ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року

м.Суми

Справа №573/72/17

Номер провадження 22-ц/816/428/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

сторони:

позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Хвостик Яни Сергіївни

на заочне рішення Білопільського районного суду Сумської області від 23 лютого 2017 року в складі судді Терещенко О.І., ухвалене в м. Білопілля,

В С Т А Н О В И В:

13 січня 2017 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулось до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 квітня 2016 року сторони у справі уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н, за умовами якої ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 62677 грн 35 коп., зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості.

Внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором, станом на 07 грудня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 92268 грн 59 коп., яка складається із: 62677 грн 35 коп. - заборгованості за тілом кредиту; 7866 грн 00 коп. - заборгованості за процентами за користування кредитом; 15042 грн 54 коп. - заборгованості за пенею та комісією; 6682 грн 70 коп. - штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди.

На підставі викладеного АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просило суд стягнути з відповідача заборгованість та судові витрати.

Заочним рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 23 лютого 2017 року позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволений повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 92268 грн 59 коп. заборгованості за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт без номеру від 01 квітня 2016 року, а також судові витрати в сумі 1600 грн.

У січні 2020 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог банку відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач не надав відповідачу платіжну картку, що суперечить істотним умовам Генеральної угоди від 01 квітня 2016 року та вказує, що ОСОБА_1 кредитними коштами не користувався та умов договору не порушив, а банк не скористався своїм правом та не погашав погоджену між сторонами заборгованість шляхом списання коштів з рахунку боржника, у зв`язку з чим кошти на суму 62 677 грн 35 коп. залишилися на рахунку банку, тому відсутні підстави для стягнення боргу та нарахування йому відсотків, штрафу та пені.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Вважає, що судом ухвалене законне та обґрунтоване рішення, з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2020 року: 2102 грн х 100 = 210200 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає в повній мірі.

З матеріалів справи вбачається, що 01 квітня 2016 року між позивачем та ОСОБА_1 з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором № SAMDN6172 від 26 січня 2014 року укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якої останній отримав кредит у розмірі 62677,35 грн на строк 24 місяці з 01 квітня 2016 року по 30 квітня 2018 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом в розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Погашення заборгованості здійснюється позичальником починаючи з «1» по «25» число щомісячно у розмірі 3136 грн 37 коп.

Сторони узгодили, що строком повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення строку погашення заборгованості. Заборгованість за кредитом, починаючи з 32-го дня порушення вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 6682 грн 70 коп. (а.с. 6).

До кредитного договору банк додав витяг з Умов та правил надання банківських послуг, який не містить підпису позичальника (а.с. 7-30).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором становить 92268 грн 59 коп. і складається із: 62677 грн 35 коп. - заборгованості за кредитом; 7866 грн 00 коп. - заборгованості за процентами за користування кредитом; 15042 грн 54 коп. - заборгованості за пенею та комісією; 6682 грн 70 коп. - штрафу (а.с. 4).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог банку, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Проте, з такими висновками колегія суддів апеляційного суду не може погодитись в повній мірі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Виконання грошового зобов`язання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою: пеня, штраф (ст. ст. 546, 549 ЦК України).

Таким чином, кредитний договір укладається в письмовій формі, в якому його сторонами погоджується розмір кредиту, умови його надання, повернення, сплати процентів за користування кредитом, застосування неустойки у разі неналежного виконання зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За приписами ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст. 526, ч. 1 ст. 30 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

ОСОБА_1 , підписуючи Генеральну угоду 01 квітня 2016 року, був ознайомлений зі строком дії кредитного договору, який становить 24 місяці з 01 квітня 2016 року по 30 квітня 2018 року, відсотковою ставкою за користуванням кредитом в розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, а також розміром і порядком нарахування штрафних санкцій (а.с. 6).

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Пунктом 2.2 Генеральної угоди передбачено, що згідно зі статтями 212, 611, 651 ЦК України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в даній генеральній угоді, Умовах та правилах, більше ніж на 31 день, по зобов`язаннях строк виконання яких не настав, сторони погодили, що строк повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 6682 грн 70 коп.

Виходячи з положень п. 2.2 Генеральної угоди, суд апеляційної інстанції визначає розмір заборгованості за процентами, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь банку за період з 01 квітня 2016 року по 30 червня 2016 року в розмірі 3791 грн 97 коп. Правові підстави для стягнення відсотків, нарахованих банком після 30 червня 2016 року відсутні.

Однак банк після 30 червня 2016 року продовжував нараховувати позичальнику проценти до 07 грудня 2016 року та звернувся до суду з зазначеним позовом 13 січня 2017 року.

Суд першої інстанції на вищевикладене не звернув уваги і прийшов до помилкового висновку про стягнення відсотків за весь період, тобто з 01 квітня 2016 року по 07 грудня 2016 року, тому вимоги банку щодо стягнення відсотків підлягають частковому задоволенню.

Що стосується стягнення штрафу, передбаченого пунктом 2.2 Генеральної угоди, то апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Враховуючи, що п. 2.2. Генеральної угоди передбачена сплата штрафу, як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором в розмірі 6682 грн 70 коп., апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з ОСОБА_1 штрафу у зазначеному розмірі.

Матеріалами справи також підтверджується, що додані банком до позовної заяви Витяг з Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку відповідачем особисто не підписані (а.с. 7-30), тому вони у розумінні ст. 207, ч. 1 ст. 1055 ЦК України не є складовою частиною договору між сторонами.

За таких обставин, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги в частині вимог позивача про стягнення пені та комісії, оскільки Генеральна угода не містить домовленості щодо розміру, підстав і порядку нарахування пені та комісії, Витяг з Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку до складових укладеного сторонами договору не належать.

З огляду на ту обставину, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не доведено обґрунтованості нарахування позивачу пені та комісії у вказаному позивачем розмірі, а тому в цій частині в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Посилання апелянта на відсутність підстав для повернення заборгованості за кредитом у зв`язку із неотриманням коштів не ґрунтуються на матеріалах справи.

Як вбачається з Генеральної угоди від 01 квітня 2016 року остання укладена з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором від 26 січня 2014 року, за яким ОСОБА_1 має непогашену заборгованість. Дані обставини відповідачем не заперечуються.

Тобто, відповідач ОСОБА_1 згідно Генеральної угоди отримав картку з мінусовим лімітом, як вбачається з банківської виписки, з метою виконання своїх зобов`язань за Генеральною угодою шляхом внесення щомісячних платежів в сумі 3136,37 грн. Проте свої зобов`язання не виконував.

З огляду на зазначене, рішення суду першої інстанції на підставі ст. 376 ЦПК України підлягає зміні в частині розміру заборгованості за кредитним договором і розподілу судових витрат, а саме, підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за Генеральною угодою від 01 квітня 2016 року, яка становить 73152 грн 02 коп. і складається із: 62677 грн 35 коп. - заборгованості за кредитом; 3791 грн 97 коп. - заборгованості за процентами за користування кредитом; 6682 грн 70 коп. - штрафу (а.с. 4). В задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до ч. ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, пропорційно задоволеним позовним вимогам підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 1268 грн 48 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

Крім того, відповідно до задоволеної частини вимог апеляційної скарги підлягає стягненню з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 430 грн 16 коп. судового збору у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 7, 367 - 369, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Хвостик Яни Сергіївни задовольнити частково.

Заочне рішення Білопільського районного суду Сумської області від 23 лютого 2017 року змінити в частині розміру заборгованості за кредитним договором і розподілу судових витрат та викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за Генеральною угодою від 01 квітня 2016 року, яка становить 73152 грн 02 коп. і складається із: 62677 грн 35 коп. - заборгованості за кредитом; 3791 грн 97 коп. - заборгованості за процентами за користування кредитом; 6682 грн 70 коп. - штрафу.

В задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» 1268 грн 48 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 430 грн 16 коп. судового збору за перегляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина