г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3269/20
Номер провадження 2/213/2070/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2020 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючогосудді Алексєєва О.В.,

за участі секретаря судового засідання Гусарової О.С.,

без участі сторін,

розглянув заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся в суд з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що з метою отримання банківських послуг, ОСОБА_1 підписав заяву №б/нвід 17.01.2011 року.

При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердив, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач вказує, що відповідач ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві.

При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 5000 грн. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями не надав, у зв`язку з чим, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 15.06.2020 складає 108437,17 грн, з яких: 6487,67 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2332,32 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит відповідно до ст. 625; 99617,18 грн пеня. Просить стягнути з відповідача зазначений розмір заборгованості.

У відкрите судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце слухання справи сповіщений належним чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному вебсайті Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, при цьому, будь - яких заяв про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позов не надав.

Враховуючи вищенаведене справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в заочному провадженні за згодою представника позивача та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 жовтня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі. Розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з таких підстав.

17 січня 2011 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку шляхом заповнення та підписання анкети-заяви, яка в сукупності з цими Умовами, Пам?яткою клієнта, а також Тарифами позивача складає Договір про надання банківських послуг (а.с.11, 13-36).

Також 17.01.2011 відповідачем підписана довідка про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна» 30 днів пільгового періоду», відповідно до якої сторони погодили, що базова процентна ставка встановлена у розмірі 3,0% на місяць на залишок заборгованості із розрахунку 360 днів в році; розмір щомісячних платежів - 7% від суми заборгованості, але не менше 50 грн та не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів до 25 числа наступного за звітним. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості складає: пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) (базова відсоткова ставка по договору) / 30 нараховується на кожен день прострочки кредиту; пеня (2) - 1% від заборгованості, але не менше 30 грн в місяць, нараховується 1 раз в місяць, за наявності прострочки по кредиту або відсоткам 5 і більше днів поспіль при виникненні прострочки на суму від 50 грн і більше. Також передбачено сплату штрафу за порушення строків платежів більше ніж на 30 днів в розмірі 500 грн + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту (а.с.12).

Відповідно до довідок позивача, за умовами кредитного договору відповідачу 17.01.2011 була надана кредитна картка № НОМЕР_1 терміном дії до квітня 2014 року; 07.05.2014 картка № НОМЕР_2 терміном дії до березня 2018 року (а.с.9). 17.01.2011 здійснено старт карткового рахунку відповідача, 18 квітня 2016 року встановлений кредитний ліміт в розмірі 5000 грн, 19 вересня 2016 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн (а.с.10).

Із виписки по картам відповідача слідує, що відповідач користувався кредитними коштами: отримував готівку, оплачував придбані товари, поповнював рахунок на мобільному телефоні, поповнював картковий рахунок (а.с.46-50).

За розрахунком позивача заборгованість відповідача по кредитному договору станом на 15.06.2020 складає 108437,17 грн, яка складається з: 6487,67 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2332,32 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 99617,18 грн нарахована пеня, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-8).

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за кредитним договором.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.ст. 526 та 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом та договірні.

Встановлено судом, що між сторонами 17 січня 2011 року укладено кредитний договір. У довідці про умови кредитування, підписаної відповідачем 17 січня 2011 року, зазначено вид кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», процентна ставка по кредиту в розмірі 3,0% в місяць, розмір щомісячних платежів, а також передбачена відповідальність за порушення зобов`язань по повернення кредитних коштів у вигляді пені та штрафу.

Встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами, однак свої зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків за його користування не виконав.

Разом з тим, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками, позивач посилається на Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та запроваджених змін до них. Позивач зазначає, що в редакції Умов, що почали діяти з 01 березня 2019 року згідно з п. 2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнтом, останній зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України встановлені за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості у розмірі 86,4% - для картки «Універсальна»; 84,0% - для картки «Універсальна голд».

Однак, матеріали справи не містять підтверджень того, що саме з таким Витягом з Тарифів та витягом з Умов і змінами до них було ознайомлено відповідача, який при цьому погодився з ними, підписуючи Заяву.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки зміст цього документа повністю залежить від волевиявлення і дій лише однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч.1, 5 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в Заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Наведена правова позиція сформульована Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 (справа № 342/180/17), яка, в силу положень частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», підлягає врахуванню усіма іншими судами при застосуванні таких норм права.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у Заяві та в підписаних умовах кредитування домовленості сторін про розмір відсотків нарахованих на прострочений кредит згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, згідно з частиною шостоюстатті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК в розмірі 2332,32 грн, оскільки як зазначає позивач вказаний вид відсотків встановлений за домовленістю сторін та впроваджений з 01.03.2019 року шляхом внесення змін до Умов та правил надання банківських послуг, однак як зазначалось вище, такі Умови та Правила не можуть вважатися частиною договору укладеного між сторонами 17 січня 2011 року.

Водночас, враховуючи, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає можливим стягнути з відповідача заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 6487,67 грн.

Щодо вимог про стягнення пені суд дійшов наступного.

Згідно з умовами договору, при порушенні позичальником будь-якого із зобов?язань, передбачених заявою та умовами, банк має право нарахувати, а позичальник зобов`язується сплатити банку пеню.

У розрахунку заборгованості пеня нарахована відповідачу станом на 15.06.2020 року в розмірі 99617,18 грн.

Відповідно до ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 616 ЦК України, суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов`язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Оскільки нарахований позивачем розмір неустойки значно перевищує розмір заборгованості відповідача за кредитом, який складає 6487,67 грн і позивачем не надано доказів завдання йому збитків невиконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань, тому суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 551, 616 ЦК України, зменшити розмір неустойки у виді пені до розміру простроченого тіла кредиту - 6487,67 грн.

Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, у розмірах встановлених законом, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України (сплата суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми або сплата процентів у розмірі визначеному на рівні облікової ставки Національного банку України) позивач не пред`явив.

Отже, пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню в сумі 12975,34 грн.

Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом частково, з урахуванням приписів частини першої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 251,52 грн (12975,34 грн/108437,17 грн * 2102 грн).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 551,611, 616, 625, 626, 628, 633, 634, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст.12, 13, 76-81, 89, ч. 1 ст. 141, ст.ст. 223, 247, 263, 265, 280,282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 17 січня 2011 року в розмірі 12975 (дванадцять тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) гривень 34 копійки, з яких: 6487 (шість тисяч чотириста вісімдесят сім) грн 67 коп - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 6487 (шість тисяч чотириста вісімдесят сім) грн 67 коп пеня.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" судовий збір в розмірі 251 (двісті п`ятдесят одна) грн 52 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене удень його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених участині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", Код , юридична адреса: вул. Грушевського, буд.1Д, м. Київ, 01001.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , остання відома адреса реєстрації АДРЕСА_1 .

Дата складення повного тексту судового рішення 30 листопада 2020 року.

Суддя О.В. Алексєєв