У Х В А Л А

27 лютого 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів СОБОСЛОЯ Г.Г., ГОТРИ Т.Ю.

розглядаючи заяву адвоката Турецької Євгенії Андріївни про відвід судді Кондору Р.Ю. у цивільній справі № 308/12180/18 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до державного реєстратора Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області Мочара Івана Івановича, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання незаконними дій, визнання незаконними та скасування рішень, скасування свідоцтва та державної реєстрації права власності, зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду Придачука О.А. від 5 квітня 2019 року -

в с т а н о в и в :

У провадженні апеляційного суду перебуває справа за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Шпуганич Василь Петрович, на ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 05.04.2019 про забезпечення вищевказаного позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

26.02.2020 до апеляційного суду надійшла заява представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Турецької Євгенії Андріївни про відвід судді Кондору Р.Ю., яка мотивується наступним.

Відкривши апеляційне провадження майже через 10 місяців після постановлення оскаржуваної ухвали та оприлюднення її в реєстрі, суддя прийняв процесуальне рішення за відсутності легітимних підстав для цього, за очевидної невідповідності висновку судді фактам, за відсутності будь-яких доказів, ухвалив протилежні рішення одним і тим самим складом суду за однакових обставин за відсутності зміни судової практики чи законодавства, допустив дискримінацію позивачки ОСОБА_1 і порушив принцип рівності перед судом і законом. Отже, вказане рішення незаконне.

Так, суд всупереч вимогам ст. 14 ч. 10 ЦПК України не витребував матеріали справи та не дослідив докази щодо отримання чи неотримання апелянтом оскаржуваної ухвали. Апелянт не надав судді апеляційного суду звукозапис судового засідання суду першої інстанції за 04.12.2019, на якому він начебто дізнався про існування оскаржуваної ухвали, тоді як на цьому засіданні мова про цю ухвалу не йшла, а також не надав доказів перебування ОСОБА_4 за кордоном. Тому факти неотриманння ухвали, обізнаності про існування ухвали 04.12.2019 та перебування ОСОБА_4 за кордоном були встановлені за відсутності доказів.

Суддею було встановлено, що з відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, вбачається, що жодних ухвал в період часу з 05.04.2019 по 04.12.2019 судом першої інстанції по справі № 308/11280/18 не постановлено. Тим часом, за даними вказаного реєстру оскаржувана ухвала була оприлюднена 13.05.2019, тому апелянт мав можливість дізнатися про існування ухвали. Відкриття за таких умов апеляційного провадження порушує принцип правової певності.

У даній справі суддя ухвалив рішення, яке є протилежним процесуальному рішенню в аналогічній справі № 305/402/16-ц, де було відмовлено у відкритті апеляційного провадження через непоновлення строку на апеляційне оскарження. Тобто, у справах з однаковими підставами для поновлення строку, але з різними апелянтами, прийняті абсолютно протилежні ухвали за результатами розгляду без пояснення підстав для зміни правової позиції судді. Цим порушено сталість та єдність судової практики, порушено принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом, зазначене також свідчить про дискримінацію позиваки ОСОБА_1 .

Ініціатор заяви посилається на норми національного законодавства, норми міжнародного права, практику Європейського суду з прав людини з питань судового процесу, вимог щодо неупередженості суду тощо та зазначає, що вказані факти викликають обґрунтовані сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Заслухавши суддю, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до такого.

За приписами ст. 36 ч. 1 п. 5, ч. 4, ст. 39 ч. 3 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є обставини, що викликають сумнів в його неупередженості або об`єктивності; відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Відвід, заявлений судді із наведеної підстави, має ґрунтуватися на доказах. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Відповідачка ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Шпуганич В.П., подала 19.12.2019 апеляційну скаргу на ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 05.04.2019 про забезпечення позову (а.с. 56-60).

Ухвалою судді апеляційного суду від 11.01.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_4 було залишено без руху, оскільки наведені в скарзі підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження були визнані неповажними (а.с. 67-69). Ухвала містить відповідну мотивацію такого процесуального рішення, зокрема, з урахуванням обставин руху справи та обставин представництва відповідачки.

23.01.2020 представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Шпуганич В.П. подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження (а.с. 71-72), в якій додатково мотивував клопотання про поновлення процесуального строку і зазначив, зокрема, що оскаржувана ухвала була постановлена у відсутність сторін, про її існування представнику відповідачки стало відомо лише в судовому засіданні 04.12.2019, а ОСОБА_4 , яка перебуває за кордоном, про цю ухвалу невідомо. Копію ухвали відповідачка не отримувала. Крім того, суд першої інстанції ухвалою від 26.11.2018 вже відмовляв у забезпеченні позову, тому відповідачка вправі була обґрунтовано очікувати оскарження тієї першої ухвали, а не постановлення повторної ухвали з цього ж питання. Вказане судове засідання було проведене в двох справах: № 308/12180/18 і № 308/14845/18.

До заяви представник відповідачки додав роздруківку з Єдиного державного реєстру судових рішень, в якій не зафіксовані будь-які судові рішення в справі № 308/12180/18 у період між 05.04.2019 і 04.12.2019, коли ухвалою суду від 04.12.2019 справи № 308/12180/18 і № 308/14845/18 були об`єднані в одне провадження із присвоєнням об`єднаній справі № 308/12180/18 (а.с. 74, 77).

За наслідками виправлення недоліків апеляційної скарги ухвалою судді апеляційного суду від 28.01.2020 поновлено відповідачці ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження ухвали судді Ужгородського міськрайонного суду від 05.04.2019 про забезпечення позову та відкрито апеляційне провадження за цією скаргою (а.с. 81-83). Мотивація в ухвалі з цього приводу наведена і зводиться до того, що докази направлення відповідачці судом копії оскаржуваної ухвали в наявних матеріалах відсутні, процесуальні рішення в справі у період між 05.04.2019 і 04.12.2019 не приймалися і за таких умов підстав для обмеження відповідачки в доступі до правосуддя шляхом розгляду поданої в розумний строк після відповідної дати апеляції немає.

У цьому контексті стосовно доводів, якими обґрунтовано відвід судді, колегія суддів зауважує наступне.

Процесуальні питання, пов`язані з відкриттям апеляційного провадження, вирішуються суддею одноособово в порядку, передбаченому ст.ст. 357-359 ЦПК України, дана стадія цивільного процесу передбачає вирішення лише цих питань і не передбачає, зокрема, витребування доказів, матеріалів, вирішення інших питань.

Відповідно до п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи:

позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду в день надходження документів (пп. 15.2.);

розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3.);

у разі подання апеляційної скарги на ухвали суду першої інстанції, в інших випадках, аніж ті, що вказані у абзаці першому цього підпункту, до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги; у разі необхідності суд апеляційної або касаційної інстанції може витребувати також копії інших матеріалів справи (пп. 15.10).

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система в повному обсязі і в порядку, передбаченому ст. 14, п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ще не функціонує.

Вирішуючи питання щодо поновлення процесуального строку та щодо відкриття апеляційного провадження суддя суду апеляційної інстанції у силу специфіки даної стадії процесу ґрунтується на тих матеріалах і доказах, що містяться у виділених судом першої інстанції матеріалах справи, а також тих, що надані апелянтом, ініціатором відповідного клопотання. При цьому, передбачається, що суд першої інстанції виділяє та направляє до апеляційного суду ті матеріали в необхідному обсязі, які стосуються предмета апеляційного оскарження та супутніх вирішуваних процесуальних питань, зокрема, про поновлення процесуального строку (позовна заява, оскаржуване судове рішення, докази направлення його учасникам процесу, отримання ними документів тощо). Докази надіслання відповідачці ОСОБА_4 оскаржуваної ухвали після її постановлення судом першої інстанції у виділених матеріалах відсутні.

Поза тим, положення частини 10 статті 14, підпункту 15.10 пункту 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України реалізуються вже після відкриття апеляційного провадження з метою і в процесі вирішення справи за апеляційною скаргою (на наступних стадіях процесу).

З урахуванням вимог ЦПК України для стадії відкриття апеляційного провадження апеляційним судом виконувалися вимоги, зокрема, частини 3 статті 357 ЦПК України.

З огляду на викладене, посилання ініціатора заяви про відвід на ст. 14 ч. 10 ЦПК України та твердження про невиконання суддею апеляційного суду вимог закону щодо витребування документів і доказів із суду першої інстанції безпідставні.

Ухвалою судді апеляційного суду від 28.01.2020 було встановлено лише те, що докази направлення відповідачці судом копії оскаржуваної ухвали в наявних матеріалах відсутні, а процесуальні рішення в справі у період між 05.04.2019 і 04.12.2019 не приймалися, що потягло відповідний процесуальний наслідок. Твердження ж ініціатора заяви про відвід про те, що суддя апеляційного суду встановив факти неотриманння ухвали, обізнаності про існування ухвали 04.12.2019 та перебування ОСОБА_4 за кордоном необґрунтовані, оскільки такі містяться в описовій частині ухвали та відображають зміст заяви сторони відповідачки від 23.01.2020 про поновлення строку на апеляційне оскарження, а не факти, встановлені судом.

Поряд із цим, оскільки з указаних мотивів заявлено відвід, колегія суддів постає перед необхідністю зауважити серед іншого, що у виділених матеріалах відсутні як докази надіслання відповідачці ОСОБА_4 оскаржуваної ухвали після її постановлення судом першої інстанції, так і її отримання відповідачкою, рівно як відсутні докази обізнаності відповідачки та/або її представника з ухвалою до 04.12.2019 або докази, які б спростовували відповідні доводи цієї сторони. Тому ці доводи сторони не суперечать по суті встановленому. Сам по собі факт оприлюднення в реєстрі ухвали, постановленої у відсутність сторони та за наведених умов, більш ніж через місяць після її постановлення не може слугувати підставою для відмови в поновленні процесуального строку, якщо встановлені достатні підстави для поновлення такого строку. Окрім цього, фактичне ототожнення факту ухвалення процесуального рішення з фактом оприлюднення ухваленого процесуального рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень помилкове.

Доводи ініціатора клопотання про прийняття суддею у справах з однаковими підставами для поновлення строку, але з різними апелянтами, абсолютно протилежних ухвал за результатами розгляду без пояснення підстав для зміни правової позиції судді безпідставні.

Подібність певних процесуальних ситуацій у різних справах, як правило, не означає їх тотожність, кожна справа індивідуальна, її особливості тягнуть відповідні процесуальні наслідки, як це має місце і в справах № 308/12180/18 (дана справа) і № 305/402/16-ц.

У справі № 308/12180/18 поновлено процесуальний строк за умов, коли відсутні докази виконання судом першої інстанції вимог про направлення апелянту копії оскаржуваної ухвали про забезпечення позову, а скаргу на ухвалу було подано в розумний строк після того, як стороні стало відомо про її існування.

Натомість у справі № 305/402/16-ц мала місце ситуація, коли на рішення суду була подана апеляційна скарга через 11 місяців після отримання апелянтом копії цього рішення, а також через 8 місяців після ознайомлення представника апелянта з матеріалами справи і через 7 місяців після закриття провадження з примусового виконання рішення суду, що було достеменно ясно з наявних матеріалів. Апеляція залишалася без руху, однак, поважність причини пропуску процесуального строку не була належно обґрунтована.

Таким чином, процесуальні ситуації в справах № 308/12180/18 і № 305/402/16-ц попри вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та певну зовнішню подібність - непорівнянні. Міркування про ухвалення суддею протилежних процесуальних рішень у справах з однаковими обставинами і підставами для поновлення строку зі зміною правової позиції судді цілком хибні.

Представник позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 адвокат Турецька Є.А. подавала відзив на апеляційну скаргу, в якому не наводила жодних доводів, які б вказували на сумнів у об`єктивності та неупередженості головуючого в справі (а.с. 85-88).

Відтак, колегія суддів вважає заявлений відвід необґрунтованим. Судове засідання у справі призначене на 11.03.2020.

Керуючись ст. 36 ч. 1 п. 5, ч. 4, ст. 39 ч.ч. 2, 3, ст. 40 ч.ч. 2, 3, 7, 11 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Передати вирішення питання про відвід судді Кондору Р.Ю. судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді