Постанова

Іменем України

02 березня 2020року

м. Київ

справа № 296/9968/15-ц

провадження № 61-8826св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа - Житомирська міська рада,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на постанову Житомирського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року у складі колегії суддів: Павицької Т. М., Трояновської Г. С., Миніч Т. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Житомирська міська рада, про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідно до рішення суду апеляційної інстанції від 02 червня 2008 року залишеним без змін ухвалою Верховного Суду України від 10 вересня 2009 року визнано за співвласниками домоволодіння на АДРЕСА_1 , право на користування зареєстрованою земельною ділянкою площею 1 779,7 кв. м та право на тимчасове користування земельною ділянкою площею 1 207,6 кв. м у таких частках: ОСОБА_2 - 29/100 ідеальних частини, ОСОБА_3 - 21/100 ідеальних частини, ОСОБА_1 - 50/100 ідеальних частини. 30 серпня 2012 року Житомирською міською радою прийнято рішення № 416 «Про приватизацію, передачу в оренду, надання дозволу на складання проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам та внесення змін до рішень міської ради», яким, зокрема, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2987 га. Відповідно до висновку управління містобудування, архітектури та дизайну середовища Житомирської міської ради від 08 грудня 2009 року № 929/09 щодо використання земельної ділянки загальною площею 0,2987 га, наявних обмежень та умов, які мають враховуватись при затвердженні технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та з урахуванням вимог рішення Апеляційного суду Житомирської області від 02 червня 2008 року у справі № 2ц/901, частина земельної ділянки площею 0,0227 га знаходиться за парканом домоволодіння, порушує лінію забудови парканів провулку, знаходиться у межах розташування електричної опори та транзитної мережі водопостачання, її доцільно зарахувати до земель міської ради, не наданих у власність чи користування, з метою її подальшого використання за цільовим призначенням. Крім того, у висновку зазначено, що більша частина площі земельної ділянки 0,2987 га, порядок використання якої повинен вирішуватися у судовому порядку, знаходиться у межах санітарно-захисної зони залізничної колії, де забороняється нове будівництво. У висновку управління Держкомзему у м. Житомирі від 08 грудня 2009 року № 317/В зазначено, що по земельній ділянці площею 227 кв. м проходить транзитна мережа водопостачання, а тому встановлюються обмеження щодо її використання: заборона будівництва; заборона встановлення паркану; надання права безперешкодного проходу та проїзду службами міста для обслуговування інженерних споруд. У зв`язку із цим, управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища у своєму висновку від 08 грудня 2009 року № 927/09 рекомендує передати у власність співвласниками будинку частину земельної ділянки площею 0,10 га, земельну ділянку площею 0,1760 га, рекомендовано передати в оренду, а земельну ділянку площею 0,0227 га, яка порушує лінію забудови - зарахувати до земель міської ради.

Посилаючись на викладене, позивач просив встановити порядок користування земельною ділянкою, відповідно до проведеної земельно-технічної експертизи від 26 грудня 2017 року № 380/17 за варіантом поділу № 1 та за варіантом поділу № 2 експертизи від 10 квітня 2017 року № 354/17.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 26 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 0,2987 га, що розташована на АДРЕСА_1 , за першим варіантом поділу відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи від 10 квітня 2017 року № 354/17. Виділено ОСОБА_1 у користування земельну ділянку площею 0,1494 га з урахуванням площі під будівлями, яка зазначена на плані земельної ділянки (додаток № 2 до висновку). Виділено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у користування земельну ділянку площею 0,1493 га з урахуванням площі під будівлями, яка зазначена на плані земельної ділянки (додаток № 2 до висновку). У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із доцільності встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , за першим варіантом поділу (додаток 2) до висновку судової земельно-технічної експертизи від 10 квітня 2017 року № 354/17 .

Постановою Житомирського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року рішення суду першої інстанції змінено, викладено другий абзац резолютивної частини рішення у такій редакції: встановити порядок користування земельною ділянкою площею 0,2987 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за другим варіантом поділу (додаток №3) до висновку судової земельно-технічної експертизи від 10 квітня 2017 року № 354/17, за яким: виділити ОСОБА_4 у користування земельну ділянку площею 0,1494 га з урахуванням площі під будівлями, яка зазначена на плані земельної ділянки (додаток № 3) до висновку; виділити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у користування земельну ділянку площею 0,1493 га з урахуванням площі під будівлями, яка зазначена на плані земельної ділянки (додаток № 3) до висновку. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної інстанції виходив із того, що обраний судом першої інстанції варіант № 1 експертизи від 10 квітня 2017 року порядку користування, призвів до штучного зменшення частини ділянки ОСОБА_1 через включення до неї ділянки площею 224 кв. м із обмеженнями, яка позивачем не використовується та не може бути використана взагалі. Натомість відповідачам за таким варіантом виділена частина земельної ділянки, яка є більшою від розміру їхньої частки у будинковолодінні, що призвело до порушення прав позивача у користуванні тієї частини ділянки, яка відповідає розміру його частки у будинковолодінні.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги

У травні 2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Житомирського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року, в якій просять скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказують на те, що ОСОБА_1 належить не 1/2 частини житлового будинку, як він стверджує у позовних вимогах, а лише 13/100 ідеальної частини без будь-яких прав на землю. Суд апеляційної інстанції мотивував своє рішення висновком управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради від 08 грудня 2009 року № 927/09, який є нечинним, відкинутим комісією Житомирської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування, самою Житомирською міською радою в своєму рішенні від 30 серпня 2012 року № 416. Змінивши порядок користування земельною ділянкою, суд позбавив їх права користуватися частиною земельної ділянки за її цільовим призначенням під садівництво та приватизувати її. Варіант поділу земельної ділянки, обраний судом, відсутній у вимогах апеляційної скарги, під час судового засідання не обговорювався.

У своїй касаційній скарзі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 просили проводити розгляд справи у судовому засіданні за їхньої участі.

Підстави для задоволення такого клопотання відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції (частина друга).

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. Абзац другий частини першої статті 402 ЦПК України визначає, що у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Відповідно до частини першої, другої третьої та п`ятої статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи має бути проведений протягом п`яти днів після складення доповіді суддею-доповідачем колегією у складі трьох суддів у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. У попередньому судовому засіданні суддя-доповідач доповідає колегії суддів про проведення підготовчої дії та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. Суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Разом із тим як зазначено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З огляду на відсутність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, та того, що жоден із суддів Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду не дійшов висновку про призначення справи до судового розгляду, вказане клопотання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи має бути проведений протягом п`яти днів після складення доповіді суддею-доповідачем колегією у складі трьох суддів у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційного суду - без змін, оскільки його ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Рішення суду апеляційної інстанції відповідає нормам ЦПК України щодо законності та обґрунтованості.

Встановлені судами обставини

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 02 червня 2008 року, залишеним без змін ухвалою Верховного Суду України від 10 вересня 2009 року, визнано за співвласниками домоволодіння на АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право на користування зареєстрованою земельною ділянкою площею 1 779,7 кв. м та право на тимчасове користування земельною ділянкою площею 1 207,6 кв. м у таких частинах: за ОСОБА_2 - 29/100 ідеальних частини, за ОСОБА_3 - на 21/100 ідеальних частини, за ОСОБА_1 - на 50/100 ідеальних частини.

30 серпня 2012 року Житомирською міською радою прийнято рішення № 416 «Про приватизацію, передачу в оренду, надання дозволу на складання проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам та внесення змін до рішень міської ради», яким, зокрема, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2987 га.

Відповідно до висновку управління містобудування, архітектури та дизайну середовища Житомирської міської ради від 08 грудня 2009 року № 929/09 щодо використання земельної ділянки загальною площею 0,2987 га, наявних обмежень та умов, які мають враховуватись при затвердженні технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та з урахуванням вимог рішення Апеляційного суду Житомирської області від 02 червня 2008 року у справі № 2ц/901, частина земельної ділянки площею 0,0227 га знаходиться за парканом домоволодіння, порушує лінію забудови парканів провулку, знаходиться у межах розташування електричної опори та транзитної мережі водопостачання, її доцільно зарахувати до земель міської ради, не наданих у власність чи користування, з метою її подальшого використання за цільовим призначенням. Крім того, у висновку зазначено, що більша частина площі земельної ділянки 0,2987 га, порядок використання якої повинен вирішуватися у судовому порядку, знаходиться в межах санітарно-захисної зони залізничної колії, де забороняється нове будівництво.

У висновку управління Держкомзему у місті Житомирі від 08 грудня 2009 року № 317/В зазначено, що по земельні ділянці площею 227 кв. м проходить транзитна мережа водопостачання, а тому встановлюються обмеження щодо її використання: заборона будівництва; заборона встановлення паркану; надання права безперешкодного проходу та проїзду службами міста для обслуговування інженерних споруд.

У зв`язку із цим, управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища у своєму висновку від 08 грудня 2009 року № 927/09 рекомендує передати у власність співвласниками будинку частину земельної ділянки площею 0,10 га, земельну ділянку площею 0,1760 га рекомендовано передати в оренду, а земельну ділянку площею 0,0227 га, яка порушує лінію забудови - зарахувати до земель міської ради.

10 квітня 2017 року проведена судова земельно-технічна експертиза, а 26 грудня 2017 року проведена додаткова судова земельно-технічна експертиза.

Відповідно до проведеної судової земельно-технічної експертизи від 10 квітня 2017 року № 354/17, експертом запропоновано три варіанти визначення порядку користування спірною земельною ділянкою пропорційно часткам у спільній частковій власності позивача та відповідачів.

За всі трьома варіантами експертизи земельна ділянка площею 0,0227 га виділяється у користування ОСОБА_1 .

За результатами проведеної додаткової судової земельно-технічної експертизи від 26 грудня 2017 року № 380/17 визначено два варіанти поділу спірної земельної ділянки. Зокрема, за двома варіантами експертизи земельна ділянка площею 0,0227 га виділяється у спільне користування позивача, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 88 ЗК України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК).

При вирішенні спору про встановлення порядку користування земельною ділянкою, визначаючи варіанти користування, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Установивши, що другий варіант розподілу земельної ділянки на АДРЕСА_1 , викладений у судовій земельно-технічній експертизі від 10 квітня 2017 року № 354/17, є найбільш справедливий та оптимальний з огляду також і на те, що за цим варіантом земельна ділянка площею 0,0224 га виділяється у рівних частинах позивачу та відповідачам, при цьому їхні права як землекористувачів не будуть порушені, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про зміну рішення суду першої інстанції, оскільки перший варіант порядку користування земельною ділянкою, призведе до штучного зменшення частини земельної ділянки ОСОБА_1 через включення до неї ділянки площею 224 кв. м із обмеженнями, яка позивачем не використовується та не може бути використана взагалі. Натомість відповідачам за таким варіантом виділена частина земельної ділянки, яка є більшою від розміру їхньої частки у будинковолодінні, що призведе до порушення прав позивача у користуванні тієї частини ділянки, яка відповідає розміру його частки у будинковолодінні.

Другий варіант порядку користування земельною ділянкою не потребує додаткових матеріальних затрат зі сторони співвласників будинку для його реалізації, а також не порушує права інших співвласників.

Суд апеляційної інстанції, оцінивши висновок судової земельно-технічної експертизи від 10 квітня 2017 року № 354/17 та додаткової судової земельно-технічної експертизи від 26 грудня 2017 року № 380/17, не погодився із визначеним судом першої інстанції варіантом встановлення порядку користування земельною ділянкою та вважав за можливе покласти в основу рішення суду другий варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою. Мотиви і обґрунтування відхилення запропонованого експертом першого варіанту визначення порядку користування земельною ділянкою апеляційний суд змістовно та послідовно виклав у судовому рішенні, пославшись, зокрема, на те, що запропонований експертом варіант поділу призводять до невиправданих обмежень прав одного із співвласників.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника із висновками суду апеляційної інстанцій щодо встановлених обставин справи, проте повноваження суду касаційної інстанції стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).

Наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що судом апеляційної інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у касаційній скарзі заявник.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 395, 401, 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розгляд справи у судовому засіданні відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Житомирського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик