Провадження № 2/638/651/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді Шишкіна О.В.,

за участю секретаря Кириллової К.С.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Харківської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Десята Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин , -

встановив:

До Дзержинського районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_1 з позовом до Територіальної громади в особі Харківської міської ради, третя особа Десята Харківська нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_8 померла її двоюрідна тітка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки останні роки життя ОСОБА_3 за нею доглядали лише позивач та її мати, то вона взяла на себе організацію церемонії її поховання. Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина, а саме квартира, в якій померла мешкала з 1966 року, за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане 16.02.1994 року та свідоцтва про право на спадщину за законом. За заявою позивачки Десята Харківська державна нотаріальна контора зареєструвала спадкову справу №464/2018 у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 .. Листом від 17.07.2018 року нотаріальна контора надала позивачу роз`яснення про неможливість по закінченні шестимісячного строку оформити свідоцтво про право на спадщину через відсутність доказів родинних відносин зі спадкодавцем. Зазначає також, що її дівоче прізвище ОСОБА_1 , змінила його через укладення шлюбу. Батьком позивача був ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Його батько, прадід позивача, записаний як ОСОБА_6 . У прадіда ОСОБА_6 була також дочка ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 та хрещена 22.10.2016 року , батьки якої записані як « крестьянинь Яловенковской волости деревни Богдановки ОСОБА_6 и законная жена его ОСОБА_15 ОСОБА_20 дочь ». Тому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , була рідною сестрою діда позивача, ОСОБА_12 , та її двоюрідною бабусею. ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_7 » під час укладення шлюбу з ОСОБА_14 . Від шлюбу у них народилась ОСОБА_3 , яка є спадкодавицею. Батьки спадкодавці ОСОБА_3 померли, відомості про інших родичів відсутні, останні роки тітка спілкувалась лише з позивачем та її матір`ю. Також факт родинних відносин підтверджується показами свідків. На підставі викладеного, просить суд встановити факт родинних відносин, а саме встановити, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , є двоюрідною тіткою ОСОБА_1 .

Уповноваженим представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх письмових доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог, які можуть бути прийняті судом на підтвердження того факту, що вона є двоюрідною племінницею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зокрема, відсутні відомості, що прадід та прабаба позивача - ОСОБА_6 та ОСОБА_15 є так само дідом та бабою померлої ОСОБА_3 . Вказує, що в матеріалах справи відсутні відомості, що особа, яка надавала висновок про встановлення ідентифікації в імені та по батькові у листі Відділу реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області від 14.12.2017 року №14/70519б дійсно наділена правом проводити експертні дослідження на основі спеціальних знань у відповідній галузі. В матеріалах справи відсутні також й відомості про попередження особу про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, що є підставою для визнання доказу недопустимим і таким, що не може бути взятий за основу судового рішення. На підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивачем надано до суду відповідь на відзив, згідно якого позивач зауважує, що незважаючи на те, що нею документами повністю підтверджується родинний зв`язок з померлою ОСОБА_3 , вона позбавлена можливості оформити свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса без відповідного судового рішення про встановлення родинних відносин, по тій причині, що Порядком вчинення нотаріальних дій не передбачено для нотаріусів підтвердження родинного зв`язку за допомогою одного з наданих документів, а саме архівної копії запису про народження №125 в метричній книзі Троїцької церкви слободи Яловенкове Валківського повіту Харківської губернії від 04.04.1916 року. На підтвердження тотожності імені ОСОБА_6 та ОСОБА_6 позивачем було надано довідку з Відділу реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, в якій з посиланням на загальновідомий довідник Власні імена людей імена ОСОБА_6 , ОСОБА_6 і ОСОБА_6 є ідентичними.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив на позовну заяву.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд повідомлявся, причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Про розгляд повідомлявся, просив справу розглянути у відсутність представника нотаріальної контори.

Суд, заслухавши вступне слово позивача та його представника, з`ясувавши обставини справи, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний окремо та у сукупності й взаємозв`язку, дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 10, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових, електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно п. 1 ч.1ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року.

В даному випадку вбачається спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження, з урахуванням положень ч. 4 ст.315 ЦПК України та ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову прктику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане 16.02.1994 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду за реєстровим №1-94-28964, зареєстрованого в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 05.03.1994 року та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Шостою Харківською державною нотаріальною конторою 28.07.1998 року за реєстровим №1-2610.

За заявою позивачки Десята Харківська державна нотаріальна контора зареєструвала спадкову справу №464/2018 у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 ..

В судовому засіданні також встановлено, що позивач позбавлений можливості реалізувати спадкові права через розбіжності в документах, які підтверджують родинний зв`язок між нею та ОСОБА_3 , а саме, що померла є двоюрідною тіткою позивача, оскільки листом від 17.07.2018 року нотаріальна контора надала позивачу роз`яснення про неможливість по закінченні шестимісячного строку оформити свідоцтво про право на спадщину через відсутність доказів родинних відносин зі спадкодавцем.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_9 . Батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_19 . Цей факт підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 05.01.1972 року.

У зв`язку з укладенням шлюбу ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_1 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 від 27.03.1993 року, копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_4 від 08.11.2006 року, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №7 від 13.04.2018 року.

Батьком позивачки був ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 від 09.02.2008 року.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 13.06.1989 року батьком ОСОБА_5 є ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якого записаний ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_7 від 17.08.1950 року. Згідно копії свідоцтва про смерть НОМЕР_8 від 28.03.1988 року ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Судом встановлено, що у прадіда позивача - ОСОБА_6 також була дочка « ОСОБА_7 », про що мається відповідний запис №125 у метричній книзі Троїцької церкви слободи Яловенкове Валківського повіту Харківської губернії про народження ІНФОРМАЦІЯ_5 та про хрещення 22.10.2019 року « ОСОБА_7 », батьки якої записані як «крестьянинь Яловенковской волости деревни Богдановки ОСОБА_6 и законная жена его ОСОБА_15 ОСОБА_20 дочь » (архівна довідка від 26.06.2018 року №01-29/3-1335 Державного архіву Харківської області; засвідчена архівна копія запису 3125 з метричної книги, засвідчена архівна копія виписки з метричної книги про народження за 1916 рік, лист ВДРАЦС щодо ідентичності імен).

Крім того, згідно експертного висновку №056/348-а/2 від 11.04.2019 року в українській і російській ономастичних традиціях окремі особові імена мають по декілька офіційних варіантів, зокрема, українські офіційні варіанти ОСОБА_6-ОСОБА_6-ОСОБА_6 , співвідносяться з російськими ОСОБА_6- ОСОБА_6- ОСОБА_6 , записи особового імені ОСОБА_6 та рос. ОСОБА_6 є ідентичними.

Отже, ОСОБА_7 була рідною сестрою ОСОБА_12 , діда позивачки а її двоюрідною бабусею.

ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_7 » у зв`язку з укладенням шлюбу з ОСОБА_14 , що підтверджується копією посвідки про шлюб №9182 від 15.10.1937 року. Від шлюбу народилась ОСОБА_3 , що підтверджується копією посвідки про народження від 14.04.1938 року).

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги надані письмові докази, а також пояснення свідків, допитаних в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 як між двоюрідними тіткою та племінницею по батьковій лінії споріднення знайшов своє підтвердження і такий факт необхідно встановити.

При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

При цьому згідно ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, наданий позивачем експертний висновок №056/348-а/2 від 11.04.2019 року є письмовим доказом, який відповідає критеріям належності, допустимості та достовірності, що встановлені положеннями процесуального закону.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у ЦПК України, зібрані у відповідності з чинним цивільно - процесуальним законодавством.

Таким чином, оскільки відповідач на виконання свого процесуального обов`язку не надав належних, і неспростовних доказів на підтвердження своєї позиції, а також оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог.

У відповідності до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3-5, 11-13, 76- 81, 83, 89, 141, 258, 259, 263-265, 315, 352-355 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Харківської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Десята Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин - задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , є двоюрідною тіткою ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч. 3 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення буде складено 10.02.2020 року.

Сторони:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , рнокпп НОМЕР_9 , АДРЕСА_2 ;

відповідач Харківська міська рада, , 61003, м. Харків, пл. Конституції буд.7;

третя особа: Десята Харківська державна нотаріальна контора, 61166, м. Харків, вул. Бакуліна, 1

Головуючий суддя: О.В. Шишкін