КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 року

м. Київ

справа №363/2337/16-ц

провадження № 22-ц/824/5182/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А.(суддя-доповідач),

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

за участю секретаря судового засідання - Парфенюк В.А.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1

на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 13 лютого 2018 року у складі судді Рудюка О.Д.

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Комплекс Агромарс» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що працював на посаді технолога цеху водопостачання та очисних споруд технічного департаменту філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс».

09 червня 2016 року до його відома доведено інформацію про те, що наказом ТОВ «Комплекс Агромарс» №577 к-з позивача звільнено з роботи за прогул без поважних причин. Таке протиправне звільнення з роботи вважає грубою фальсифікацією внаслідок службових підробок з боку представників адміністрації ТОВ «Комплекс Агромарс». За період роботи на вказаній посаді керівництво, маючи на меті протиправну ціль звільнити його з роботи, постійно не виконувало вимоги Конституції України, законодавства України про працю та охорону праці, умови трудового договору. Переслідування було ще більш посилене адміністрацією після його вступу в ряди незалежної професійної спілки «Побратими» ТОВ «Комплекс Агромарс» та обрання його головою незалежної професійної спілки «Побратими» філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс».

Посилався на те, що відповідач без письмової згоди виробничого органу незалежної професійної спілки «Побратими» ТОВ «Комплекс Агромарс», членом якої він є, звільнив його з роботи. У день звільнення йому не видали на руки трудову книжку, довідку з місця роботи про розмір заробітної плати, а також не повідомили про належні до виплати йому грошові кошти та не провели остаточний розрахунок.

На підставі викладеного, позивач просив визнати незаконним та скасувати наказ начальника відділу кадрів ТОВ «Комплекс Агромарс» від 09 червня 2016 року №577 к-з «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України»; поновити його на роботі у філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» на посаді технолога цеху водопостачання та очисних споруд технічного департаменту з 09 червня 2016 року; стягнути з ТОВ «Комплекс Агромарс» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу до дня поновлення на роботі; покласти на службову особу ТОВ «Комплекс Агромарс» згідно з вимогами пункту 8 частини першої статті 134 КЗпП України, вину в незаконному його звільненні, обов`язок відшкодувати майнову шкоду, завдану підприємству.

Під час судового розгляду справи позивач неодноразового уточнював позовні вимоги, остаточно в редакції від 19 серпня 2016 року просив суд: визнати неправомірними дії відповідача щодо дискримінації конституційний, трудових, соціально-економічних прав та інтересів голови Незалежної професійної спілки «Побратими» філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс», технолога цеху водопостачання та очисних споруд технічного департаменту філії - ОСОБА_1 ; визнати наказ ТОВ «Комплекс Агромарс» від 09 червня 2016 року № 577 к-з про його звільнення протиправними та скасувати його; зобов`язати адміністрацію ТОВ «Комплекс Агромарс» поновити його на роботі та виплатити йому зарплату за весь час вимушеного прогулу з урахуванням індексу інфляції Національного банку України; допустити негайне виконання рішення про поновлення його на роботі; покласти на винних посадових осіб ТОВ «Комплекс Агромарс» обов`язок відшкодувати майнову шкоду, завдану підприємству ТОВ «Комплекс Агромарс», своїми персональними неправомірними діями; зобов`язати адміністрацію ТОВ «Комплекс Агромарс» негайно повернути йому електронну перепустку, зобов`язати адміністрацію і охорону скасувати заборону проходу на територію підприємства та перешкоджання йому в роботі двох комісій зі спеціального розслідування нещасних випадків на виробництві зі смертельними наслідками, виконання своїх громадських профспілкових обов`язків та інше; зобов`язати адміністрацію ТОВ «Комплекс Агромарс» створити належні умови для діяльності Незалежної Профспілки «Побратими» філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» (надати приміщення для роботи виробничого органу з усім необхідним обладнанням, зв`язком, опаленням, освітленням та інше).

Окрім того, просив зобов`язати відповідача здійснювати перерахування на банківський рахунок його членських внесків як голови Незалежної Профспілки «Побратими» філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс»; зобов`язати відповідача надати додаткову відпустку за 2016 рік, тривалістю шість календарних дні, із збереженням середньої зарплати на час його профспілкового навчання; зобов`язати відповідача розглядати у встановлений строк його критичні зауваження, пропозиції та законні вимоги як голови Незалежної Профспілки «Побратими» філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» щодо охорони праці, промислової та пожежної безпеки, вирішення виробничих, соціально-економічних питань і надавати відповідь; постановити окрему ухвалу і подання на факти дискримінації його прав за належність до Профспілки «Побратими» філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс», та інші правопорушення відповідачем трудового законодавства України, невжиття посадовими особами ТОВ «Комплекс Агромарс» всіх залежних від них заходів по недопущенню ним порушень конституційного права на працю, трудових, соціально-економічних і особистих прав та свобод інших членів Незалежної Профспілки «Побратими».

В уточненій позовній заяві від 04 жовтня 2017 року ОСОБА_1 додав вимогу про стягнення з ТОВ «Комплекс Агромарс» на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 11 048,83 грн, з урахуванням індексу інфляції та з урахуванням вже стягнутої суми.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 23 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 17 листопада 2016 року, позов задоволено частково.

Скасовано наказ за №577-к-з від 09.06.2016 року начальника відділу кадрів ТОВ «Комплекс Агромарс» про звільнення ОСОБА_1 за прогули без поважних причин відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі у філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» на посаді технолога цеху водопостачання та очисних споруд технічного департаменту з 09 червня 2016 року.

Стягнуто з ТОВ «Комплекс Агромарс» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09.06.2016 року по 23 серпня 2016 року в розмірі 6 963,32 гривни.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 травня 2017 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 17 листопада 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 13 лютого 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням, 03 травня 2018 року позивачзвернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що мають значення для справи, які суд уважав установленими, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивував тим, що наказ начальника відділу кадрів ТОВ «Комплекс Агромарс» № 577 к-з від 09 червня 2016 року про звільнення з роботи ОСОБА_1 за п. 4 ст. 40 КЗпП України є незаконним, а його звільнення на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин - необґрунтованим.

Як на спростування фактів незаконного звільнення, посилався на акт від 10 травня 2016 року про прибуття і знаходження його на робочому місці та на відмову у наданні згоди на звільнення з роботи професійної спілки «Побратими», членом якої позивач є.

Звертав увагу на те, що є головою незалежної професійної спілки «Побратими» філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс».

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 10 липня 2018 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 13 лютого 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 22 січня 2020 року постанову Апеляційного суду Київської області від 10 липня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Приймаючи рішення про передачу справи на новий апеляційний розгляд, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

Апеляційний суд, не приймаючи до розгляду надані позивачем докази як нові, виходив з того, що такі ОСОБА_1 до суду першої інстанції подавати відмовився.

Відповідно до протоколу судового засідання від 13 лютого 2018 року ОСОБА_1 , відмовляючись надати документи щодо діяльності профспілки, зазначив, що всі докази ним уже подані (т. 2, а. с. 166-172).

ОСОБА_1 до суду першої та апеляційної інстанцій надавалися довідки, що він є членом Незалежної професійної спілки «Побратими», свідоцтво про легалізацію Незалежної професійної спілки «Побратими» працівників ТОВ «Комплекс Агромарс» від 15 березня 2016 року № 01/2016, відомості про виборний орган Незалежної професійної спілки «Побратими», протоколи засідань профспілки за його участі при розгляді питань щодо інших працівників ТОВ «Комплекс Агромарс» (т. 1, а.с. 4, 17-18, 25, 83, т. 2, а.с. 83, 98-99).

Окрім того, апеляційний суд не звернув уваги на вказівки касаційного суду про надання оцінки наявним у матеріалах справи Актам від 10 травня 2016 року про знаходження позивача на роботі на території підприємства (т. 1, а.с. 23) та про відсутність позивача на робочому місці (т. 1, а.с. 34), які є суперечливими.

Позивач у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у скарзі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечувала та просила відхилити скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв правомірно та дотримався вимог трудового законодавства при звільненні позивача, а отже звільнення відбулось без порушень норм закону. Порушення позивачем вимог внутрішнього трудового розпорядку доведено належними та допустимими доказами, а письмових доказів щодо спростування факту порушення суду надано не було.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що відповідно до наказу ТОВ «Комплекс Агромарс» філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» від 29 травня 2014 року № 413 КА/к-п ОСОБА_1 прийнято технологом дільниці очисних споруд цеху водопостачання та очисних споруд технічного департаменту 02 червня 2014 року, зі строком випробування 3 місяці, з оплатою праці відповідно до штатного розпису (т. 1, а.с. 62).

Згідно зі службовою запискою начальника цеху водопостачання та очисних споруд технічного департаменту від 10 травня 2016 року ОСОБА_1 без попередження безпосереднього керівника був відсутній на роботі тривалий час з 08:45 години до 11:30 години, з невідомих керівнику причин, місце перебування ОСОБА_1 було не відоме.

Після виявлення відсутності ОСОБА_1 у службовому приміщенні цеху водопостачання та очисних споруд, начальник цеху шукав ОСОБА_1 на всій території та дзвонив на мобільний телефон, але ОСОБА_1 на телефонний дзвінок не відповідав. Об 11:50, коли він з`явився на роботі, на вимогу начальника надати письмові пояснення ОСОБА_1 відмовився.

За вказаним фактом складено Акт про відсутність на робочому місці від 10 травня 2016 року, відповідно до якого 10 травня 2016 року ОСОБА_1 - технолог цеху водопостачання та очисних споруд відсутній на роботі на території цеху водопостачання з 08 години 45 хвилин до 11 години 50 хвилин. ОСОБА_1 свою відсутність на робочому місці не мотивував (т. 1, а. с. 33-34).

Відповідно до Акта відмови від пояснення на службову записку директора департаменту безпеки ОСОБА_2 від 11 травня 2016 року, керівник структурного підрозділу ОСОБА_3 . - начальник цеху водопостачання та очисних споруд, у присутності свідків ОСОБА_4 - інженера-електромеханіка дільниці очисних споруд, ОСОБА_5 - інспектора з кадрів відділу кадрів, ОСОБА_1 - технолог цеху водопостачання та очисних споруд відмовився надати пояснення стосовно відсутності 10 травня 2016 року з 08:45 до 11:50 на своєму робочому місці. В усній формі ОСОБА_1 пояснив, що знаходився у відділі охорони праці та протипожежної безпеки, який знаходиться на території АТП.

11 травня 2016 року складено Акт про відмову ОСОБА_1 від ознайомлення з актом відмови від пояснення 11 травня 2016 року (т. 1, а. с. 37-38).

17 травня 2016 року директор департаменту безпеки ТОВ «Комплекс Агромарс» ОСОБА_13 надіслав голові Незалежної професійної спілки «Побратими» ТОВ «Комплекс Агромарс» ОСОБА_6 подання про звільнення працівника - члена незалежної професійної спілки ОСОБА_1 , в якому просив надати згоду на звільнення ОСОБА_1 у зв`язку з прогулом без поважних причин відповідно до пункту 4 статті 40 КЗпП України.

Відповідно до повідомлення від 23 травня 2016 року №2/13-ПШ, Незалежна професійна спілка «Побратими» повідомила про відмову в наданні згоди на звільнення з роботи ОСОБА_1 та додала витяг з протоколу № 7 засідання Профспілкового комітету Незалежної професійної спілки «Побратими» (т. 1, а.с. 75-80).

Наказом №577 к-з філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» від 09 червня 2016 року ОСОБА_1 - технолога цеху водопостачання та очисних споруд технічного департаменту, 09 червня 2016 року звільнено за прогул без поважних причин відповідно до статті 40 КЗпП України, що виявився у відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня 10 травня 2016 року (з 08:45 години до 11:50 години) (т. 1, а. с. 63).

10 травня 2016 року ОСОБА_7 - інспектором-інженером відділу ОПІТБ філії «ГПК», ОСОБА_8 - налагоджувальником КВПіА філії «ГПК», ОСОБА_9 - слюсарем ЦВ та ОС ОСОБА_10 - налагоджувальником КВПіА складено Акт про знаходження працівника на території підприємства, згідно якого ОСОБА_1 - технолог дільниці очисних споруд цеху водопостачання та очисних споруд, прибув на роботу 10 травня 2016 року о 08:00 годині на територію очисних споруд біологічної очистки підприємства - філії «ГПК» ТОВ «Комплекс Агромарс». Після перевірки стану технологічного процесу роботи очисних споруд він направився перевірити об`єкт колекторної мережі на території авто-транспортного парку. О 09:15 годині ОСОБА_1 прибув і знаходився на території авто-транспортного парку, а в 11:20 годин направився на очисні споруди біологічної очистки підприємства філії «ГПК» ТОВ «Комплекс Агромарс» (т. 1, а.с. 23).

09 червня 2016 року начальник відділу кадрів філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплект Агромарс» надіслав ОСОБА_1 листа №2149, з якого вбачається, що у зв`язку зі звільненням за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України (за прогул без поважних причин) 09 червня 2016 року та тим, що в день звільнення - 09 червня 2016 року, ОСОБА_1 відмовився отримати трудову книжку та, після ознайомлення з наказом про звільнення №577 к-з, відмовився поставити підпис про ознайомлення з даним наказом та отримати копію наказу під особистий підпис, начальник відділу кадрів проінформував ОСОБА_1, що оформлену трудову книжку він може отримати у відділі кадрів головного виробництва. Також ОСОБА_1 надіслано завірену копію наказу про звільнення № 577 к-з від 09 червня 2016 року (т. 1, а.с. 65).

Згідно з відомостями з виплати грошей №392 за травень 2016 року ТОВ «Комплекс Агромарс» виплатило ОСОБА_1 1 419,64 грн.

Відповідно до відомості на виплату грошей № 390 за червень 2016 року ТОВ «Комплекс Агромарс» виплатило ОСОБА_1 2 031,95 грн.

Згідно зі звітом з транзакцій ПАТ «ПУМБ» на рахунок ОСОБА_1 за період з 25 травня 2016 року по 27 липня 2016 року ТОВ «Комплекс Агромарс» здійснила нарахування коштів у розмірі 6 937,01 грн.

Відповідно до довідки ТОВ «Комплекс Агромарс» від 22 серпня 2016 року №718, середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 на день звільнення складає 3 213,84 грн.

Згідно з довідкою про доходи №720, виданої ТОВ «Комплекс Агромарс» 12 серпня 2016 року, ОСОБА_1 з січня 2016 року по червень 2016 року виплачено 28 040,07 грн.

Відповідно до довідки Незалежної професійної спілки «Побратими» від 12 липня 2016 року ОСОБА_1 № 15/08-16-Д/ СК є членом Незалежної професійної спілки «Побратими» ТОВ «Комплекс Агромарс» і його обрано на виборну громадську профспілкову посаду - голови Незалежної профспілки «Побратими» філії «Гаврилівських птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс».

За змістом статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктом 4 частини 1 статті 40 КЗпП України, має бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Виборний орган первинної профспілкової організації повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації дав згоду на розірвання трудового договору.

Згідно з частиною сьомою статті 43 КЗпП України та частиною шостою статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору з працівником має бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у такій згоді, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.

Виходячи з того, що у зазначених нормах зміст поняття обґрунтованості рішення профспілкового органу закон не розкриває, то така обґрунтованість повинна оцінюватись судом виходячи із загальних принципів права і засад цивільного судочинства.

Розглядаючи трудовий спір з урахуванням положень частини сьомої статті 43 КЗпП України та статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», суд повинен з`ясувати, чи містить рішення профспілкового комітету власне правове обґрунтування такої відмови. І лише у разі відсутності у рішенні правового обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення працівника власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації і таке звільнення є законним у разі дотримання інших передбачених законодавством вимог для звільнення. Оскільки необґрунтованість рішення профспілкового комітету породжує відповідне право власника на звільнення працівника, а обґрунтованість такого рішення виключає виникнення такого права, то суд зобов`язаний оцінювати рішення профспілкового органу на предмет наявності чи відсутності ознак обґрунтованості.

Відповідно до повідомлення від 23 травня 2016 року №2/13-ПШ Незалежна професійна спілка «Побратими» повідомила про відмову в наданні згоди на звільнення з роботи ОСОБА_1 та додала витяг з протоколу № 7 засідання Профспілкового комітету Незалежної професійної спілки «Побратими» (т. 1, а.с. 75-80).

Разом з тим, у протоколі № 7 засідання Профспілкового комітету відсутнє будь-яке правове обґрунтування обставинам, що передували звільненню ОСОБА_1 , підставам звільнення останнього, а також не зазначено конкретних підстав, які б обґрунтовували відмову у наданні дозволу на звільнення позивача.

Надання позитивної характеристики позивача як працівника та грамотного спеціаліста, за обставин не встановлення чи мав взагалі місце прогул, не є самостійною підставою для відмови у наданні згоди на звільнення ОСОБА_1 у разі вчинення прогулу.

Окрім того, наданий протокол не містить прізвищ, ім`я та по батькові учасників профспілки; кількості учасників, що голосували, від загальної кількості членів профспілки. До того ж, ОСОБА_1 , щодо якого порушено питання про надання згоди на звільнення та який мав право лише приймати участь під час розгляду питання відносно його звільнення, приймав безпосередню участь у голосуванні.

Таким чином, рішення профспілкового органу про відмову у наданні згоди на звільнення позивача не містить достатньої аргументації та посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких звільнення працівника є порушенням його законних прав. У висновку не міститься будь-яких даних щодо фактичних обставин і підстав звільнення позивача, його ділових і професійних якостей.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 червня 2019 року у справі №226/1664/18.

Доводи позивача про те, що станом на час звільнення він був головою Незалежної професійної спілки «Побратими» є необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 252 КЗпП України звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об`єднання професійних спілок).

Таким чином, звільнення голови профспілки має відбуватися відповідно до загальних вимог законодавства про працю з урахуванням додаткових гарантій, визначених статтею 252 КЗпП України та статтею 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

На звільнення голови профспілки власник або уповноважений ним орган зобов`язаний, крім додержання загального порядку, одержати попередню згоду профспілки, членом якої є працівник, а також вищестоящого органу цієї профспілки (профспілкового об`єднання).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» (Далі - Закон) професійна спілка (профспілка) - добровільна неприбуткова громадська організація, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання);

первинна організація профспілки - добровільне об`єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному закладі освіти;

організації профспілки - організаційні ланки профспілки, визначені статутом профспілки, що діють у межах повноважень, наданих статутом та цим Законом;

член профспілки - особа, яка входить до складу профспілки, визнає її статут та сплачує членські внески;

профспілковий орган - орган, створений згідно із статутом (положенням) профспілки, об`єднання профспілок, через який профспілка здійснює свої повноваження;

профспілковий представник - керівник профспілки, її організації, об`єднання профспілок, профспілкового органу, профорганізатор або інша особа, уповноважена на представництво статутом або відповідним рішенням профспілкового органу;

Професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки (стаття 2 Закону).

Згідно статті 14 Закону пофспілки діють відповідно до законодавства та своїх статутів. Статути (положення) профспілок приймаються з`їздами, конференціями, установчими або загальними зборами членів профспілки відповідного рівня і не повинні суперечити законодавству України.

Відповідно до статті 14 Закону статут (положення) профспілки повинен містити, зокрема, умови і порядок прийняття в члени профспілки та вибуття з неї; права, обов`язки членів профспілки, умови, порядок та підстави виключення з членів профспілки; територіальну, галузеву або фахову сферу діяльності; організаційну структуру профспілки, повноваження її організацій, виборних органів, порядок формування їх складу.

У судовому засіданні представник відповідача надала суду виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно яких зареєстровано дві окремі профспілкові організації: Незалежна професійна спілка «Побратими» працівників ТОВ «Комплекс Агромарс», керівником якої є ОСОБА_6 , та Профспілкова організація працівників філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс», керівником є ОСОБА_1 .

Як убачається з матеріалів справи, позивачем до апеляційної скарги додано виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Незалежної професійної спілки «Побратими» працівників ТОВ «Комплекс Агромарс», свідоцтво про легалізацію цієї профспілки та першу сторінку її Статуту (т. 2, а.с. 233-238).

У частинах першій, другій та четвертій статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Частинами першою, другою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Незалежної професійної спілки «Побратими» працівників ТОВ «Комплекс Агромарс» станом на 16 березня 2016 року головою Незалежної професійної спілки «Побратими» є ОСОБА_6 .

Відповідно до копії Протоколу №1 від 01 лютого 2016 року та Відомостей про виборний орган Незалежної професійної спілки «Побратими» працівників ТОВ «Комплекс Агромарс» головою профспілки є ОСОБА_6 , ОСОБА_1 є членом профспілкового комітету.

Статут у повному його обсязі позивачем не надано, відомості щодо порядку обрання членів виборного профспілкового органу та порядку формування їх складу у матеріалах справи відсутні.

Відомості щодо легалізації Профспілкової організації працівників філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс», статут даної профспілки у матеріалах справи також відсутні.

Отже, ураховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що станом на час звільнення ОСОБА_1 був головою як Незалежної професійної спілки «Побратими» працівників ТОВ «Комплекс Агромарс», так і Профспілкової організації працівників філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс».

Разом з тим, у суду відсутні будь-які докази того, що обидві професійні спілки входять до складу будь-якої об`єднаної профспілкової організації, а тому доводи апелянта про незаконність звільнення з цих підстав не ґрунтуються на матеріалах справи.

Судом установлено, що наказом №577 к-з філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» від 09 червня 2016 року ОСОБА_1 - технолога цеху водопостачання та очисних споруд технічного департаменту звільнено за прогул без поважних причин відповідно до статті 40 КЗпП України, що виявився у відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня 10 травня 2016 року (з 08:45 години до 11:50 години)

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Відповідно до пункту 4 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Визначальними факторами для вирішення питання про законність звільнення з роботи за прогул є не тільки установлення самого факту відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, а й встановлення поважності причин відсутності.

Законодавством не визначено перелік обставин, за наявності яких прогул вважається вчиненим з поважних причин, тому, вирішуючи питання про поважність причин відсутності працівника на роботі, звільненого за пунктом 4 статті 40 КЗпП України, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати належні та допустимі докази, передбачені статтею 57 ЦПК України.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року в справі № 358/1570/16-ц (провадження № 61-13004св18) та від 23 січня 2019 року в справі № 758/14453/15-ц (провадження № 61-20115св18).

Відповідно до статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

За змістом пункту 3 статті 29 КЗпП України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами.

З матеріалів справи вбачається, що місцем роботи ОСОБА_1 та безпосереднього виконання ним своїх обов`язків є цех водопостачання та очисних споруд філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс», що не пов`язано з відділом охорони праці та протипожежної безпеки, який знаходиться на території АТП та в якому, згідно пояснень ОСОБА_1 , він знаходився.

Заперечуючи проти звільнення за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України (за прогул без поважних причин), ОСОБА_1 посилався на Акт про знаходження працівника на території підприємства, складений 10 травня 2016 року об 11 год. 45 хв. та підписаний ОСОБА_7 - інспектором-інженером відділу ОПІТБ філії «ГПК», ОСОБА_8 - налагоджувальником КВПіА філії «ГПК», ОСОБА_9 - слюсарем ЦВ та ОС, ОСОБА_10 - налагоджувальником КВПіА, згідно якого ОСОБА_1 - технолог дільниці очисних споруд цеху водопостачання та очисних споруд, прибув на роботу 10 травня 2016 року о 08:00 годині на територію очисних споруд біологічної очистки підприємства - філії «ГПК» ТОВ «Комплекс Агромарс». Після перевірки стану технологічного процесу роботи очисних споруд він направився перевірити об`єкт колекторної мережі на території авто-транспортного парку. О 09:15 годині ОСОБА_1 прибув і знаходився на території авто-транспортного парку, а в 11:20 годин направився на очисні споруди біологічної очистки підприємства філії «ГПК» ТОВ «Комплекс Агромарс» (т. 1, а.с. 23).

Разом з тим, як убачається з указаного акту та матеріалів справи, останній підписано працівниками підприємства, які не мають відношення до роботи та не працюють в цеху водопостачання та очисних споруд технічного департаменту, а отже не пов`язані з позивачем спільною роботою в одному структурному підрозділі.

У свою чергу, як на підставу для звільнення ОСОБА_1 за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України (за прогул без поважних причин) відповідач посилався на відсутність позивача на роботі більше трьох годин, на підтвердження чого надав Акт про відсутність на робочому місці від 10 травня 2016 року, відповідно до якого 10 травня 2016 року ОСОБА_1 - технолог цеху водопостачання та очисних споруд відсутній на роботі на території цеху водопостачання з 08 години 45 хвилин до 11 години 50 хвилин. ОСОБА_1 свою відсутність на робочому місці не мотивував.

Акт складено та підписано ОСОБА_3 - начальником цеху водопостачання та очисних споруд; ОСОБА_4 - інженером-електромеханіком дільниці очисних споруд; ОСОБА_12 - старшим фахівцем відділу контролю за роботою структурних підрозділів.

З матеріалів справи також убачається, що на пропозицію надати письмові пояснення ОСОБА_1 відмовився, про що було складено відповідний акт відмови від пояснення на службову записку директора департаменту безпеки ОСОБА_2 від 11 травня 2016 року, підписаний керівником структурного підрозділу ОСОБА_3 - начальником цеху водопостачання та очисних споруд, у присутності свідків ОСОБА_4 - інженера-електромеханіка дільниці очисних споруд, ОСОБА_5 - інспектора з кадрів відділу кадрів, ОСОБА_1 - технолог цеху водопостачання та очисних споруд.

11 травня 2016 року складено Акт про відмову ОСОБА_1 від ознайомлення з актом відмови від пояснення 11 травня 2016 року (т. 1, а. с. 37-38).

Таким чином, ОСОБА_1 , відмовившись надати письмові пояснення з приводу своєї відсутності на робочому місці більше трьох годин, акт про знаходження працівника на території підприємства, який складений 10 травня 2016 року об 11 год. 45 хв., роботодавцю не надав, вказаний акт долучив лише до матеріалів справи при зверненні до суду з позовом, про причини ненадання роботодавцю акту про знаходження на робочому місці, в якому фактично викладені обставини його відсутності, не зазначив.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не зміг пояснити суду чому акт про знаходження працівника на території підприємства, складений 10 травня 2016 року об 11 год. 45 хв., тобто складений у день установлення ТОВ «Комплекс Агромарс» факту відсутності позивача на робочому місці, не був наданий роботодавцю, а також чому не було надано позивачем пояснень з приводу його відсутності на робочому місці.

Отже, у матеріалах справи містяться акти, надані як позивачем, так і відповідачем, які за своїм змістом щодо обставин прогулу позивача є суперечливими.

Разом з тим, дослідивши подані акти у сукупності з іншими доказами та поясненнями сторін, колегія суддів доходить висновку про доведеність факту відсутності позивача на робочому місці в цеху водопостачання та очисних споруд філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс», оскільки акт про відсутність на робочому місці від 10 травня 2016 року, на відміну від акту про знаходження працівника на території підприємства від 10 травня 2016 року, складений та підписаний безпосереднім начальником позивача та працівниками цеху, в якому працював ОСОБА_1 , на підтвердження відсутності позивача у матеріалах справи також міститься службова записка начальника цеху водопостачання та очисних споруд технічного департаменту від 10 травня 2016 року. При цьому, ОСОБА_1 відмовився надати пояснення щодо відсутності на робочому місці, про що також складено відповідні акти. Акт про знаходження працівника на території підприємства від 10 травня 2016 року з`явився лише в матеріалах справи при зверненні до суду, проте роботодавцю наданий не був ані в день фіксування відсутності позивача на робочому місці, ані пізніше, до видачі наказу про звільнення.

Ураховуючи викладене, колегія суддів на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, доходить висновку, що 10 травня 2016 рокупозивачем допущено прогул без поважних причин, доказів на підтвердження поважності причин відсутності останнього на робочому місці не надано, а посилання ОСОБА_1 на перебування у відділі охорони праці та протипожежної безпеки, який знаходиться на території АТП,зазначених обставин не спростовує.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Оскільки не встановлено порушення трудових прав позивача його звільненням, відсутні підстави для задоволення решти позовних вимог, як похідних.

Отже, аргументи апеляційної скарги є безпідставними та зводяться до переоцінки доказів з підстав непогодження позивачем з ухваленим місцевим судом рішенням.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як такого, що є законним та обґрунтованим.

Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 13 лютого 2018 року - залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Повне судове рішення складено «03» березня 2020 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.Ф. Мазурик

Л.Д. Махлай