УХВАЛА

18 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 638/20102/16-ц

провадження № 61-2115св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Кузнєцова В. О.

суддів: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув клопотання ОСОБА_3 , подане представником - ОСОБА_4 , про постановлення окремої ухвали у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2020 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 638/20102/16-ц з Дзержинського районного суду м. Харкова.

У липні 2020 року вказана справа надійшла до Верховного Суду.

У лютому 2020 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив постановити окрему ухвалу щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за фактом вчинення дій, що можуть містити у собі склад злочину, передбачений частинами першою, другою, четвертою статті 190, частинами першою, другою статті 384 Кримінального кодексу України, з направленням такої ухвали прокурору чи органам досудового розслідування.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 шляхом обману вчинили дії, внаслідок яких позивач набув щодо ОСОБА_3 право майнової вимоги та вчинили дії, спрямовані на «легалізацію» такого права вимоги шляхом пред`явлення до неї завідомо безпідставного позову, визнанням цього позову ОСОБА_2 та поданням до суду завідомо недостовірних (підроблених) доказів.

Відповідно до статті 420 ЦПК України суд касаційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 262 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

У частині десятій статті 262 ЦПК України передбачено, що суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення.

Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.

Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження визначені главою 2 розділу V Перегляд судових рішень ЦПК України.

Згідно статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційної скарги, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

ОСОБА_3 вбачає порушення в діях ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , внаслідок яких позивач набув щодо неї право майнової вимоги. Проте судами попередніх інстанцій дана обставина не була встановлена, а встановлення такої обставини відповідно до статті 400 ЦПК України перебуває поза межами повноважень Верховного Суду.

Отже, заявлене клопотання не свідчить про наявність підстав, за яких Верховний Суд у порядку статі 262 ЦПК України має право постановити окрему ухвалу. Тому в задоволенні клопотання про постановлення судом касаційної інстанції окремої ухвали слід відмовити.

Керуючись статями 260, 262 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 ,поданого представником - ОСОБА_4 , про постановлення окремої ухвали у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. О. Кузнєцов
Судді:В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
С. О. Карпенко
М. Ю. Тітов