Ухвала

02 березня 2020 року

м. Київ

справа № 645/5510/15-ц

провадження № 61-2881ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 08 липня 2019 року

та постанову Харківського апеляційного суду від 14 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Самощенко Олена Анатоліївна, приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області Сушик Олексій Вікторович, Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції Харківської області, Харківське міське управління юстиції Харківської області, про визнання недійсною довіреності та скасування її реєстрації, визнання недійсним договору дарування та скасування реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Самощенко О. А. (далі - приватний нотаріус Харківського МНО), приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області Сушик О. В. (далі - приватний нотаріус Луцького РНО Волинської області), Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції Харківської області (далі - РС Харківського МУЮ Харківської області), Харківське міське управління юстиції Харківської області (далі - Харківське МУЮ Харківської області), про визнання недійсною довіреності та скасування її реєстрації, визнання недійсним договору дарування та скасування реєстрації права власності.

Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 08 лютого

2016 року (у складі судді Горпинич О. В.) позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано недійсною нотаріально посвідчену довіреність від 10 липня

2014 року, посвідчену приватним нотаріусом Луцького РНО Волинської області Сушиком О. В. за реєстровим № 351.

Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 28 липня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського МНО Самощенко О. А. за реєстровим

№ 1135.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 24 травня 2016 року

(у складі колегії суддів: Довгаль А. П., Коровіна С. Г., Коваленко І.П.) рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 08 лютого

2016 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних з кримінальних справ від 15 лютого 2017 року (у складі колегії суддів:

Ткачука О. С., Висоцької В. С., Гримич М. К., Умнової О. В., Фаловської І. М.) касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 08 лютого 2016 року

та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 24 травня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 08 липня

2019 року (у складі судді Іващенко С. О.) позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано недійсною нотаріально посвідчену довіреність від 10 липня

2014 року, посвідчену приватним нотаріусом Луцького РНО Волинської області Сушиком О. В. за реєстровим № 351.

Скасовано в Єдиному реєстрі довіреностей реєстрацію довіреності

від 10 липня 2014 року, посвідчену приватним нотаріусом Луцького РНО Волинської області Сушиком О. В. за реєстровим № 351.

Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 28 липня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського МНО Самощенко О. А. за реєстровим

№ 1135.

Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на квартиру

АДРЕСА_1 за договором дарування від 28 липня 2014, посвідченого приватним нотаріусом Харківського МНО Самощенко О. А. за реєстровим № 1135.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Харківського апеляційного суду від 14 січня 2020 року (у складі колегії суддів: Сащенко І. С., Коваленко І. П., Овсяннікової А. І.) рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 08 липня 2019 року залишено без змін.

У лютому 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 08 липня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду

від 14 січня 2020 року.

Системою автоматизованого розподілу справ для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 відповідно до протоколу від 12 лютого 2020 року визначено колегію суддів у складі: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Сердюка В. В.

З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід (частина 1 статті 39 ЦПК України).

Суддею Фаловською І. М. заявлено самовідвід у цій справі з підстав, визначених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України, якими передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня

1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (заява

№ 11/1987/134/188).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення

у «Справі Гаусшильдта», від 24 травня 1989 року, заява № 11/1987/134/188).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

В обґрунтування наявності підстав для самовідводу суддя Фаловська І. М. зазначила, що приймала участь у розгляді цієї справи судом касаційної інстанції та за результатом розгляду касаційної скарги була постановлена ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2017 року, якою касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 08 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 24 травня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У зв`язку із тим, що суддя Фаловська І. М. приймала участь у розгляді цієї справи за участю цих сторін та висловлювала свою правову позицію щодо спірних правовідносин, вказані обставини можуть викликати в учасників даної справи сумніви у неупередженості та об`єктивності судді

Фаловської І. М. при розгляді справи.

З метою недопущення сумнівів сторін у справі в об`єктивності й неупередженості судді та суду у розгляді зазначеної справи заява судді Фаловської І. М. про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 39-41 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Верховного Суду Фаловської Ірини Миколаївни задовольнити.

Відвести суддю Верховного Суду Фаловську Ірину Миколаївну за її заявою від участі у розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 08 липня

2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 14 січня

2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Самощенко Олена Анатоліївна, приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області Сушик Олексій Вікторович, Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції Харківської області, Харківське міське управління юстиції Харківської області, про визнання недійсною довіреності та скасування її реєстрації, визнання недійсним договору дарування та скасування реєстрації права власності.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 08 липня 2019 року

та постанову Харківського апеляційного суду від 14 січня 2020 року

у зазначеній справі передати для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська