Провадження № 2/521/3674/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Бобуйок І.А.,

секретаря судового засідання Кушнірука О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про відвід складу суду,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

26.11.2020 року ОСОБА_1 у судовому засіданні подав заяву про відвід судді. В обґрунтування заяви зазначив, що суддя Бобуйок Ігор Анатолійович в не процесуальний спосіб звернувся до відповідача на російській мові після судового засідання.

В судове засідання позивачка та її представник - ОСОБА_3 з`явилися, просили відмовити у задоволенні заяви про відвід.

Відповідач та його представник - ОСОБА_4 в судове засідання з`явилися, просили заяву про відвід задольнити.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді.

Суд, вивчивши заяву про відвід, матеріали справи у їх сукупності, вважає, що заява ОСОБА_1 про відвід судді є необґрунтованою на підставі наступного.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 подав заяву про відвід пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, а саме у судовому засіданні, яке відбулось 26.11.2020 року, а тому питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

У ст. 36 ЦПК України, законодавцем вказані підстави за яких суддя не може брати участь в розгляді справи, суд акцентує увагу, що такої підстави для відводу судді, як розмова на російській мові з свідповідачем після судового засідання немає.

Згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.

Визначаючись щодо наявності підстав для відводу, необхідно враховувати, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі.

Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

При вирішенні питання про відвід судді Бобуйка І.А. судом не встановлено ні суб`єктивних, ні об`єктивних критеріїв, які б свідчили про упередженість та відсутність безсторонності судді при здійснені провадження за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Отже, суд, прийшов до висновку, що заява є необґрунтованою, оскільки, доводи ОСОБА_1 про відвід судді є надуманими, необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності загалом, а також фактичним обставинам процесу та процедури розгляду даної справи.

Суд зазначає, що такої підстави для відводу судді, як висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримав копію ухвали про відкриття з позовною заявою та додатками до неї 06.10.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомлення, що повернулося на адресу суду. Підготовче провадження у вищевказаній справі було закрито та призначено слухання справи по суті 28.10.2020 року. Заява про відвід була заявлена ОСОБА_1 у судовому засіданні по суті, яке відбулось 26.11.2020 року з пропуском десятиденного строку. Про інцидент, який став підставою для відводу, ОСОБА_1 стало відомо 28.10.2020 року, після судового засідання, а тому заявник, також, пропустив додатковий дводенний строк, передбачений ст. 39 ЦПК України.

Враховуючи все вищевикладене, суддя відмовляє у задовленні заяви про відвід.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду . Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 189, 247, 260-263, 274 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід складу суду відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 30.11.2020 року.

СУДДЯ: Бобуйок І.А.