ПОСТАНОВА

Іменем України

04 листопада 2020 року м. Кропивницький

справа № 398/4022/18

провадження № 22-ц/4809/438/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Дуковського О.Л. (суддя-доповідач)

суддів Єгорової С.М., Карпенка О.Л.

з участю секретаря Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Ідея-Банк»;

відповідач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Тесля Іван Валерійович

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2019 року, у складі головуючого судді Коліуш Г.В., у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет застави, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року Акціонерне товариство «Ідея-Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави.

Позивач просив стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 910,11034 у сумі 187451,42 грн., з яких 1834,20 грн. - основного боргу; 91637,82 грн. - простроченого боргу; 93334,77 грн. - прострочених процентів; 644,63 грн. - строкових процентів.

Також просив вилучити у ОСОБА_2 транспортний засіб, який є предметом застави, а саме: автомобіль HYUNDAI i20 1.2 GL. 2011 року випуску, колір бежевий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 та передати ПАТ «Ідея Банк» на період до його реалізації та в рахунок погашення кредитних зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № 910,11034 звернути стягнення на вказаний автомобіль як на предмет застави шляхом його продажу будь-якій третій особі покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним суб`єктом оціночної діяльності, для чого надати Банку усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії у відповідних структурних підрозділах Національної поліції України, структурних підрозділах МВС України, уповноважених здійснювати дії з державної реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку транспортних засобів та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі, їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які пов`язані з продажем автомобіля тощо). Крім того, вирішити питання розподілу судових витрат.

В обгрунтування позову вказано, що 03.10.2011 між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №910.11034, за яким відповідач отримала кредит в розмірі 100 765,90 грн., у тому числі на купівлю (фінансування купівлі) транспортного засобу - автомобіля HYUNDAI i20 1.2 GL. 2011 року випуску, колір бежевий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , зі строком користування кредитними коштами до 03 квітня 2018 року та із сплатою відсоткової (процентної) ставки у розмірі 16,1% і всіх інших обов`язкових платежів по договору.

За вищезазначеним кредитним договором, позичальнику Банком була перерахована частина грошових коштів на купівлю (фінансування купівлі) вказаного автомобіля, решта - перерахована на фінансування страхового платежу та інших витрат пов`язаних із купівлею авто, що підтверджується видатковими касовими/меморіальними ордерами.

Позичальник своїм підписом засвідчив факт та згоду з умовами цього договору, підтвердив свої права та обов`язки за цим договором і погодився з ними, підтвердив свою здатність виконувати умови цього договору, та те, що всі умови даного договору йому цілком зрозумілі.

Зазначає, що Додатком №1 до кредитного договору встановлено графік щомісячних платежів, відповідно до якого відповідач мав сплачувати встановлену договором нараховану суму коштів. Останній платіж боржником (зарахування по Кредитному договору) здійснено 05.08.2013 року.

Вказує, що 11 червня 2018 на адресу ОСОБА_1 . Банком направлялась вимога про усунення порушення кредитних зобов`язань.

У зв`язку із неналежним виконанням своїх зобов`язань станом на 17.09.2018 у ОСОБА_1 виникла заборгованість у розмірі 187451,42 грн.

Для забезпечення виконання кредитних зобов`язань між позивачем та позичальником було укладено договір застави вищевказаного транспортного засобу HYUNDAI i20 1.2 GL. 2011 року випуску, який належав її на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на підставі чого зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна обтяження на транспортний засіб

За умовами вказаного договору застави, відчуження предмету застави здійснюється заставодавцем тільки за письмовою згодою заставодержателя, проте, всупереч зазначеному та без письмової згоди позивача, заставодавцем було відчужено предмет застави, актуальним власником якого, згідно відповіді Головного сервісного центру МВС, є ОСОБА_2 , із державним номерним знаком НОМЕР_2 .

У жовтні 2020 року Банком подано заяву, відповідно до якої позивач відмовився від вимог щодо звернення стягнення в частині, а саме :«шляхом продажу зазначеного автомобіля будь-якій третій особі покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним суб`єктом оціночної діяльності, для чого надати Банку усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії у відповідних структурних підрозділах Національної поліції України, структурних підрозділах МВС України, уповноважених здійснювати дії з державної реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку транспортних засобів та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі, їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які пов`язані з продажем автомобіля тощо)».

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.11.2019 року прийнята відмова позивача та закрито провадження в частині вищезазначених позовних вимог.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2019 року задоволено позовні вимоги в частині стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Ідея Банк" заборгованість за кредитним договором № 910.11034 від 03.10.2011 року в розмірі 187451,42 грн.

Вилучено у ОСОБА_2 , транспортний засіб, який є предметом застави, а саме: автомобіль HYUNDAI i20 1.2 GL. 2011 року випуску, колір бежевий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 та передано Акціонерному товариству «Ідея Банк» на період до його реалізації.

У рахунок погашення кредитних зобов`язань на користь АТ «Ідея Банк» за кредитним договором № 910.11034 від 03.10.2011 року в сумі 187451,42 грн., звернуто стягнення на предмет застави, а саме: на автомобіль HYUNDAI i20 1.2 GL. 2011 року випуску, колір бежевий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 . Здійснено розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не виконала взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, а тому позовні вимоги Банку в частині стягнення заборгованості у розмірі 187451,42 грн. є обґрунтованими та підтвердженими належними доказами.

Крім того, стягнення заборгованості за основним зобов`язанням не виключає можливості задоволення вимог кредитора за рахунок забезпечувального зобов`язання, тому вимоги позивача про звернення стягнення на предмет застави підлягають задоволенню.

Також суд зазначив, що вилучення предмета застави в разі невиконання чи неналежного виконання боржником своїх зобов`язань відповідає умовам заставного договору та вимогам закону. Реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу. Позивач є чинним заставодавцем спірного автомобіля, а ОСОБА_2 лише його новим власником.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, якою просить скасувати його в частині вилучення транспортного засобу, який є предметом застави, а саме: автомобіль HYUNDAI i20 1.2 GL. 2011 року випуску, колір бежевий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 та передачі Акціонерному товариству «Ідея Банк» на період до його реалізації; та звернення стягнення на предмет застави, а саме: на автомобіль HYUNDAI i20 1.2 GL. 2011 року випуску, колір бежевий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , і відмовити АТ «ІдеаБанк» в задоволенні вказаних вимог. Здійснити розподіл судових витрат.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що апелянт є четвертим власником спірного транспортного засобу HYUNDAI i20 1.2 GL. 2011 року випуску і його добросовісним набувачем на підставі статті 388 ЦК України.

Вказаний автомобіль було придбано на платній основі і на момент продажу, 11.11.2016 року, він був знятий із обліку в МРЕВ ДАІ попереднім власником.

Крім того, в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, в особливих відмітка, відсутнє посилання, що спірний автомобіль є заставним майном.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 12 лютого 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду від 26 лютого 2020 року закінчено підготовчі дії у справі.

АТ «ІдеаБанк» надіслало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що відчуження майна, що є предметом застави , без припинення обтяжень, не припиняє заставу, а тому вона зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи.

Вказує, що апелянт не може посилатись на те, що вона є добросовісним набувачем спірного транспортного засобу, оскільки до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна 06.02.2012 року внесено запис про відповідне обтяження автомобіля на підставі договору застави, який наявний безперервно з моменту першої реєстрації застави, а також під час набуття у власність іншими даного транспортного засобу, зокрема,і ОСОБА_2 .

З врахуванням вищевикладеного, просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Від ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

ОСОБА_2 неодноразово зверталася із клопотанням про відкладення розгляду справи.

Колегія суддів, з урахуванням ст.ст.371,372 ЦПК України вважає ,що неявка ОСОБА_2 не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступного.

Судами встановлено, що 03.10.2011 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 910.11034 строком на 84 місяці (а.с. 10-11 том 1 ).

Відповідно до п.1 §1 кредитного договору, позичальнику було надано кредит в сумі 100765,90 грн. для: фінансування купівлі транспортного засобу марки HYUNDAI i20 1.2 GL. 2011 року випуску, колір бежевий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , у сумі 97830,00 грн. та фінансування страхового платежу за страхування життя позичальника - в сумі 2935,90 грн.

За користування кредитними коштами відповідач сплачує річну змінювану процентну ставку, яка визначається відповідно до умов Кредитного договору, а станом на момент укладання кредитного договору становила 16,1 %, згідно додатку №1 до кредитного договору встановлено графік щомісячних платежів, відповідно до якого відповідач мав сплачувати встановлену договором нараховану суму коштів.

Строк користування кредитними коштами за кредитним договором - до 03.10.2018 року.

Згідно копії меморіального ордеру №910.11034 від 06 жовтня 2011 року, Банком здійснено оплату за вищевказаний автомобіль у розмірі 97830,00 грн., що підтверджує виконання зобов`язання позивачем за кредитним договором (а.с. 21 том 1).

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язання за договором, тому станом на 17 вересня 2018 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 187451,42 грн., з яких: основний борг - 1834,20 грн., прострочений борг - 91637,82 грн., прострочені проценти - 93334,77 грн., строкові проценти - 644,63 грн.

13 січня 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір застави транспортного засобу №910.11034 (а.с. 23-24 том 1).

Предметом вказаного договору став автомобіль марки HYUNDAI i20 1.2 GL. 2011 року випуску, колір бежевий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований Олександрійським РЕВ УДАІ при МВС України в Кіровоградській області 01 жовтня 2011 року, що належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого Олександрійським РЕВ УДАІ при МВС України в Кіровоградській області 01 жовтня 2011 року.

06 лютого 2012 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено запис про накладення обтяження на вказаний автомобіль відповідно до договору застави від 13 січня 2012 року, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с. 28-29 том 1).

Відповідно до роздруківки реєстраційних даних на транспортний засіб Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України від 01.08.2018року, №31/11429, згідно облікової інформації підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру МВС станом на 01.08.2018 року, транспортний засіб HYUNDAI i20 1.2 GL. 2011 року випуску, колір бежевий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 значиться зареєстрованим на ім`я ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 том 1).

Крім того у вказаній роздруківці міститься історія зміни власників вищезазначеного транспортного засобу: 01.10.2011р. була проведена первинна реєстрація транспортного засобу за ОСОБА_1 ; 16.04.2013 року знято з обліку для реалізації; 16.04.2013 року була проведена вторинна реєстрації транспортного засобу придбаного в торгівельній організації за ОСОБА_3 ; 19.09.2013 року знято з обліку для реалізації; 19.09.2013 року була проведена вторинна реєстрація транспортного засобу придбаного в торгівельній організації за ОСОБА_4 , 20.12.2014 року знято з обліку для реалізації; 30.03.2016 року було проведено реєстрацію транспортного засобу у зв`язку з не продажем, власник ОСОБА_4 , 30.03.2016 року на підставі реєстрації транспортного засобу у зв`язку з не продажем, ОСОБА_4 ; 11.11.2016 року знято з обліку для реалізації; 12.11.2016 року була проведена вторинна реєстрація транспортного засобу по договору укладеному у ТСЦ, власник ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 572 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Частинами першою, сьомою та восьмою статті 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п`ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

У статті 10 вищевказаного Закону визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.

Вирішуючи спір, місцевий суд належним чином дослідивши та оцінивши подані сторонами докази, врахувавши наведені вище норми матеріального права вірно вважав, що зміна власника заставного транспортного засобу, відносно якого зареєстроване обтяження, не є перешкодою для задоволення за рахунок цього майна вимог банку у випадку порушення заставодавцем своїх кредитних зобов`язань.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції повністю дотримано зазначених вимог процесуального закону та ухвалено законне і обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог АТ «ІдеаБанк».

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються як в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цих межах.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 на Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2019 року не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

27.11.2020 - складено постанову.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді С.М. Єгорова

О.Л. Карпенко