ун.№759/1356/20
пр.№2/759/2762/20
Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Горбенко Н.О., за участі секретаря Савіцької Л.Д., без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
У січні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі АТ КБ «Приват Банк») звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості ОСОБА_3 станом на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 мала заборгованість - 13 450,53 грн., з яких: заборгованість за кредитом 2 690,05 грн.; 10 760,48 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита.
Представник позивача зазначає, що на даний час відповідачі ухиляються від виконання зобов`язань ОСОБА_3 і не погасили заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «Приват Банк» та стало приводом для звернення до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як до спадкоємців позичальника.
За вказаних обставин позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь зазначену вище суму заборгованості та судові витрати в розмірі 2102,00 грн.
21.02.2020 року відповідач ОСОБА_1 надала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого у задоволенні позову просила відмовити. В обґрунтування своїх заперечень остання зазначила, що відповідно квитанції №45 від 31.08.2018 сплачено заборгованість ОСОБА_3 на рахунок позивача у сумі 13 450,53 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання, в якому просив розгляд справи проводити у його відсутності, зазначивши, що позов підтримує повністю.
Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.
Суд, враховуючи ч.1 ст. 223 ЦПК України, вжив всіх необхідних заходів щодо належного повідомлення відповідача та ухвалив заочний розгляд справи у відповідності до ст..280 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити зважаючи на таке.
Як вбачається із належним чином завіреної копії спадкової справи №1487/17, відкритої Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою 12.12.2017р., ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті відкрилась спадщина. Спадкоємцями є її мати - ОСОБА_1 та її син - ОСОБА_2 .
Відповідно до копії квитанції №45 від 31.08.2018р. наданої ОСОБА_1 встановлено, що погашено суму заборгованості, а саме тіло кредиту - 2690,05 грн., 10 760,48 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, а всього 13 450,53 грн.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно вимог ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При цьому суд зважає на приписи ч. 6 ст. 81 ЦПК України, згідно якої доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Порядок прийняття спадщини, яка відкрилася після 1 січня 2004 року, визначений главою 87 ЦК України.
Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права й обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за винятком прав і обов`язків, зазначених у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 цього Кодексу).
Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст.1220 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).
Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.
Виходячи з вищенаведеного, суд приходить висновку, що позивачем не доведено ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог та виникнення заявленого банком розміру заборгованості, зокрема, на дату звернення до суду, оскільки зобов`язання виконано у повному обсязі.
За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат та зважаючи на відмову у задоволенні позову, суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладає такі на позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Судовий збір покласти на Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк».
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду або через Святошинський районний суд м.Києва (відповідно до п.п. 15.5 п. 5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.О. Горбенко