ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/319/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.

за участю учасників справи: представників апелянта ОСОБА_1 М ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , позивача ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 листопада 2019 року (суддя Логінова С.М.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до приватного підприємства «ФРІ ВЕСТ» про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

У липні 2019 року ОСОБА_4 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що 19 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та приватним підприємством «Фрі Вест» був укладений кредитний договір № 0.

Відповідно до п. 1.1. укладеного кредитного договору № 0 від 19 грудня 2007 року АКІБ «УкрСиббанк» надав приватному підприємству «Фрі Вест» кредит в сумі 1 767 500 грн.

Відповідно до п. 2.1. укладеного кредитного договору в забезпечення виконання зобов`язань приватного підприємства «Фрі Вест» щодо повернення отриманих кредитних коштів був укладений договір поруки з ОСОБА_7 (прізвище ОСОБА_8 змінено на прізвище ОСОБА_9 відповідно до свідоцтва про шлюб від 12 жовтня 2007 року).

19 грудня 2007 року між ОСОБА_7 та акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» був укладений договір поруки № 166449, відповідно до п. 1.1. якого ОСОБА_7 , як поручитель, брала на себе зобов`язання відповідати перед АКІБ «УкрСиббанк» за зобов`язаннями приватного підприємства «Фрі Вест», які виникли в останнього відповідно до укладеного кредитного договору № 0 від 19 грудня 2007 року.

Так як приватне підприємство «Фрі Вест» у встановлений кредитним договором строк не приступило до погашення отриманого кредиту, ОСОБА_4 , як поручитель зобов`язана була виплачувати заборгованість приватного підприємства «Фрі Вест» перед АКІБ «УкрСиббанк» за отримані кредитні кошти, згідно умов укладеного договору поруки № 166449 від 19 грудня 2007 року та вимог ст. 554 ЦК України.

ОСОБА_4 , як поручитель приватного підприємства «Фрі Вест» виплатила АКІБ «УкрСиббанк» в рахунок погашення кредиторської заборгованості за кредитним договором № 0 від 19 грудня 2007 року грошові кошти в сумі 1704061,99 грн., що підтверджується банківськими виписками по особовому рахунку.

В зв`язку з цим, відповідно до умов п. 2.1. укладеного кредитного договору № 0 від 19 грудня 2007 року, п.п. 1.3; 2.4 договору поруки № 166449 від 19 грудня 2007 року, приписами ст. 556 ЦК України, приватне підприємство «Фрі Вест» зобов`язано сплатити ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 1704061,99 грн., які вона виплатила АКІБ «УкрСиббанк» як поручитель за приватне підприємство «Фрі Вест».

Так як приватне підприємство «Фрі Вест» ухиляється від повернення поручителю, грошових коштів в сумі 1704061,99 грн., ОСОБА_4 , звернулась за захистом свого порушеного права до суду.

У зв`язку з цим позивач просила суд стягнути з приватного підприємства «Фрі Вест» на свою користь кошти в сумі 1704061,99 грн., та судові витрати по справі.

Протокольною ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 серпня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання про залучення до справи в якості третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_6 , як спадкоємця першої черги за законом після смерті засновника приватного підприємства «Фрі Вест», який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відсутні докази того, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки щодо однієї із сторін, позов пред`явлено до юридичної особи.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 листопада 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з приватного підприємства «Фрі Вест» на користь ОСОБА_4 кошти в сумі 1704061 грн. 99 коп.

Стягнуто з приватного підприємства «Фрі Вест» на користь ОСОБА_4 судовий збір у сумі 9605 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_6 особа, яка не брала участі у справі в апеляційній скарзі просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 .

Вважає вказане рішення незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного з`ясування обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Посилається на те, що місцевим судом порушено норми процесуального права, адже судом протокольною ухвалою безпідставно та необґрунтовано було відмовлено у задоволенні клопотання довірителя ОСОБА_6 про залучення його до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні Відповідача.

Крім того, місцевий суд, ухвалюючи рішення по суті спору по даній справі, обмежувався лише доводами позовної заяви та поясненнями представника позивачки. При прийнятті рішення по суті спору суд взагалі не з`ясовував питання та не досліджував обставин щодо наявності підстав для здійснення Позивачкою як фінансовим поручителем платежів в рахунок погашення кредиту; чи мало місце прострочення Відповідачем щомісячних платежів по кредиту; яке джерело походження коштів, які Позивачка спрямовувала на погашення кредиту; їх належність саме Позивачці.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання, а кредитор після виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов`язок боржника.

Правовий аналіз частин першої та другої статті 556 ЦК України дає підстави для висновку про те, що наслідки, передбачені в цій нормі, настають у разі повного виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобов`язання.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 19 грудня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та приватним підприємством «Фрі Вест» був укладений кредитний договір № 0 (а. с. 16).

Відповідно до п. 1.1. укладеного кредитного договору № 0 від 19 грудня 2007 року АКІБ «УкрСиббанк» надав приватному підприємству «Фрі Вест» кредит в сумі 1 767 500 грн.

Відповідно до п. 2.1. укладеного кредитного договору в забезпечення виконання зобов`язань приватного підприємства «Фрі Вест» щодо повернення отриманих кредитних коштів банку слід було укласти з ОСОБА_7 (прізвище ОСОБА_8 змінено на прізвище ОСОБА_9 відповідно до свідоцтва про шлюб від 12 жовтня 2007 року) договір поруки (а. с. 24).

19 грудня 2007 року між ОСОБА_7 та акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» був укладений договір поруки № 166449, відповідно до п. 1.1. якого ОСОБА_7 , як поручитель, брала на себе зобов`язання відповідати перед АКІБ «УкрСиббанк» за зобов`язаннями приватного підприємства «Фрі Вест», які виникли в останнього відповідно до укладеного кредитного договору № 0 від 19 грудня 2007 року (а. с. 5).

Так як приватне підприємство «Фрі Вест» у встановлений кредитним договором строк не приступило до погашення отриманого кредиту, ОСОБА_4 , як поручитель, зобов`язана була виплачувати заборгованість приватного підприємства «Фрі Вест» перед АКІБ «УкрСиббанк» за отримані кредитні кошти, згідно умов укладеного договору поруки № 166449 від 19 грудня 2007 року та вимог ст. 554 ЦК України.

ОСОБА_4 , як поручитель приватного підприємства «Фрі Вест» виплатила АКІБ «УкрСиббанк» в рахунок погашення кредиторської заборгованості за кредитним договором № 0 від 19 грудня 2007 року грошові кошти в сумі 1704061,99 грн., що підтверджується банківськими виписками по особовому рахунку (а. с. 6-10).

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідно до умов п. 2.1. укладеного кредитного договору № 0 від 19 грудня 2007 року, п.п. 1.3; 2.4 договору поруки № 166449 від 19 грудня 2007 року, приписами ст. 556 ЦК України, приватне підприємство «Фрі Вест» зобов`язано сплатити ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 1704061,99 грн., які вона виплатила АКІБ «УкрСиббанк» як поручитель за приватне підприємство «Фрі Вест».

З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд.

Посилання апелянта, що місцевим судом порушено норми процесуального права, адже судом протокольною ухвалою безпідставно та необґрунтовано було відмовлено у задоволенні клопотання довірителя ОСОБА_6 про залучення його до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні Відповідача не може бути підставою для скасування рішення суду.

Необґрунтованим є посилання апелянта, що місцевий суд, ухвалюючи рішення по суті спору по даній справі, обмежувався лише доводами позовної заяви та поясненнями представника позивача.

Лещик В.В. заявляючи клопотання про залучення його до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні Відповідача, доказів на підтвердження своїх вимог, клопотань про витребування таких вимог до суду не надав.

Вимоги позивача підтверджені кредитним договором та договором поруки, а також виписками за особовим рахунком про внесення коштів на рахунок кредитора.

Посилання апелянта, що при прийнятті рішення по суті спору суд взагалі не з`ясовував питання та не досліджував обставин щодо наявності підстав для здійснення Позивачкою як фінансовим поручителем платежів в рахунок погашення кредиту, чи мало місце прострочення Відповідачем щомісячних платежів по кредиту, яке джерело походження коштів, які Позивачка спрямовувала на погашення кредиту, їх належність саме Позивачці спростовується наявними в матеріалами доказали, договорами кредиту та поруки, виписками за особовим рахунком про внесення коштів на рахунок кредитора.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про необґрунтованість рішення, а стосуються переоцінки доказів.

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне судове рішення складено 28 лютого 2020 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк