Провадження № 2/638/530/20
20.02.2020 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Рибальченко Л.М.,
за участю секретаря Мхітарян Л.Е.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом Комунального підприємства "Сучасне місто" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Комунальне підприємство «Сучасне місто» (далі за текстом - позивач) звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова суду з позовом до ОСОБА_1 (далі за текстом-відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 6322,73 грн. та судовий збір у розмірі 1921,00 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до Положення про тимчасове користування окремими елементами благоустрою комунальної власності для розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного та іншого призначення на території міста Харкова, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 21.06.2017 X» 688/17 , між комунальним підприємством «Сучасне місто» та громадянином ОСОБА_1 було укладено договір тимчасового користування окремим елементом благоустрою комунальної власності для розміщення тимчасових об`єктів підприємницької та іншої діяльності від 28.08.2018 №1235/08/18 (далі - Договір) строком до 28.08.2019 року.
Позивач виконав свої зобов`язання відповідно до умов Договору в повному обсязі та належним чином. Проте, відповідач у порушення вимог п. 4.2. Договору не здійснив оплату тимчасового користування окремим елементом благоустрою за Договором, у зв`язку з чим, станом на 04.06.2019, виникла заборгованість за Договором у розмірі 5158,47 грн.
Також, позивачем на адресу відповідача було відправлено лист від 06.06.2019 №3793/01-09 з зазначеними вимогами, акти звіряння взаємних розрахунків за період з 01.11.2018 р. по 04.06.2019 р. між КП «Сучасне місто» та ОСОБА_1 та акти надання послуг. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 906,59 грн., 115,81 грн. - 3% річних та 141,86 грн. інфляційних втрат.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений.
Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що відповідно до Положення про тимчасове користування окремими елементами благоустрою комунальної власності для розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного та іншого призначення на території міста Харкова, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 21.06.2017 X» 688/17 , між комунальним підприємством «Сучасне місто» та громадянином ОСОБА_1 було укладено договір тимчасового користування окремим елементом благоустрою комунальної власності для розміщення тимчасових об`єктів підприємницької та іншої діяльності від 28.08.2018 № 1235/08/18 (далі - Договір) строком до 28.08.2019 року.
Згідно з умовами Договору позивач надає відповідачу право тимчасової експлуатації (управління) окремим елементом благоустрою комунальної власності міста Харкова (далі - елемент) з метою задоволення соціально-економічних потреб шляхом розміщення тимчасового об`єкта підприємницької або іншої діяльності поблизу будинку АДРЕСА_1 .
Відповідно до п. 4.1., 4.2 Договору розмір плати за експлуатацію (управління) елемента згідно з розрахунком становить 757,88 грн., на місяць. Плата перераховується відповідачем на розрахунковий рахунок позивача в безготівковій формі авансовим платежем до 25 числа поточного місяця, що передує місяцю, за який здійснюється оплата.
Позивач виконав свої зобов`язання відповідно до умов Договору в повному обсязі та належним чином. Скарг, пропозицій та зауважень щодо якості наданих послуг від відповідача на адресу позивача не надходило.
Відповідач у порушення вимог п. 4.2. Договору не здійснив оплату тимчасового користування окремим елементом благоустрою за Договором, у зв`язку з чим, станом на 04.06.2019, виникла заборгованість за Договором у розмірі 5158,47 грн., що підтверджується Актом звіряння взаємних розрахунків за період з 01.11.2018 р. по 04.06.2019 р. та актами надання послуг. Відповідачем сплати основної заборгованості за Договором у сумі 5158,47 грн. не здійснено.
Пунктом 10.1 Договору встановлено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань згідно з цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим Договором. За порушення строків внесення плати відповідач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, розрахованої за кожний день прострочення платежу від суми заборгованості, що склалася з моменту виникнення заборгованості, включаючи день сплати заборгованості (п. 10.3. Договору).
З приписами п. 10.4. Договору відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За приписами ст. 11, 509 ЦК України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.
Положеннями ч. 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Стаття 759 ЦК України визначає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Договір найму (оренди) є оплатним.
Статтею 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Також ч. 5 ст. 762 ЦК України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інакше не встановлено договором.
Розмір та строки сплати Відповідачем за користування окремим елементом благоустрою відповідно до умов Договору передбачені відповідно п. 4.1. та 4.2.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що закріплено в ст. 530 ЦК України.
Відповідно до ч. 1. ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч. 1. ст. 611 ЦК України).
Відповідно до положень статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості за договором у розмірі 5158, 47 грн., сума трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 115,81 грн., сума інфляційних втрат у розмірі 141,86 грн. та пеня за подвійною обліковою ставкою НБУ у сумі 906,59 грн.
Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 200, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги задовольнити .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя