Справа № 201/7089/19
Провадження № 2/201/1154/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 лютого 2020р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

19.06.2019р. в Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська надійшла позовна заява АТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 123773 грн. 03 коп. (а.с.№ 5-11).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 26.06.2019р. позовна заява АТ КБ «Приватбанк» була залишена без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків (а.с. № 84). Недоліки позовної заяви позивачем усунуто 25.07.2019р. (а.с. № 86).

Разом з позовною заявою до суду надійшло клопотання представника позивача Підлужного А.В. (діє на підставі довіреності від 19.12.2017р. - а.с. № 80) про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. № 82).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 15.10.2019р. було відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч.2,3 ст.274, ч.5 ст. 279 ЦПК України призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№ 94).

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяви посилався на те, що 15.04.2010р. ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим відповідачем була підписана анкета-заява б/н від 15.04.2010р., після підписання якої ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 7700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Підписавши анкету-заяву від 15.04.2010р., відповідач погодився з запропонованими йому Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які разом з заявою складають Договір про надання банківських послуг. Зобов`язання за Договором про надання банківських послуг банк виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кошти та можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не здійснив в повному обсязі сплату отриманих кредитних коштів, відсотків за користування кредитом, пені та комісії, передбачених договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 30.04.2019р. складала 337837,20грн., з яких: 6999,24 грн. - заборгованість за кредитом, 326671,60 грн. - заборгованість по відсоткам, 4166,36 грн. - заборгованiсть за пенею та комiсiєю. Звертаючись з позовом до суду, позивач як кредитодавець на свій розсуд визначив частину заборгованості, яку бажав стягнути з боржника та просив суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 123773,03 грн., яка складається з: 6999,24 грн. - заборгованість за кредитом, 116773,79 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період 13.05.2010р. по 31.01.2018р., а також понесені ним судові витрати у розмірі 1921 грн.

В судові засідання 18.12.2019р. та 27.02.2020р. представник позивача не з`явився, про дату та час слухання позивач повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази (а.с.№95,96,104,109,111). 16.12.2019р. та 26.02.2020р. на е/пошту суду надійшли заяви представника позивача ОСОБА_2 , в якій представник позивача зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити згідно доказів наявних в матеріалах справи, розгляд справи проводити за його відсутності (а.с. №100, 113).

Відповідач - ОСОБА_1 в судові засідання 18.12.2019р. та 27.02.2019р. повторно не з`явився, про дату та час слухання повідомлявся шляхом направлення судових повісток за останніми відомими місцем реєстрації. Згідно відповіді наданої ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 09.08.2019р. відповідач був зареєстрований на території Соборного району м. Дніпра та 31.03.2016р. знятий з реєстраційного обліку до м.Куп,янськ Харківської області. Згідно відповіді ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 26.09.2019р відповідач був знятий з реєстрації 21.08.2011р. до м. Дніпра (а.с.№ 89, 92). Конверти, які були направлені відповідачу з судовими повістками, були повернуті до суду без відмітки про вручення адресату (а.с.№ 97,98,105,107). Крім того, про дату та час розгляду справи на 27.02.2020р. відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада» (а.с.№ 112).

Отже, належним чином повідомлений про розгляд справи судом, відповідач в судові засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову.

Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч.11 ст.128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно до ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

15.04.2010р. ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ ПриватБанк) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим ним була підписана заява №б/н від 15.04.2010р. згідно якої ОСОБА_1 виявив бажання отримати платіжну картку кредитка зі встановленням на неї кредитного ліміту. З підписанням відповідної заяви, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з запропонованими йому для ознайомлення "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку", складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг (а.с. №20-21).

13.05.2010р. ОСОБА_1 була погоджена та підписана довідка про умови кредитування з користування кредитки Універсальна, 55 днів пільгового періоду (а.с. №22).

Відповідно до ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 статті 1048 ЦК України ).

За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ ПриватБанк ).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633 , 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості за договором банківського обслуговування б/н від 15.04.2010р. в розмірі 123773,03 грн., яка складається з: 6999,24 грн. - заборгованість за кредитом, 116773,79 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період 13.05.2010р. по 31.01.2018р.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором, після 13.05.2010р. ОСОБА_1 користувався наданими банком кредитними коштами, періодично та частково здійснював погашення заборгованості за наданим кредитом, виходячи з чого, суд приходить до висновку, що зобов`язання по поверненню кредитних коштів відповідачем належним чином не виконуються, а отже, сума заборгованості по тілу кредиту підлягає стягненню з відповідача.

Частина 5 ст.263 ЦПК України визначає, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пред`являючи позов до суду, предметом і підставою якого є стягнення заборгованості за кредитним договором, зокрема процентів за користування кредитом, позивач на підтвердження тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог, додав до позовної заяви: заяву позичальника, Умови та правила надання банківських послуг, довідку про умови кредитування з використанням платіжної карти Кредитка Універсальна 55 днів пільгового періоду, розрахунок заборгованості.

В наданій банком довідці про умови кредитування з користування кредитки Універсальна, 55 днів пільгового періоду детально розписані умови кредитування: пільговий період, процентна ставка, розмір щомісячних платежів, строк внесення щомісячних платежів, пеня за несвоєчасність погашення заборгованості, штрафи, тощо. Вказана довідка була підписана ОСОБА_1 , а отже відповідач був ознайомлений з фінансовими умовами надання платіжної карти кредитка Універсальна 55 днів пільгового періоду, що підтверджується його підписом на вказаній довідці.

Зокрема, ставка відсотків згідно довідки про умови кредитування з користування кредитки Універсальна, 55 днів пільгового періоду - 30% на рік (2,5% на місяць).

Отже, відповідачем були погоджені істотні умови кредитування, а саме, розмір відсоткової ставки по кредиту 30% на рік, яка, як вбачається із наданого банком розрахунку була змінена (збільшена) з 01.09.2014р. по 31.03.2015р. на 34,80% та з 01.04.2015р. по 31.05.2019р. на 43,20%.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом України 11.10.2017р. по справі №6-1374цс17 у разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо), дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Разом з тим, позивачем не надано належних доказів про погодження відповідачем умов про збільшення процентної ставки на 34,80% та 43,20%, а саме, доказів, які б містили підпис відповідача, про ознайомлення його з умовами про зміну розміру процентної ставки відповідно до вимог ч.4 ст. 1056-1 ЦК України.

Посилання позивача у позові на те, що зміна тарифів та інших невід`ємних частин договору узгоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які є складовою договору, суд вважає необґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять підтверджень, що саме відповідну редакцію Тарифів банку, Умов та Правил розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

З урахуванням встановлених обставин, суд при винесенні рішення обраховує заборгованість по відсоткам за користування кредитом, виходячи з узгодженої сторонами базової процентної ставки - 30 % на рік.

Враховуючи, що зміна (збільшення) відсоткової ставки мало місце з 01.09.2014р., розрахунок заборгованості по відсоткам за період з 01.09.2014р. по 31.01.2018р. (кінцева дата визначена позивачем в позові) здійснено в наступному порядку: 6999,24 грн. (заборгованість по тілу кредиту) х 30 % : 360 х 1247 (днів в періоді) = 7273,38 грн.

Нарахування відсотків за період з 13.05.2010р. по 31.08.2014р. здійснено позивачем за відсотковою ставкою погодженою позичальником - 30% на рік та згідно розрахунку, сума відсотків за користування кредитом нарахованих за відповідний період складає 752,06 грн.

Таким чином, загальний розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 13.05.2010р. по 31.01.2018р., яка підлягає стягненню з відповідача становить 8025 грн 44 коп. (752,06 грн. + 7273,38 грн.)

Підсумовуючи викладене, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню, а саме, стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає заборгованість за договором про надання банківських послуг б/н від 15.04.2010р. станом на 30.04.2019р. в розмірі 15024 грн.68 коп., з яких: заборгованість по кредиту 6999,24 грн., заборгованість по відсоткам 8025,44грн.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеній частині позовних вимог, а саме в розмірі 233грн.19 коп. (15024,68 грн. х 1921грн. : 123773,03 грн. = 233,19 грн.)

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207, 634, 638, 648, 1054 ЦК України, правовою позицією, яка викладена Верховним Судом України 11.10.2017р. у справі №6-1374цс17, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, ч.4 ст.223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за договором про надання банківських послуг б/н від 15.04.2010р. станом на 30.04.2019р. в розмірі 15024 грн.68 коп. (п`ятнадцять тисяч двадцять чотири грн. 68 коп.), з яких: заборгованість по кредиту 6999,24 грн., заборгованість по відсоткам 8025,44грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" судові витрати по сплаті судового збору в сумі 233 грн. 19 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.