Ухвала

02 березня 2020 року

м. Київ

справа № 412/5778/2012

провадження № 61-8284св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2017 року у складі судді Ходаківського М. П., ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 березня 2019 року у складі колегії суддів: Деркач Н. М., Каратаєвої Л. О., Ткаченко І. Ю. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 березня 2019 року у складі колегії суддів: Деркач Н. М., Каратаєвої Л. О., Ткаченко І. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У квітні 2012 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 06 березня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - ЗАТ «ОТП Банк»), правонаступником якого є

ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_4 укладений кредитний договір № ML-300/0099/2007, за умовами якого банк надав, а ОСОБА_4 отримала грошові кошти на купівлю нерухомого майна у розмірі 632 400,00 доларів США на строк до 06 березня 2032 року та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірах, визначених договором.

На забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника 06 березня

2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладений договір поруки

№ SR-300/0099/2007, за умовами якого останній зобов`язався відповідати перед банком у повному обсязі солідарно із ОСОБА_4 за своєчасне виконання нею усіх зобов`язань за кредитним договором.

Позичальник не виконує належним чином умови кредитного договору щодо своєчасного повернення суми отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, у зв`язку із чим станом на 25 квітня 2012 року заборгованість за кредитним договором від 06 березня 2007 року

№ ML-300/0099/2007 становить 790 132,34 доларів США, що в еквіваленті становить

6 311 340,09 грн.

Посилаючись на вказані обставини, ПАТ «ОТБ Банк» просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 06 березня 2007 року

№ ML-300/0099/2007 у розмірі 6 311 340,09 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2017 року позов ПАТ «ОТП Банк» задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 , як з поручителя виконання зобов`язань за кредитним договором від 06 березня 2007 року та законного представника неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за цим кредитним договором у розмірі 6 311 340,09 грн, яка складається із заборгованості за кредитом - 4 127 554,11 грн, заборгованості за відсотками - 200 742,62 грн, пені - 580 314,15 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення мотивоване тим, що позичальник та поручитель свої зобов`язання за вказаним кредитним договором та договором поруки належним чином не виконали, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь банку.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 березня 2019 року у задоволенні заяви ПАТ «ОТП Банк» про затвердження мирової угоди у справі за позовом

ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Відмовляючи у затвердженні мирової угоди апеляційний суд виходив з того, що

ПАТ «ОТП Банк» просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором, яка виникла станом на 25 квітня 2012 року у розмірі 790 132,34 доларів США, що в еквіваленті становить 6 311 340,09 грн, проте, як вбачається з умов запропонованої сторонами мирової угоди, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором визначається станом на 17 грудня 2018 року та становить

995 804,67 доларів США, тобто у мировій угоді сторони фактично збільшили розмір заборгованості та змінили період за який вона нарахована.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , залишено без задоволення. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2017 року залишено без змін.

Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, який всебічно та повно з`ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

У квітні 2019 року ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2017 року, ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 березня 2019 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення, затвердити мирову угоду та закрити провадження у справі, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд неправомірно відмовив у затвердженні мирової угоди та продовжив слухання справи, чим грубо порушив норми процесуального права та право сторін на укладення мирової угоди і закриття провадження у справі. Крім того, суди критично оцінили посилання ОСОБА_1 на те, що сума заборгованості, яку позивач просив стягнути з відповідачів не відповідає розміру заборгованості, оскільки такі посилання не знайшли підтвердження у ході розгляду справи та за відсутності експертних відповідей з зазначених питань і не надання альтернативного банківського розрахунку заборгованості. До того ж, волевиявлення позичальника на укладення спірного договору на умовах, з яких формально досягнуто згоди, не відповідає фактичним істотним умовам договору. Так, під час укладення кредитного договору ПАТ «ОТП Банк» приховав від позичальника повну та об`єктивну інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту для здійснення ним свідомого вибору схеми кредитування та вказав у договорі занижені значення показників суттєвих умов договору, чим ввів споживачів в оману щодо реальної відсоткової ставки, абсолютного значення подорожчання кредиту та кінцевої загальної суми кредиту, яку необхідно сплатити ПАТ «ОТП Банк», проводячи оплату встановленими у договорі розмірами щомісячних платежів у визначеній у договорі кількості таких платежів.

У липні 2019 року АТ «ОТП Банк» подало до суду відзив на касаційну скаргу

ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому заявник просить залишити вказану касаційну скаргу в частині оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2017 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 20 березня 2019 року без змін.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська

від 03 серпня 2017 року, ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 березня

2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 березня 2019 року призначити до судового розгляду на 25 березня 2020 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик