Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Пушкарьової С.П.,

при секретарі Гончаровій К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення понесених додаткових витрат на дитину та аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2020 року на адресу Василівського районного суду Запорізької області до канцелярії суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , з вимогами про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки половину понесених нею додаткових витрат на оплату навчання доньки ОСОБА_3 , у розмірі 2600 грн.; на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , аліментів у розмірі ј частини з усіх видів щомісячного заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатної особи, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду та до закінчення терміну навчання 30.06.2023 року, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-х років.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 10 жовтня 2008 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , у розмірі ј частини всього його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Дитина увесь час проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. ІНФОРМАЦІЯ_1 2019 року донька після закінчення школи поступила на навчання до Запорізького національного університету на денну форму навчання, філологічний факультет, 2019/2020-2022/2023 навчальні роки, кількість семестрів 8, освітній ступень «бакалавр» І курс, спеціалізація «Філологія», контрактна форма навчання.

На утриманні ОСОБА_1 знаходиться також малолітня донька ОСОБА_4 , 2013 року народження. Всі витрати на оплату освітніх послуг, одяг, взуття, харчування, пересування, всі необхідні приладдя для навчання та кишенькові гроші здійснюються тільки позивачкою. Її доходів не достатньо, щоб задовольнити всі потреби доньки, яка продовжує навчання та не має змоги отримувати власні доходи. У зв`язку з цим, в них склалося вкрай скрутне матеріальне становище.

Між сторонами не досягнуто добровільної згоди щодо участі ОСОБА_2 в оплаті освітньої послуги в серпні 2019 року, коли донька ще була неповнолітньою, а також щодо розміру щомісячної матеріальної допомоги з 06.11.2019 року повнолітній донці, яка

продовжує навчання. У відповідача інших дітей, крім ОСОБА_5 , та утриманців немає. Він є працездатним і таким, що має можливість надавати матеріальну допомогу доньці, що продовжує навчання.

Крім того, відповідач має у володінні спадкове майно (у т.ч. земельний пай) після смерті його матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, зважаючи на те, що відповідач відмовляється надавати допомогу на її утримання в добровільному порядку, ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 додаткові витрати та аліменти на навчання у примусовому порядку.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 21 лютого 2020 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 13 березня 2020 року.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги уточнила, повідомивши, що відповідач добровільно на початку квітня сплатив у рахунок аліментів на навчання доньки - 2400 грн. за два місяці, тому просила це врахувати при винесенні рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час і місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , є ОСОБА_2 і ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 10).

Позивачка ОСОБА_1 зареєстрована разом з третьою особою дочкою ОСОБА_3 за однією адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідок про реєстрацію місця проживання № 611, № 612 від 11.02.2020 р. (а/с 8).

14 липня 2012 року позивачка ОСОБА_7 , яка є матір`ю ОСОБА_3 , уклала другий шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_8 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с. 11).

Відповідно до копії рішення Василівського районного суду Запорізької області від 10 жовтня 2008 року по цивільній справі № 2-1656 за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів, позовні вимоги задоволено. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј частини всього його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а/с 14).

Судом встановлено, що третя особа ОСОБА_3 навчається на 1 курсі факультету філології, денної форми здобуття освіти у Запорізькому національному університеті за контрактною формою навчання. Термін навчання з 2019/2020 2022/2023 навчальні роки, що підтверджується копією довідки від 10.12.2019 р. № 17-61/1545-4, виданої Запорізьким національним університетом (а.с. 20).

Позивачка ОСОБА_1 уклала договір із Запорізьким національним університетом № 684/19-БД про надання освітніх послуг. Загальна вартість освітньої послуги на весь строк навчання з 2019 року по 2023 рік становить 41600 грн. 00 коп., що підтверджується копією даного договору (а/с 18).

Таким чином, з наведеного вбачається, що ОСОБА_3 продовжує навчання у Запорізькому національному університеті та потребує матеріальної допомоги, у зв`язку з її навчанням.

05.08.2019 р. позивачка ОСОБА_1 перерахувала на розрахунковий рахунок Запорізького національного університету 5 200,00 гривень за навчання доньки ОСОБА_3 , спеціальність «Слав`янський переклад» (польський), курс 1, семестр 1, форма навчання «денна», що підтверджується копією квитанції № 1677-3888-2335-5238 (а/с 21).

З довідки про заробітну плату станом на 24.12.2019 р. вбачається, що позивачка ОСОБА_1 працює спеціалістом у Василівському відділі Енергодарської місцевої прокуратури та отримала дохід за період з січня 2019 року по грудень 2019 року в сумі 152 619, 81 грн. (а.с. 22).

Також судом встановлено, що від другого шлюбу у ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_10 ») народилася донька ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 13).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду.

Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення у межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 16 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано ЗУ № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року), суд зобов`язаний забезпечувати права чоловіка та жінки на основі їх рівності та враховувати однакові права та обов`язки чоловіків і жінок, як батьків незалежно від їхнього сімейного стану в питаннях, що стосуються їхніх дітей. В усіх випадках інтереси дітей мають перевагу.

Згідно ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та

соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В зв`язку з цим, суд зобов`язаний враховувати фактичну рівність батьків, зважаючи на обставини справи та встановивши для обох батьків дійсно рівні обов`язки з утримання дитини.

Таким чином, беручи до уваги матеріальний стан відповідача, зважаючи на рівні обов`язки батьків щодо утримання дитини, суд приходить до висновку про фактичну можливість відповідача надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Так, датою подачі позову є 12 лютого 2019 р.

Оскільки, у своїх письмових поясненнях позивачка ОСОБА_1 зазначила, що відповідач ОСОБА_2 добровільно на початку квітня 2020 року сплатив у рахунок аліментів на навчання доньки - 2400 грн. за два місяці, тому суд вважає необхідним стягувати аліменти з дня винесення рішення, тобто з 07 квітня 2020 року.

При призначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, суд визначає їх розмір у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Суд, також, бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 1, 2 ст. 200 СК України).

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Нормою ст. 185 СК України врегульовано, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь в додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач працездатний, та має можливість надавати допомогу. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні відомості про наявність у відповідача на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати

інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, а також про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Крім того, судом також не встановлено наявності у нього інших утриманців.

Проаналізувавши всі обставини справи у їх сукупності та взаємозв`язку, матеріальне становище дитини, яке потребує поліпшення у зв`язку з її навчанням; наявність у платника аліментів місця роботи та можливості сплачувати аліменти, задовільний стан здоров`я дитини та відповідача, оскільки відомості щодо їх інвалідності чи наявності хронічних захворювань у суду відсутні, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, у розмірі однієї четвертої частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, розмір якого буде достатнім для її належного забезпечення на період навчання.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

З відповідача також необхідно стягнути судовий збір у дохід держави, оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 182, 185, 191, 199, 200 СК України, ст.ст. 141, 247, 259, 263-265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення понесених додаткових витрат на дитину та аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (ІПН НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 половину понесених нею додаткових витрат на оплату навчання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 2600 (дві тисячі шістсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (ІПН НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти у розмірі ј частини з усіх видів щомісячного заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатної особи, починаючи стягнення з дня винесення рішення суду, тобто з 07 квітня 2020 року та до закінчення терміну навчання - 30.06.2023 року, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-х років.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (ІПН НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) у дохід держави судові витрати в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» ЦПК України строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.П. Пушкарьова