Справа №442/879/20
Провадження №2/442/541/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі:

головуючого судді Хомика А.П.

з участю секретаря судового засідання Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-

в с т а н о в и в :

10.02.2020 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягувати з відповідача аліменти в її користь на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 3 000 грн. просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позову, покликається на те, що між нею та відповідачем 16.04.2010 року було зареєстровано шлюб. В даному шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_4 .

22.11.2017 рішенням Дрогобицького міськрайонного суду шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з позивачем. 04.06.2018 року ОСОБА_5 прибула на територію Іспанії і по даний час проживає разом з матір`ю та навчається у школі міста Мадрид, яку оплачує виключно позивач. Крім того, позивач витрачає на утримання доньки не менше 10 000 грн., а саме: на ліки, їжу, одяг, комунальні послуги, шкільне приладдя, телефонний зв`язок та навчання. Через недостатність коштів позивач змушена звертатись за фінансовою допомогою до своїх батьків.

Відповідач будь-якої участі в утриманні дитини не приймає, хоча одержує доходи на тимчасових заробітках за межами України.

Представник позивача ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача ОСОБА_7 заперечив проти задоволення позову з тих підстав, що позивач дав дозвіл на тимчасові поїздки за кордон своїй доньці ОСОБА_4 з 29.08.2017 по 29.08.2019 у супроводі колишньої тещі ОСОБА_8 . На даний час донька позивача з 04.06.2018 постійно перебуває за межами України в Іспанії незаконно та без його згоди. ОСОБА_2 позбавлений можливості виконувати свої батьківські обов`язки, в тому числі надавати допомогу позивачці в натуральній формі. Ним, за час перебування доньки в Іспанії, передано золоті прикраси, мобільний телефон та грошові кошти в сумі 600 євро, Також просить врахувати соціальні стандарти, які застосовуються в Іспанії та Україні. Він не може повністю забезпечувати доньку, оскільки проживає та працює в Україні. Просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов`язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками для ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 ).

Згідно заочного рішення Дрогобицького міськрайонного суду №442/7481/17 від 22.11.2017 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України "Про державний бюджет України на 2020 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів для дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача, яка проживає разом з дитиною, займається її вихованням, і відповідача (є особою працездатного віку) - платника аліментів, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також з врахуванням рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, вимог розумності та справедливості визначає їх в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11.02.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

На думку суду вказаний розмір аліментів забезпечить дитині належний та достатній рівень матеріального утримання, який відповідає встановленому законодавством розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Той факт, що позивачка разом з неповнолітньою донькою проживає в Іспанії і відповідач не надавав згоди на проживання доньки в Іспанії, не може бути підставою для відмови у позові про стягнення аліментів, оскільки обоє батьків зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, де б вони не проживали.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.02.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 840,80 грн. судового збору в дохід держави.

В задоволенні решти позову відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24.11.2020.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя А.П. Хомик