Справа № 210/7386/19
Провадження № 2/210/838/20
У Х В А Л А

іменем України

"04" березня 2020 р. суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Літвіненко Н.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини, без реєстрації шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини, без реєстрації шлюбу.

На виконання вимог ч. 6 ст.187 ЦПК України, судом 27.12.2019 року був зроблений запит до адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - відповідача.

Відповідно до довідки Відділу адресно-довідкового підрозділу ГУДМСУ в Дніпропетровській області, яка надійшла до суду 03.03.2020 року, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст.. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 46 ЦПК України, усі фізичні та юридичні особи здатні мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність).

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, суд враховує наступне:

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (статті 2 та 19 ЦПК України).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст.. 293 ч.2 п. 5 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ст. 20 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 19 ЦПК).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України.

У зв`язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

З`ясовуючи предмет позову (що конкретно вимагає позивач), підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав) при вирішенні питання про відкриття провадження за позовом ОСОБА_1 суд виходить з того, що викладаючи фактичні та правові підстави позову позивач посилається на порушення його цивільних немайнових прав, зокрема встановлення факту проживання однією сім`ю, як чоловіка та дружини, без реєстрації шлюбу..

При цьому, зі змісту обраного способу захисту своїх порушених прав та його обґрунтування вбачається, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту свої прав та інтересів.

Оскільки, встановлення факту проживання однією сім`ю, як чоловіка та дружини, без реєстрації шлюбу відноситься до категорії справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, тому за предметною юрисдикцією такі вимоги підлягають розгляду в порядку окремого судочинства (ст.. 315 ЦПК України).

Враховуючи, що в прохальній частині позову позивач саме просить встановити факт проживання його з відповідачем ОСОБА_3 , як чоловіка та дружини, без реєстрації шлюбу що саме відноситься до окремого провадження, тому суд позбавлений можливості відкрити провадження в частині позовних вимог.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, ознайомившись із позовом ОСОБА_1 , суд вважає відмовити в відкритті провадження у справі, так як заявлені в ньому позовні вимоги не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 2, 19, 186,293,315,316 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною завою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини, без реєстрації шлюбу.

Роз`яснити позивачу, що розгляд справи віднесений до юрисдикції адміністративних судів та сплачений судовий збір повертається за клопотанням особи, яка його сплатила..

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк, з дня складення повного судового рішення, апеляційної скарги.

Суддя: Н. А. Літвіненко