надано, в зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки з підстав його не підписання належить відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

В ст. 1 протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними протоколом № 11 передбачено, зокрема, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, в задоволенні позову, на переконання суду, слід відмовити, оскільки стороною позивача належних, допустимих та достатніх доказів, на доведення своїх тверджень, щодо не підписання ним договору оренди землі, суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже сплачена позивачем сума судового збору покладається на нього, оскільки стягненню з відповідача не підлягає.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «Стан», третя особа: Комунальне підприємство «Департамент державної реєстрації» про визнання недійсним договору оренди землі відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Фрунзівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 01 грудня 2020 року.

Суддя: