Номер провадження: 22-ц/813/209/20
Номер справи місцевого суду: 522/3712/19
Головуючий у першій інстанції Науменко А.В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Сороколет Ю.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 ,

третьої особи ОСОБА_4 ,

переглянувши справу №522/3712/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 червня 2019 року у складі судді Науменка А.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 5 березня 2019 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 3 жовтня 2018 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуто на утримання сина ОСОБА_4 , який продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення навчання, але не довше, чим до досягнення 23 років, тобто до 24 жовтня 2022 року, стягнуто 5200,00 фактично понесених витрат на навчання, зобов`язано в подальшому стягувати 50% вартості навчання. Посилаючись на те, що з часу постановлення рішення значно збільшилися витрати на повнолітнього сина, що відповідач має дохід, який дозволить йому сплачувати аліменти у розмірі ј частки від його доходу, позивач ОСОБА_1 просила збільшити розмір аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, до ј частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення ним 23 років, тобто до 24 жовтня 2022 року або до припинення навчання (а.с.4-6).

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 22 березня 2019 року відкрито провадження у справі (а.с.36).

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, зазначивши, що аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, сплачує у частці від заробітку (доходу), відтак, збільшення заробітку має наслідок збільшення розміру отримуваних аліментів, наразі в рахунок аліментів відраховується із заробітної плати близько 3500,00 грн. Крім повнолітнього сина має на утриманні двох неповнолітніх дітей, надає матеріальну допомогу непрацездатній матері. Стан його та дружини здоров`я потребує постійного лікування. Зміни у майновому стані не є суттєвими та такими, що надають підстави для збільшення розміру аліментів (а.с.50-54)

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 червня 2019 року в задоволенні позову відмовлено (а.с.143-144).

Висновок суду мотивовано ненаданням доказів того, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів відбулися такі зміни у матеріальному стані відповідача, які б надали підстави для збільшення розміру аліментів.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову (а.с.129-132).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права полягає у наявності у повнолітнього сина потреби у матеріальній допомозі в силу навчання на денній контрактній формі у вищому навчальному закладі; у збільшенні з часу постановлення рішення доходу відповідача; у наявності у сім`ї відповідача у власності нерухомого та рухомого майна; у тому, що сукупний дохід сім`ї відповідача значно більший ніж дохід її та сина; що відповідач послався на погіршення стану здоров`я, але не надав доказів вартості лікування тощо.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує відсутністю підстав для збільшення розміру аліментів на повнолітнього сина з 1/6 до ј частки (а.с.154-157).

Переглянувши справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 3 жовтня 2018 року в справі №518/1430/17, зокрема, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14 листопада 2017 року до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років, тобто до 24 жовтня 2022 року; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 фактично понесені витрати на навчання сина ОСОБА_4 в сумі 5200,00 грн., в подальшому вирішено стягувати 50% вартості навчання сина за умови надання підтвердження понесених позивачем витрат, але не довше як до 24 жовтня 2022 року (а.с.7-8).

ОСОБА_4 навчається в Одеському державному університеті внутрішніх справ ІУ рівня акредитації на умовах договору з 1 вересня 2017 року, є студентом 2-го курсу денної форми навчання факультету №4, термін навчання 3 роки (а.с.11, 16).

ОСОБА_2 працює в Одеському слідчому ізоляторі Управління державної пенітенціарної служби України в Одеській області, отримує дохід у вигляді заробітної плати, з якої вираховуються щомісячно аліменти на повнолітнього сина у розмірі 1/6 частки (а.с.30-32).

ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 , у якому має двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_2 має непрацездатну за віком матір ОСОБА_9 , яка в силу віку та хвороби потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до положень статті 199 СК України якщо повнолітній син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Зміну розміру аліментів врегульовано статтею 192 СК України, відповідно до положень якої збільшення розміру аліментів за рішенням суду за позовом одержувача аліментів можливе у разі зміни матеріального або сімейного стану, в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідач ОСОБА_2 зобов`язаний до сплати аліментів на повнолітнього сина ОСОБА_4 рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 3 жовтня 2018 року, ухваленим у справі №518/1430/17, при цьому аліменти присуджені до сплати з 14 листопада 2017 року. Аліменти утримуються у частці від заробітку (доходу) ОСОБА_2 , який працює та отримує заробітну плату, відтак, збільшення заробітної плати має наслідком збільшення відрахувань в рахунок сплати аліментів.

У ОСОБА_2 не змінився сімейний стан, він все ж зобов`язаний утримувати двох неповнолітніх дітей, надавати допомогу непрацездатній за віком матері, яка потребує такої допомоги в силу віку та хвороби. Зміни в матеріальному стані не є такими, що надають підстави для збільшення розміру аліментів на утримання повнолітнього сина.

Посилання на те, що сім`я ОСОБА_2 має кращий матеріальний стан, ніж сім`я ОСОБА_1 не приймається, так як доходи дружини ОСОБА_2 та її матеріальний вклад в дохід її сім`ї не має ніякого відношення до утримання ОСОБА_4 .

Обов`язок батьків утримувати повнолітнього сина, дочки, які продовжили навчання, є відмінним від обов`язку батьків утримувати неповнолітніх дітей, оскільки щодо повнолітнього сина, дочки такий обов`язок ставиться в залежність від можливості батьків надавати таку допомогу.

У повнолітнього ОСОБА_4 крім батька є і мати, відтак, утримання повнолітнього сина, який продовжив навчання, лише за рахунок допомоги батька, не є правильним.

Посилання на те, що ОСОБА_2 окрім присуджених аліментів іншої матеріальної допомоги не надає, не приймається, так як ОСОБА_2 відшкодував ОСОБА_1 половину витрат на оплату навчання у навчальному закладі і зобов`язаний судовим рішенням відшкодовувати такі витрати й надалі.

Розмір заробітної плати ОСОБА_2 вказує на те, що 1/6 частка заробітної плати, яка відраховується на аліменти ОСОБА_4 , складає суму більшу 3000,00 грн., що з урахуванням оплати батьком половини витрат на навчання, та з огляду на допомогу матері, реалізацію власної можливості мати дохід в силу повноліття та працездатності, є щомісячною матеріальною допомогою в межах розумного.

Суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для збільшення розміру аліментів на повнолітнього сина з 1/6 до ј частки доходів батька.

Правові підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 червня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 лютого 2020 року

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Є.С.Сєвєрова