Справа № 615/1084/19
Провадження № 2/615/30/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2020 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Товстолужського О.В.,

при секретареві Неділько І.О.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет застави,

в с т а н о в и в:

23.07.2019 року до Валківського районного суду Харківської області надійшла цивільна справа за позовом АТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет застави.

Після уточнень, в позові зазначено, що Акціонерне товариство «Ідея Банк» утворилось внаслідок зміни найменування та типу Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк». 08.10.2013 року між банком та ОСОБА_3 , яка 26.10.2018 року змінила прізвище на ОСОБА_1 укладено кредитний договір №910.24410, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 221 143 грн. 75 коп., у тому числі на купівлю (фінансування купівлі) транспортного засобу «SKODA Octavia», 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номер: НОМЕР_2 . Строк користування кредитними коштами за кредитним договором до 08.10.2021 року. Частина грошових коштів була перерахована на купівлю вищезазначеного транспортного засобу, решта перерахована фінансування страхового платежу на інших витрат пов`язаних із купівлею автомобіля. Додатком №1 до Кредитного договору встановлено графік щомісячних платежів, відповідно до якого ОСОБА_1 мала сплачувати встановлену договором нараховану суму коштів. Станом на дату подання позовної заяви, ОСОБА_1 не виконує зобов`язання за кредитним договором у встановлені строки, останній платіж здійснено 30.09.2014 року. Сума боргу, за кредитним договором станом на 14.06.2019 року становить 431 439 грн. 12 коп.

Також в позові зазначено, що в забезпечення виконання кредитних зобов`язань між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір застави вищезазначеного транспортного засобу, який належав ОСОБА_1 на праві приватної власності. На підставі Договору застави, обтяження на транспортний засіб, що є предметом спору, зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. За умовами вказаного Договору застави, відчуження Предмету застави здійснюється заставодавцем тільки за письмовою згодою заставодержателя. АТ «Ідея Банк» стало відомо, що всупереч вищевказаному та без письмової згоди позивача, заставодавцем було відчужено предмет застави та актуальним власником якого є ОСОБА_2 . На час реалізації заставленого майна, проведення з ним реєстраційних дій в органах МВС, обтяження припинене не було.

Після зміни предмету позову, позивач вимагає:

- стягнути із ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № 910.24410 у сумі 431 439 грн. 12 коп.;

- вилучити у ОСОБА_2 транспортний засіб, який є предметом застави, а саме автомобіль SKODA OCTAVIA, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 та передати Акціонерному товариству «Ідея Банк» на період до його реалізації;

- в рахунок погашення кредитних зобов`язань на користь АТ «Ідея Банк» звернути стягнення на предмет застави, який належить ОСОБА_2 , а саме автомобіль SKODA OCTAVIA, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , шляхом реалізації на публічних торгах в порядку виконавчого провадження за ціною, визначеною за результатами таких торгів.

В судовому засіданні представник позивача був відсутній, проте подав до суду клопотання в якому позов підтримав та прохав проводити розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову та пояснила, що вона постраждала від протиправних дій, на її думку, від певних осіб. Так, ОСОБА_1 не заперечила, що уклала договір з позивачем за яким вона, нібито, отримала кредит на купівлю автомобіля, проте, ані грошей, ані автомобіля вона в користування не отримала, оскільки всі дії з оформлення договору здійснювала на прохання свого безпосереднього керівника по роботі. Самостійно, як пояснив керівник, він не мав можливості отримати кредитні кошти на купівлю автомобіля, оскільки сам він мав незадовільну "Кредитну історію". Певний час, як пояснила відповідач ОСОБА_1 , її керівник робив виплати за договором кредиту, проте згодом припинив сплачувати, пояснивши відсутністю коштів. Намагаючись уникнути фінансової відповідальності, як пояснила відповідач, вона погодилась на прохання керівника, шляхом оформлення довіреності на сторонню особу, продати автомобіль, а отриманими з продажу коштами погасити заборгованість за кредитом. Дані особи, яка придбала автомобіль, їй не відомі, як і не відомі обставини переоформлення автомобіля, який перебував під заставою банка. З приводу дій свого колишнього керівника, відповідач ОСОБА_1 звернулась до органів поліції.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні був відсутній, проте надіслав до суду відзив в якому заперечив проти задоволення позову та прохав розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 265 ЦПК України, рішення має містити зазначення процесуальних дій у справі.

23.07.2019 року до Валківського районного суду Харківської області надійшла цивільна справа за позовом АТ «Ідея Банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет застави.

