Єд. уник. 243/2007/20
Провадження № 2/243/1174/2020
У Х В А Л А

про передачу справи до іншого суду

03 березня 2020 року Суддя Слов?янського міськрайонного суду Донецької області Мінаєв І.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства Укрзалізниця в особі структурного підрозділу Донецька дирекція залізничних перевезень регіональної філії Донецька залізниця про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористані дні відпустки, -

В С Т А Н О В И В:

02 березня 2020 року до суду надійшли матеріали цивільної справи за позовом позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства Укрзалізниця в особі структурного підрозділу Донецька дирекція залізничних перевезень регіональної філії Донецька залізниця про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористані дні відпустки.

Згідно відомостей, викладених у позовній заяві, місцем проживання відповідача є смт.Зарічне м.Лиман Донецької області. Відомості щодо місця проживання позивача у зазначеному населеному пункті підтверджуються довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 25.07.2018 р. № . Місцезнаходженням відповідача по справі у позовній заяві зазначено м.Лиман Донецької області.

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В той же час позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Положенням п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Підсумовуючи вищенаведене, з урахуванням, що предметом позову є захист порушених трудових прав, оскільки зареєстрованим місцем перебування позивача є смт.Зарічне м.Лиман, а місцезнаходженням відповідача не є м.Слов`янськ або населений пункт Слов`янського району, суд зазначає, що зазначена справа не підсудна Слов`янському міськрайонному суду, а підсудна Краснолиманському міському суду Донецької області.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» (рішення у справі «Занд проти Австрії»). У рішенні ЄСПЛ «Сокуренко і Стригун проти України» суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії», що згадувалось раніше, зазначено, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

У рішенні ЄСПЛ у справі «Коем та інші проти Бельгії» Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, «встановленим законом».

У рішенні у справі «ТОВ «Базальт-Імпекс» проти України» від 1 грудня 2011 року, ЄСПЛ зауважив, що всупереч ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Верховний Суд України проігнорував висновки Європейського суду, викладені у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України», яке на час провадження у справі заявника вже було перекладено українською мовою і надруковано в офіційному юридичному виданні, тому визнав порушення ст.6 Конвенції.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що згідно територіальної юрисдикції вирішення цього спору відповідно до діючого цивільного процесуального законодавства віднесено до Краснолиманського міського суду Донецької області, таким чином у контексті прецедентної практики ЄСПЛ «суд встановлений законом» у зазначеній справі це Краснолиманський міський суд Донецької області.

Відповідно до положення ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст.31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 28, 31 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Передати матеріали цивільної справи № 243/2007/20 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства Укрзалізниця в особі структурного підрозділу Донецька дирекція залізничних перевезень регіональної філії Донецька залізниця про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористані дні відпустки, на розгляд до Краснолиманського міського суду Донецької області (Донецька область, м.Лиман, вул.Незалежності, 13).

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Слов?янський міськрайонний суд Донецької області протягом п?ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Копію ухвали надіслати позивачу для відома.

Роз`яснити сторонам, що передача цивільної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше п?яти днів після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - не пізніше п?яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду І.М. Мінаєв