Справа № 152/852/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 листопада 2020 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді - Мельник А.Г.

за участі секретаря судового засідання - Сербіної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шаргород цивільну справу:

за позовом ОСОБА_1 до

відповідача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Шаргородська районна державна адміністрація Вінницької області

вимоги позивача: про визнання права власності на земельну ділянку,

учасники справи:

від позивача - адвокат Юрченко Т.П. (ордер на надання правничої допомоги серії АВ № 1007991 від 2 листопада 2020 року);

від відповідача - Тихонюк С.Л. (довіреність №16 від 4 лютого 2020 року);

треті особи в судове засідання не з`явилися

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача, відповідача та третіх осіб.

1. Позивач 6 серпня 2020 року звернувся до суду з цим позовом та вказав, що 31 січня 2020 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі їдальні літ. «А», веранди літ. «а», прибудови літ. «а1», загальною площею 156,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Під час нотаріального посвідчення цього договору, позивач дізнався про те, що продавець ОСОБА_2 отримав цю будівлю у власність шляхом приватизації з державної власності. Крім цього, позивачу стало відомо, що право власності на земельну ділянку під цією нежитловою будівлею рахується за Державою Україна, в особі Регіонального відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій області, правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях.

2. Станом на час подання позовної заяви до суду, нежитлова будівля належить позивачу на праві приватної власності. Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій області здійснювались заходи щодо виготовлення та отримання технічної документації, звітів про нормативно-грошову оцінку та набуття права державної власності на вищевказану земельну ділянку. Тому позивач вважає, що земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та розміщується під придбаною ним нежитловою будівлею - перебуває у державній власності та рахується за відповідачем. Позивач звернувся до відповідача із листом про надання роз`яснення чи перейшло до нього право власності земельної ділянки під нежитловою будівлею, яку він придбав. Відповідач повідомив, що Законом України «Про приватизацію державного та комунального майна» від 18 січня 2018 року № 2269-VIII, який на момент приватизації нежитлової будівлі вступив у дію, передбачено здійснення продажу об`єктів державної власності без земельних ділянок, на яких вони розташовані. Саме тому, приватизація нежитлової будівлі проводилась без одночасної приватизації земельної ділянки, на якій вона знаходиться. З моменту набуття чинності Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», органи приватизації були позбавлені повноважень щодо виготовлення технічної документації землеустрою щодо відведення земельної ділянки та її продажу разом із об`єктом приватизації. Позивач посилаючись на норми Земельного та Цивільного кодексів України вказує на загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Звернувшись до державного реєстратора Шаргородської державної нотаріальної контори Шаргородського районного нотаріального округу Вінницької області разом із заявою про реєстрацією права власності на земельну ділянку, позивач отримав відмову у державній реєстрації права приватної власності на земельну ділянку за кадастровим номером :05:011:0296, через відсутність у заявника документів, що є підставою для такої реєстрації. Також позивач вказує, що з переходом до нього права власності на нежитлову будівлю до нього перейшло і право власності на земельну ділянку, на якій ця будівля розташована. В свою чергу Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях втратило право власності на неї та статус власника цієї земельної ділянки, оскільки позивач набув право власності на нежитлову будівлю у передбачений законом спосіб - за відплатним договором купівлі-продажу. Позивач вважає, що перебування спірної земельної ділянки у державній власності за Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях, порушує його право вільного володіння та користування нею, а також унеможливлює реєстрацію такого права власності за ним, як належним власником. З вищевказаних підстав позивач просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0403 гектара, кадастровий номер :05:011:0296(а.с.2-13).

3. Крім цього, 4 вересня 2020 року позивач подав до суду додаткові пояснення, в яких додатково виклав обставини перебування спірної земельної ділянки у власності держави та посилаючись норми статей 120, 125 ЗК України та статті 377 ЦК України вказав, що перебування спірної земельної ділянки у праві власності за Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях порушує його право щодо вільного володіння та користування нею та унеможливлює реєстрацію такого права власності за ним, як належним власником, що і стало підставою для звернення з позовною заявою до суду (а.с.62-71).