Ухвалою судді Валківського районного суду Харківської області від 14.08.2019 року провадження у справі відкрите та справу призначено до розгляду в підготовче судове засідання. Крім того, зазначеною ухвалою задоволено клопотання позивача та витребувано у Головного сервісного центру МВС України, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лук`янівська, 62, наступні докази:

- інформацію про актуального власника транспортного засобу марки SKODA, моделі Осtavia, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , актуальний номерний знак НОМЕР_4 , а саме: прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, НОМЕР_5 , місце проживання/реєстрації;

- інформацію про актуальний державний номерний знак (реєстраційний номер), виданий на транспортний засіб марки SKODA, моделі Осtavia, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 ;

- інформацію про історію зміни власників транспортного засобу марки SKODA, моделі Осtavia, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , актуальний номерний знак НОМЕР_4 . (а.с.56-57)

17.09.2019 року, на виконання ухвали судді від 14.08.2019 року до суду надійшла витребувана інформація. (а.с.75-76)

11.09.2019 року ухвалою суду, позов АТ «Ідея Банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет застави залишено без руху, оскільки прізвище ОСОБА_3 зазначене в позовній заяві не відповідає справжньому прізвищу відповідача. (а.с.71)

01.10.2019 року до суду надійшла позовна заява із зазначенням правильного прізвища відповідача замість ОСОБА_4 та зміною предмету позову. (а.с.83-95)

Ухвалою суду від 23.10.2019 року підготовче провадження у справі закрите та справу призначено до розгляду по суті. (а.с.109)

19.12.2019 року ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування у Акціонерного товариства «Ідея Банк» доказів, а саме: копії довідки про погашення кредиту за договором від 08.10.2013 року за №910.24410 та копій квитанцій, через неподання такого клопотання в передбачені процесуальним законодавством строки. (а.с.136-137)

17.01.2020 року до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 в якому зазначено, що ОСОБА_2 в 2014 році на веб-сайті знайшов оголошення про продаж транспортного засобу «SKODA Octavia», який вирішив придбати. Продавцем вказаний транспортний засіб було знято з обліку в органах ДАІ. Була оформлена довідка-рахунок №512206 від 19.06.2014 року, згідно якої він оплатив продавцю вартість транспортного засобу в розмірі 220 000 грн. На підставі неї, ОСОБА_2 став новим власником автомобіля. Оскільки усі формальні процедури були дотримані, у ОСОБА_2 не виникало жодних сумнівів у правомірності продажу транспортного засобу. На час купівлі транспортного засобу, ОСОБА_2 не міг знати про те, що зазначений автомобіль є заставою по інших відносинах, на його відчуження накладено обтяження чи про те, що відсутня воля власника транспортного засобу на його продаж. ОСОБА_2 придбав транспортний засіб правомірно, а тому він є добросовісним набувачем. Крім того, ОСОБА_5 більше як протягом 3 місяців після відчуження автомобіля продовжувала сплачувати за кредитним договором кошти. Із зазначених підстав, відповідач прохає відмовити в задоволенні позову повністю. (а.с.143-152)

24.01.2020 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив в якій зазначено, що відзив ОСОБА_2 є необґрунтованим, а обставини викладені в позові знаходять своє підтвердження матеріалами цивільної справи. При цьому, позивач посилається на постанову Верховного Суду від 30.05.2018 року по справі №555/661/16 в якій, окрім іншого, зазначено, що особа може бути добросовісним набувачем лише за умови, якщо на момент укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу не було відповідного запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Відчуження майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень не припиняє заставу, а тому вона зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи.(а.с.158-161)

Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 910.24410 від 08.10.2013 року та меморіальних ордерів №910.24410 від 09.10.2013 року, ПАТ «Ідея Банк» надав ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 221 143 грн. 75 коп., у тому числі на купівлю (фінансування купівлі) транспортного засобу марки «SKODA Octavia», 2013 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 на строк 96 місяців, тобто до 08.10.2021 року. (а.с.13-21,25,26)

Позивач АТ «Ідея Банк» є правонаступником ПАТ «Ідея Банк», а ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_7 , що підтверджується статутом АТ «Ідея Банк» затвердженого протоколом загальних зборів акціонерів №60 від 21.08.2018 року та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 виданим Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 26.10.2018 року. (а.с.44-46, 67)

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила ту обставину, що вона укладала кредитний договір за яким отримала грошові кошти на придбання автомобіля «SKODA Octavia».

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Суд не бере до уваги пояснення відповідача, щодо, нібито, шахрайських дій інших осіб стосовно заставного майна та їх зобов`язань, оскільки стороною за кредитним договором є саме відповідач ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань у ОСОБА_1 утворилася заборгованість перед банком, яка відповідно розрахунку банку, станом на 14.06.2019 року становить: 431 439 грн. 12 коп., яка складається з основного боргу 158 011 грн. 74 коп., простроченого боргу в сумі 52 870 грн. 56 коп., прострочених процентів у сумі 219 830 грн. 92 коп., строкових процентів у розмірі - 725 грн. 90 коп.(а.с.43)

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Як передбачено нормою ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За нормами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Параграфом 7 кредитного договору № 910.24410 від 08.10.2013 року передбачено, що позичальник зобов`язаний погашати заборгованість за даним Договором у вигляді ануїтетних платежів відповідно до графіку щомісячних платежів, що є Додатком №1 до Договору.

Правильність розрахунку заборгованості, стороною відповідача ОСОБА_1 не оспорювалось.

Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 09 жовтня 2013 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено договір застави транспортного засобу №910.24410, згідно умов якого, остання передала у заставу належний їй автомобіль SKODA OCTAVIA, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , державний номер: НОМЕР_2 .(а.с.27-28).

Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 42110178 від 09.10.2013 року, до реєстру обтяжень рухомого майна внесено автомобіль SKODA OCTAVIA, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , державний номер: НОМЕР_2 . Термін дії до 09.10.2018 року. (а.с.30-31).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 60878924 від 19.07.2019 року, в реєстр обтяжень рухомого майна внесені зміни відомостей про обтяження вищевказаного автомобіля, а саме встановлено термін дії обтяження до 05.10.2023 року. (а.с.32-34)

Як вбачається Єдиного державного реєстру транспортних засобів, автомобіль SKODA OCTAVIA, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , з державним номером: НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_3 на даний час з 19.06.2014 року зареєстрований за ОСОБА_2 . Номерний знак автомобіля змінений на АІ 8180 ЕІ. (а.с.76)

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_7 , автомобіль SKODA OCTAVIA, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , належить ОСОБА_2 (а.с.151)

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 572 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 586 ЦК України, заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором або законом.

Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено правовий режим обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Пунктом 1 частини першої статті 21 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» до забезпечувальних обтяжень належить застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 ЦК України, що виникає на підставі договору.

За змістом статті 22 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги або вимоги, яка може виникнути в майбутньому. За рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає:1) відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і неустойки; 3) сплату основної суми боргу; 4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов`язання або умов обтяження; 5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.

Згідно із ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.

Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет застави покладається на заставодержателя.

В Постанові Верховного Суду від 31.10.2018 року (справа №2-1513/10) зазначено, що звернення стягнення на предмет застави не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет застави не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов`язанням відсутня. Отже, стягнення заборгованості за основним зобов`язанням не виключає можливості задоволення вимог кредитора за рахунок забезпечувального зобов`язання.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пунктом 2 § 2 Договору застави транспортного засобу 910.24410 передбачено, що застави - відчуження, заміна, обтяження предмету застави будь-якими зобов`язаннями (оренда, лізинг, найм, безоплатне користування, спільна діяльність тощо), передача права керування ТЗ третім особам, переміщення ТЗ за межі території України здійснюється Заставодавцем тільки за письмовою згодою Заставодержателя.

За вимогами ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо законом або договором передбачена згода обтяжувача на відчуження боржником рухомого майна, яке є предметом обтяження, така згода не вимагається в разі переходу права власності на рухоме майно в порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні. У разі відчуження предмета обтяження боржником він зобов`язаний негайно письмово повідомити про це обтяжувача, який протягом п`яти днів з дня отримання цього повідомлення повинен зареєструвати відповідні зміни у відомостях про обтяження згідно зі статтею 13 цього Закону. Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Судом встановлено, що на час розгляду справи власником заставного автомобіля є ОСОБА_2 .

При цьому, відомості про оформлення застави було внесено у Державний реєстр обтяжень рухомого майна 09.10.2013, з терміном дії до 09.10.2018 року, а в подальшому внесено зміни про відомості про обтяження з терміном дії до 05.10.2023 року.

В судовому засіданні не надано даних, що відчуження предмету застави відбулось за згодою заставодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про заставу», ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст. ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

В постанові Верховного Суду від 30.05.2018 року (справа №555/661/16-ц) зазначено, що в разі відчуження предмета обтяження боржником без згоди обтяжувача обтяження рухомого майна, що є предметом обтяження, зберігає свою силу для нового власника (покупця) в разі, якщо воно зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Позивач може бути добросовісним набувачем лише за умови, якщо на момент укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу не було відповідного запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Відчуження майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень не припиняє заставу, а тому вона зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи.

Отже, твердження відповідача ОСОБА_2 про те, що він є добросовісним набувачем, не може бути прийняте судом до уваги, як і позиція нового власника про те, що ОСОБА_1 сплачувала кошти за кредит після відчуження автомобіля.

Частинами першою, третьою статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» установлено порядок звернення стягнення на предмет застави. Зокрема, звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 589 ЦК України, частини першої та другої статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: 1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання в порядку, встановленому цим Законом; 2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; 3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; 4) переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші, майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку, або цінні папери; 5) реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Отже, звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження з укладенням договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання є позасудовим способом звернення стягнення на заставне майно.

Аналогічний по суті висновок зроблено у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2019 року у справі № 523/8653/15-ц; від 14 серпня 2019 року у справі № 638/11078/15-ц; від 31 липня 2019 року у справі № 461/12019/15-ц.

Параграфом 4 кредитного договору № 910.24410 від 08.10.2013 року визначено, що забезпеченням виконання за даним договором є застава транспортного засобу, вказаного в п. 2 § 1 договору, згідно з договором застави, який укладається сторонами.

Згідно умов п. 1 § 1 договору застави транспортного засобу 910.24410, для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 910.24410 08.10.2013 року, ОСОБА_1 (заставодавець) передала у заставу належний їй автомобіль SKODA OCTAVIA, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , державний номер: НОМЕР_2 .

За положеннями ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються, зокрема: заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні.

Пунктом 1 § 3 Договору застави транспортного засобу 910.24410 передбачено, що заставодержатель має право вилучити предмет застави, разом з документами та ключами до нього, в заставодавця та/або в третіх осіб, де б та в кого б він не знаходився, й передати його на зберігання на майданчик заставодержателя або сторонньої організації (особи) - зберігача, та/або зняти реєстраційні номери з НОМЕР_8 , у разі настання будь-якої з обставин, передбачених п. 1 §5 Договору та/або у випадку порушення заставодавцем вимог п. 5 §5 Договору, а також управляти ним та зберігати його за рахунок заставодавця та до усунення порушень чи обставин, які стали підставою вилучення предмету застави.

Оскільки встановлено порушення боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, то у позивача виникло право на звернення стягнення на предмет застави.

На час реалізації транспортного засобу існувало обтяження. Відомості про обтяження не виключені з Реєстру обтяжень рухомого майна, АТ «Ідея Банк» є чинним заставодержателем спірного автомобіля, а ОСОБА_2 є особою щодо якої застава зберегла чинність.

Оскільки, зобов`язання за кредитним договором від 08.10.2013 року ОСОБА_1 не виконані, застава щодо автомобіля SKODA OCTAVIA, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , який переданий банку для забезпечення виконання за цим кредитним договором, є діючою.

У пунктах 1, 2 § 5 договору застави від 09.10.2013 року сторони погодили, що заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку порушення заставодавцем будь-якого із зобов`язань, передбачених кредитним договором та/або договором застави. При цьому договір застави містить застереження про позасудове задоволення вимог заставодержателя як шляхом набуття заставодержателем предмета застави у власність, так і шляхом продажу заставодержателем предмету застави третій особі.

Таким чином, підстав для звернення стягнення на предмет застави шляхом реалізації на публічних торгах в порядку виконавчого провадження за ціною, визначеною за результатами таких торгів, не вбачається, оскільки спосіб звернення стягнення предмета застави шляхом його продажу сторони договору застави визначили як позасудовий, що відповідає положенням статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у зв`язку з чим ці вимоги АТ "Ідея Банк" не підлягають задоволенню.

Оскільки позовна вимога про вилучення предмета застави та передання його в управління АТ «Ідея Банк» на період до його реалізації є похідною від вимоги про звернення стягнення на предмет застави і таке право банку передбачено пунктом 1 § 3 Договору застави транспортного засобу від 09.10.2013 року № 910.24410, то зазначена позовна вимога також не підлягає задоволенню.

За таких підстав, позов підлягає задоволенню частково.

Судові витрати необхідно вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України, а саме стягнути пропорційно з відповідача на користь позивача.

Оскільки позов задоволений частково, а саме в частині стягнення заборгованості в сумі 431 439 грн. 12 коп., судовий збір має бути стягнутий із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача в сумі 4 314 грн. 39 коп., що є 1 % від суми заборгованості.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» (що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Валова, 11, ) до ОСОБА_1 (що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 ), ОСОБА_2 (що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_10 ) про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет застави, - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором № 910.24410 від 08.10.2013 року у сумі 431 439 грн. 12 коп. яка складається з:

основного боргу в сумі 158 011 грн. 74 коп.;

простроченого боргу в сумі 52 870 грн. 56 коп.;

прострочених процентів в сумі 219 830 грн. 92 коп.;

строкових процентів в сумі - 725 грн. 90 коп.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» витрати зі сплати судового збору в сумі 4 314 грн. 39 коп.

Повний текст рішення складений 24 лютого 2020 року.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Товстолужський