КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року

справа №2-409/2006

провадження № 22-ц/824/2273/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі:Русинчук І.І.,

учасники справи:

заявник - Ніжинський дитячий будинок-інтернат

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

третя особа: Орган опіки та піклування Подільської районної державної адміністрації у м. Києві

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 10 жовтня 2019 року постановлену під головуванням судді Саранюк Л.П. у справі за заявою директора Ніжинського дитячого будинку - інтернату Гармаш Олени Василівни про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Подільської районної державної адміністрації у м. Києві про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2019 року директор Ніжинського будинку-інтернат звернулась із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 10 жовтня 2019 року заяву директора Ніжинського дитячого будинку - інтернату Гармаш Олени Василівни про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Подільської районної державної адміністрації у м. Києві про позбавлення батьківських прав задоволено.

Замінено сторону стягувача - ОСОБА_1 у зв`язку із позбавленням його батьківських прав, на Ніжинський дитячий будинок-інтернат, та вказано перераховувати аліменти за реквізитами р/р НОМЕР_1 філія Чернігівського обласного АТ «Ощадбанк» МФО 353553 на особистий рахунок дитини, у справі № 2-409/2006 за позовом про стягнення аліментів на користь дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що Постановою державного виконавця від 06.11.2006 року виконавчий лист № 2-490, виданий 06.03.2006 року повернуто стягувачу на підставі заяви про повернення виконавчого документу без подальшого виконання. Дана постанова не скасована. Виконавче провадження є закінченим, заміна сторони у такому провадження, не відповідає вимогам закону.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_5 перебуває на утриманні Ніжинського будинку-інтернат із 14.02.2014 року.

Проте погодитись із таким висновком суду не можна.

Судом встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 06 березня 2006 року у справі № 2-409/2006 р. позов ОСОБА_5 - задоволено. Позбавлено батьківських прав ОСОБА_2 , у відношенні неповнолітнього сина ОСОБА_5 . Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , у сумі 150 грн. щомісячно на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вищевказане заочне рішення суду набрало законної сили.

На виконання зазначеного рішення стягувачу було видано виконавчий лист.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 08 грудня 2010 року у справі № 2-6499 2010 року позов Служби у справах дітей Подільської райдержадміністрації у м. Києві в інтересах ОСОБА_5 задоволено. Позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5 актовий запис № 802, виданого відділом РАЦС Подільського району м. Києва.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного закладу або фізичної особи, якому буде передана дитина на утримання ОСОБА_5 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.11.2010 р. і до її повноліття.

Згідно Довідки № 699 від 10.07.2019 р., виданої Ніжинським дитячим будинком-інтернат Чернігівської обласної державної адміністрації, встановлено, що ОСОБА_5 був зарахований на всі види державного забезпечення з 14.02.2014 р. у зв`язку з прибуттям в установу вперше та перебуває в установі по теперішній час.

Обґрунтовуючи подану заяву заявник посилалась на те, що ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав, у зв`язку із чим просила замінити сторону виконавчого провадження на дитячий будинок-інтернат.

Як встановлено судом на виконання рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06 березня 2006 року у справі № 2-409/2006видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 .

Відповідно до постанови державного виконавця від 06.11.2012 року виконавчий лист №2-490, виданий 06.03.2006 року Ірпінським міським судом Київської області, згідно заяви стягувача про повернення виконавчого документу без подальшого виконання та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47, ст. 50 повернуто виконавчий документ стягувачу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якшо є письмова заява стягувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України « Про виконавче провадження» 1999 року у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із ст. 51 Закону у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Разом з тим, постанова державного виконавця про повернення виконавчого документу від 06.11.2012 року не визнана судом незаконною та не скасовано відповідальною особою. Інших підстав, передбачених законом, щодо поновлення виконавчого провадження також не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-490 є завершеним та не може бути відновленим, відтак заміна сторони у завершеному провадженні не відповідає вимогам законодавства, а тому такі вимоги задоволенню не підлягають.

Таким чином, ухвала суду від 10 жовтня 2019 року вирішена з порушенням норм матеріального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали, відтак підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Разом із тим, статтею 180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 193 СК України встановлено, що влаштування дитини до закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням. Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Таким чином заявник не позбавлений можливості звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_5 за минулий період.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 10 жовтня 2019 року скасувати.

У задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 27 лютого 2020 року.

Суддя-доповідач

Судді