4. На підтвердження позовних вимог позивач надав копію договору купівлі-продажу, копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копію листа адресованого начальнику Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях, копію листа-відповіді адресованого позивачу, копію витягу з рішення Шаргородської міської ради, копію проекту землеустрою, копію заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, копію рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, копію запиту на отримання публічної інформації, копію листа-відповіді Шаргородської міської ради, копію витягу з Єдиного державного реєстру про юридичну особу.

5. Відповідач відзиву на позов не подав.

6. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , 25 серпня 2020 року до суду надійшло пояснення, в якому він вказав, що повністю підтримує позовні вимоги та повідомив, що відповідно до договору купівлі-продажу від 9 листопада 2018 року, що посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А., ним приватизовано об`єкт державної власності - будівлю їдальні, літ. «А», веранду «а», прибудову літ «а1», загальною площею 156,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . За результатом приватизації зазначений об`єкт ним було придбано із державної власності від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області без земельної ділянки. 31 січня 2020 року між ним та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу вищевказаної будівлі. Враховуючи те, що ним було продано зазначений об`єкт ОСОБА_1 , а останнім проведено у повному обсязі усі розрахунки за договором купівлі-продажу, будь-яких претензій до позивача або відповідача щодо проданого об`єкта нерухомості та земельної ділянки під ним, ОСОБА_3 не має. Тому просить суд врахувати надані пояснення, задовольнити позовну заяву та розглядати справу без його участі (а.с.53-54).

7. Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області Дмитришиної Т.Г., 6 листопада 2020 року до суду надійшла заява, в якій остання посилаючись на норми статті 122 ЗК України вказує, що Шаргородська районна державна адміністрація не може бути залучена до справи, оскільки з 1 січня 2013 року Вінницька обласна державна адміністрація є розпорядником зазначеної категорії земель державної власності.

ІІ. Пояснення учасників справи.

8. Представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві. Додатково пояснив, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях є органом управління цією земельною ділянкою, однак позбавлене повноважень розпоряджатися нею у зв`язку із змінами в законодавстві, які набрали чинності 7 березня 2018 року. Ні Шаргородська РДА, ні Вінницька ОДА не мають, на думку представника позивача, ніякого відношення до розпорядження спірною землею. Крім цього, представник вказав, що відсутній орган, до якого б позивач міг звернутися із заявою про приватизацію спірної земельної ділянки. Тому, на його думку, лише в судовому порядку можливо відновити порушене право позивача, як власника нежитлової будівлі, на земельну ділянку, на якій ця будівля розташована.

9. Представник відповідача в судовому засіданні пояснює, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях звернулося до Шаргородської міської ради з приводу надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою спірної земельної ділянки. Рішенням Шаргородської міської ради від 6 квітня 2018 року було затверджено проект із землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки в державну власність. Таким чином відповідачу залишилося лише зареєструвати право державної власності на цю земельну ділянку, чого, в свою чергу, зроблено не було. Представник відповідача відповідно до виданого йому доручення позбавлений можливості визнати позов. При вирішенні даного спору покладається на розсуд суду, оскільки даний спір виник, у зв`язку з колізією у законодавстві.

ІII. Інші процесуальні дії у справі.

10. Ухвалою суду від 10 серпня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та запропоновано надати в строк до 2 вересня 2020 року відповідачу - відзив на позовну заяву, а третій особі - пояснення щодо позову (а.с.45).

11. Копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу за адресою, що вказана в позові. Згідно з поштовим повідомленням, відповідач отримав вказані документи 14 серпня 2020 року (а.с.50).

12. Ухвалою суду від 2 вересня 2020 року підготовче провадження закрите, а справа призначена до судового розгляду (а.с.58).

13. Ухвалою від 22 вересня 2020 року судове засідання було відкладено за клопотанням сторін (а.с.82).

14. 19 жовтня 2020 року судове засідання не відбулося у зв`язку із впровадженням додаткових заходів особливого режиму роботи Шаргородського районного суду Вінницької області у зв`язку з виявленим та підтвердженим випадком захворювання на коронавірус COVID-19 серед працівників суду на період з 15 по 29 жовтня 2020 року (а.с.87-88).

15. Ухвалою суду від 2 листопада 2020 року за клопотанням представника відповідача до участі в справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Шаргородську районну державну адміністрацію Вінницької області (а.с.93).

IV. Фактичні обставини встановлені Судом.

16. Згідно з копією договору купівлі-продажу від 31 січня 2020 року, ОСОБА_2 передав у власність (продав), а ОСОБА_1 прийняв у власність (купив) нежитлову будівлю їдальні літ. «А», веранди літ. «а», прибудови літ. «а1», загальною площею 156,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Нежитлова будівля, розташована на земельній ділянці площею 0,0403 гектара, кадастровий номер якої :05:011:0296, цільове призначення земельної ділянки: для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ - 020, сформованого 2 січня 2020 року державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Бурлаченко М.О. земельна ділянка не є власністю продавця (а.с.14-17).

17. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31 січня 2020 року №198589099, власником нежитлової будівлі їдальні літ. «А», веранди літ. «а», прибудови літ. «а1», загальною площею 156,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , згідно з договором купівлі-продажу від 31 січня 2020 року (а.с.18).

18. Згідно з копією листа від 5 березня 2020 року адресованого начальнику Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях, позивач просив надати роз`яснення щодо набуття ним права власності на земельну ділянку площею 0,0403 гектара, кадастровий номер якої :05:011:0296, яка знаходиться під нежитловою будівлею їдальні літ. «А», веранди літ. «а», прибудови літ. «а1», загальною площею 156,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Крім цього, позивач просив надати йому належним чином завірені копії технічної та нормативно-грошової документації спірної земельної ділянки (а.с.19-21).

19. Відповідно до копії листа-відповіді від 23 березня 2020 року №18-5/946, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях у сфері розпорядження земельними ділянками державної власності здійснює повноваження власника земельних ділянок державної власності, на яких розташовані об`єкти, що підлягають приватизації. На момент приватизації спірної земельної ділянки вступив у дію Закон України «Про приватизацію державного та комунального майна» від 18 січня 2018 року №2269-VІІІ, яким передбачено здійснення продажу об`єктів державної власності без земельних ділянок, на яких вони розташовані. Тому, приватизація будівлі їдальні проводилась без одночасної приватизації земельної ділянки, на якій вона розташована. Відповідач надав позивачу копії документів (а.с.22-23).

20. Згідно з копією витягу з рішення 14-ої сесії 7-го скликання Шаргородської міської ради від 11 квітня 2017 року №152 було внесено зміни у рішення 11-ої сесії 7 скликання від 23 грудня 2016 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування в межах міста на території Шаргородської міської ради», де пункт 1 викладено в новій редакції. Згідно з цією новою редакцією, регіональному відділенню фонду державного майна України по Вінницькій області було надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у державну власність із земель транспорту для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, орієнтовною площею 0,04 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.24).

21. Відповідно до копії проекту землеустрою Регіональному відділенню фонду державного майна України по Вінницькій області було відведено земельну ділянку для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій на території АДРЕСА_1 в державну власність (а.с.25-28).

22. Згідно з копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23 серпня 2017 року №НВ-017, земельна ділянка площею 0,0403 га, кадастровий номер :05:011:0296, розташована по АДРЕСА_1 , відноситься до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (а.с.29).

23. Відповідно до копії рішення 23-ої сесії 7-го скликання Шаргородської міської ради №215 від 6 квітня 2018 року вирішено затвердити Регіональному відділенню фонду державного майна України по Вінницькій області проект землеустрою, щодо відведення земельної ділянки, площею 0,0403 га для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій на території АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:011:0296; вирішено передати у державну власність Регіональному відділенню фонду державного майна України по Вінницькій області та внести відомості про земельну ділянку до реєстру речових прав згідно чинного законодавства (а.с.30).

24. Згідно з копією висновку про вартість об`єкту приватизації, загальна вартість будівлі їдальні літ. «А», веранда літ. «а», прибудова літ. «а1», загальною площею 156,5 кв.м. та земельної ділянки загальною площею 0,0403, які знаходяться по АДРЕСА_1 станом на 31 серпня 2017 року склала 142798,80 грн (а.с.31-32).

25. Відповідно до копії заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності), позивач звертався 20 травня 2020 року до державного реєстратора прав на нерухоме майно для реєстрації права власності спірної земельної ділянки з кадастровим номером :05:011:0296 (а.с.33).

26. Згідно з копією рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №52310671 від 20 травня 2020 року, позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності на спірну земельну ділянку з кадастровим номером :05:011:0296, оскільки ним не подано документи, що є підставою виникнення права власності на земельну ділянку (а.с.34).

27. Відповідно до копії запиту на отримання публічної інформації від 29 липня 2020 року, позивач звернувся до Шаргородської міської ради та просив надати інформацію чи належить земельна ділянка за кадастровим номером :05:011:0296, що розміщується під колишнім об`єктом державної власності - нежитловою будівлею їдальні літ. «А», розташованої по АДРЕСА_1 до комунальної власності (а.с.35).

28. Згідно з копією листа-відповіді від 5 серпня 2020 року, Шаргородська міська рада Вінницької області, повідомила, що рішенням 23 сесії 7 скликання Шаргородської міської ради від 6 квітня 2018 року було затверджено Регіональному відділенню фонду державного майна України по Вінницькій області проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки площею 0,0403 га для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, із земель транспорту у державну власність, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :05:011:0296 (а.с.36).

V. Оцінка Суду.

29. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

30. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

31. Предметом цього спору є визнання за позивачем, як власником будівлі, права власності на земельну ділянку, на якій ця будівля розташована.

32. Відповідно до статті 65 ЗК України землями промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності. Порядок використання земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення встановлюється законом.

33. Спірна земельна ділянка була надана для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, із земель транспорту. Відповідно до частини другої статті 67 ЗК України землі транспорту можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

34. Відповідно до пунктів 4, 5, 6 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» у державній власності залишаються розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності. Державна реєстрація права держави чи територіальної громади на земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, здійснюється на підставі заяви органів, які згідно із статтею 122 Земельного кодексу України передають земельні ділянки у власність або у користування, до якої додається витяг з Державного земельного кадастру про відповідну земельну ділянку. У разі якщо відомості про земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, не внесені до Державного реєстру земель, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для державної реєстрації таких земельних ділянок, а також її затвердження здійснюються у межах населених пунктів - сільськими, селищними, міськими радами.

Нежитлова будівля, яка була придбана позивачем у третьої особи ОСОБА_2 , попередньо перебувала у державній власності, отже, і земельна ділянка, на якій ця будівля розташована, на підставі вищевикладених положень, знаходиться у державній власності. Оскільки відомості про цю земельну ділянку станом на 2017 рік не були внесені до Державного реєстру земель, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для державної реєстрації такої земельної ділянки, а також її затвердження було здійснено Шаргородською міською радою Вінницької області. Відповідач не завершив цей процес та не здійснив державну реєстрацію права держави на спірну земельну ділянку. Разом з тим, Судом встановлено, що спірна земельна ділянка наразі є власністю держави Україна.

35. Частиною першою, другою та четвертою статті 84 ЗК України передбачено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

36. Відповідно до частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

37. Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

38. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

39. Відповідно до частини третьої та п`ятої статті 122 ЗК України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: ведення водного господарства; будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; індивідуального дачного будівництва. Обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Аналізуючи вищевказані положення статті 122 ЗК України, позивач повинен був звернутися до місцевої державної адміністрації з приводу передачі йому спірної земельної ділянки у власність чи користування в порядку статті 116 ЗК України. Відповідач, який два роки зволікає з оформленням права державної власності на спірну земельну ділянку цілком може очікувати, що земельна ділянка може буде надана у власність чи користування іншій особі (постанови Великої Палати Верховного Суду № 688/2908/16-ц (провадження № 14-28цс20) від 29 вересня 2020 року).

Разом з тим, відомості про те, що позивач звертався до будь-якого органу виконавчої влади щодо передачі йому спірної земельної ділянки з державної власності у приватну, в матеріалах справи відсутні. В цьому контексті Суд також звертає увагу на те, що саме орган, який уповноважений розпоряджатися землями державної власності відповідної категорії і є належним відповідачем в цій справі, поза як Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях не є наразі власником спірної земельної ділянки.

40. Що стосується посилання позивача та його представника на статті 120 ЗК та 377 ЦК України, то дійсно відповідно до частин першої, другої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Також, згідно з частиною першою статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що перехід права власності на земельну ділянку відбувається одночасно з переходом права на об`єкт нерухомості, що відповідає принципу «superficies solo cedit» - збудоване на землі слідує за нею (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 листопада 2019 року по справі № 461/2328/16-ц).

Але в спорі, що розглядається, попередній власник придбаної позивачем нежитлової будівлі не був власником спірної земельної ділянки. Про це чітко зазначено в самому договорі купівлі-продажі від 31 січня 2020 року (а.с.14). В даному випадку мова може йти лише про те, що ОСОБА_2 був законним користувачем цієї земельної ділянки в обсязі, що необхідний для обслуговування нежитлової будівлі, яка на ній розташована. Тому до позивача як власника нежитлової будівлі перейшло лише право користування земельною ділянкою, на якій така будівля розташована в обсязі та на умовах, що були у попереднього землекористувача ( ОСОБА_2 ).

41. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

42. Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

VI. Загальні висновки Суду.

43. Оцінивши надані позивачем докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, Суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими та достовірними, однак недостатніми. Ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, проте у своїй сукупності вони не підтверджують обставин порушення права позивача щодо вільного володіння та користування спірною земельною ділянкою. Позивач не скористався своїм правом отримання земельної ділянки у власність чи у користування із земель державної власності.

44. Виходячи з вищевикладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

З цих підстав,

Керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 258, 259, 263, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу, Суд, -

У Х В А Л И В :

1. В задоволені позову ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Шаргородська районна державна адміністрація Вінницької області) про визнання права власності на земельну ділянку - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду виготовлено 30 листопада 2020 року.

Ім`я (найменування) сторін та учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивача: адвокат Юрченко Тарас Петрович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №000487 від 22 травня 2019 року, видане Радою адвокатів Вінницької області на підставі рішення №5/19 від 19 травня 2019 року; ордер на надання правничої допомоги серії АВ № 1007991 від 2 листопада 2020 року.

Відповідач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях, місцезнаходження вул.. Гоголя, 10, м. Вінниця, 21018, .

Представник відповідача: Тихонюк Сергій Леонідович, який діє на підставі довіреності №16 від 4 лютого 2020 року, Яка видана начальником регіонального відділення Маркевич А.М..

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , мешканець АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Шаргородська районна державна адміністрація Вінницької області, місцезнаходження вул.. Героїв Майдану, 224, м. Шаргород Вінницької області, 23500, .

Представник Шаргородської РДА: Дмитришина Тетяна Георгіївна, яка діє на підставі довіреності від 18 травня 2020 року №01.01-38//1232, виданої головою Шаргородської РДА Щуром Ю.

Головуючий суддя Андрея МЕЛЬНИК