Справа № 647/3339/19
№ провадження 2/647/75/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27.02.2020 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді: Миргород В.С.
при секретарі: Салєховій О.Ю.,
розглянувши у відкритому засіданні в приміщенні суду в м.Бериславі Херсонської області цивільну справу №647/3339/19 за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Ташкова Анастасія Олександрівна, до ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
за участю представників сторін:
від позивача ОСОБА_1 представник адвокат Ташкова А.О. не прибула, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, суд -
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2019 року позивач в інтересах якої діє адвокат Ташкова Анастасія Олександрівна звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати - ОСОБА_4 . Після їх смерті відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна, що розташоване на території Веселівської сільської ради Бериславського району Херсонської області. При житті батьки заповіли все належне їм майно своєму сину - ОСОБА_1 . Заяву про прийняття спадщини у встановлений строк позивач не подав, оскільки перебував за кордоном України в Португалії як на момент смерті обох батьків так і на протязі шести місяців після смерті обох батьків. Просить суд визначити йому ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті ОСОБА_3 та після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , терміном на три місяці.
Ухвалою суду від 16.12.2019 року провадження у зазначеній справі було відкрито та призначено справу до підготовчого засідання.
Ухвалою суду від 27.01.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті.
Позивач та його представник-адвокат Ташкова А.О. у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву у якій просили розглянути справу за їх відсутності, на задоволені позову наполягали, проти винесення заочного рішення по справі не заперечували.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи в суді повідомлена завчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення, причину своєї неявки не повідомила. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надала.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди представника позивача, який заявою не заперечував проти винесення заочного рішення, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі та всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав:
Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Суд, відповідно до ст. ст. 81, 13, ч.5 ст.263 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, що повністю узгоджується з Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі».
Положення ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК Україні, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом.
Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог.
З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя (а.с. 17).
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до свідоцтва про народження є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , де в графі батьки вказано: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 (а.с. 12).
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Веселе, Бериславського району, Херсонської області помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Веселівською сільською радою Бериславського району Херсонської області 08 вересня 2006 року, актовий запис № 22 (а.с. 15).
На підставі дублікату Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 28.07.1990 року ОСОБА_3 належав житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Веселівської сільської ради народних депутатів №50 від 27.07.1990 року (а.с. 25).
09 серпня 1999 року ОСОБА_3 склав заповіт, яким все своє рухоме і нерухоме майно з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, яке до дня його смерті буде йому належати, він заповів ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Веселівської сільської ради Бериславського району Херсонської області та зареєстровано в реєстрі за №376 (а.с. 19).
Відповідно до довідки, виданої Веселівської сільською радою 09.07.2019 року, ОСОБА_3 з 18.09.1990 року і по день його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_6 року був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним за цією адресою на день смерті була зареєстрована та проживала дружина померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 22).
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Веселе, Бериславського району, Херсонської області померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Веселівською сільською радою Бериславського району Херсонської області 26 квітня 2007 року, актовий запис № 20 (а.с. 16).
09 серпня 1999 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким все своє рухоме і нерухоме майно з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, яке до дня її смерті буде їй належати, вона заповіла ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Веселівської сільської ради Бериславського району Херсонської області та зареєстровано в реєстрі за №396 (а.с. 21).
Відповідно до довідки, виданої Веселівської сільською радою 09.07.2019 року, ОСОБА_4 з 01.03.1996 року і по день її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_4 , була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею за цією адресою на день смерті та по теперішній час ніхто не зареєстрований та не проживає (а.с. 22).
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до Бериславської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 та матері, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 14,13).
В листі завідуючої Бериславської державної нотаріальної контори №857/02-14 від 10.07.2019 року зазначено, що 08.04.2009 року заведена спадкова справа №152/2009, до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 , за заявою від дочки померлого ОСОБА_2 про прийняття спадщини за законом. Заяви від інших спадкоємців не надходили. Крім неї іншою спадкоємицею за законом була його дружина ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , та згідно довідки Веселівської сільської ради на день смерті ОСОБА_3 разом з ним була зареєстрована та проживала. З цього випливає, що вона спадщину прийняла за законом, але не оформила своїх спадкових прав (а.с. 14).
В листі завідуючої Бериславської державної нотаріальної контори №858/02-14 від 10.07.2019 року зазначено, що 08.04.2009 року заведена спадкова справа №135/2009, до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , за заявою від дочки померлої ОСОБА_2 про прийняття спадщини за законом. Заяви від інших спадкоємців не надходили (а.с. 13).
ОСОБА_1 також є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_4 але в установлений строк спадщину не прийняв. В зв`язку з тим, що ОСОБА_1 пропустив строк для прийняття спадщини, йому було відмовлено у видачі свідоцтві про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті померлого ОСОБА_3 , померлої ОСОБА_4 (а.с. 13,14).
Згідно зі статями 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на час відкриття спадщини постійно не проживав і у визначений наведеними нормами матеріального права строк заяви про прийняття спадщини не подавав.
Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Проте поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємця, складні умови праці, які пов`язані із тривалим відрядженням, у тому числі закордонними, перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України, відбування покарання, з чим пов`язана неможливість прибуття для прийняття спадщини, тощо.
Причиною пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , позивач ОСОБА_1 назвав ту обставину, що він перебував на за межами України, а саме в Португалії, що підтверджується довідкою від 13.05.2008 року відповідно до якої, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , володар тимчасової посвідки на проживання виданої 03.05.2006 року, одержувач соціальної допомоги, працює у ОСОБА_5 як підприємець за трудовою угодою, що набула чинності 15.03.2007 року (а.с. 23). В зв`язку з чим не мав реальної можливості звернутися з заявою про прийняття спадщини.
При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини необхідно ураховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права.
Такий висновок відповідає висновку Верховного Суду України, викладеному, зокрема, у постанові від 06 вересня 2017 року, справа №315/765/14-ц, та висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 16 січня 2019 року, справа №647/1786/16-ц, які відповідно до положень частини четвертої статті 263 ЦПК України має враховувати суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 1320цс17. Також у цій постанові Верховного Суду України зазначено, що при розгляді справ про надання додаткового строку для прийняття спадщини судам необхідно дослідити чи вчиняв нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця
Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат», в редакції закону на час виникнення спірних правовідносин, нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме.
Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.
Згідно з пунктом 2.2 чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.
Аналогічні положення щодо обов`язків нотаріуса містилися в пункті 188 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5, діючої на час виникнення спірних правовідносин, а відповідно до пункту 209 цієї Інструкції при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту.
Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), спадкові справи після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 заводилися, але свідоцтво про право на спадщину не видавалося.
Разом з тим, виходячи із положень цивільного законодавства, що регулює спадкове право, та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, провадження у справі за заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини суди відкривають у разі відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Відповідно до листів завідуючої Бериславської державної нотаріальної контори від 10.07.2019 року за №857/02-14 та №858/02-14, зазначено, що із заявами про прийняття спадщини за заповітом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_4 , звернувся ОСОБА_1 , але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Також з заявою про прийняття спадщини за законом після померлої ОСОБА_4 звернулась дочка ОСОБА_2 , свідоцтва про право на спадщину не видавалось ( а.с.13).
Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Норми процесуального права передбачають, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, тощо.
Обов`язок доведення поважності причин пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини лежить на позивачу, оскільки відповідно до ст. ст. 10, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що у встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як на час смерті батьків не був на території України.
Нотаріус у порушення вимог ст. 63 Закону України «Про нотаріат» який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, не повідомив про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме.
Суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки знаходився за межами України, що підтверджується матеріалами справи, а саме довідкою від 13.05.2008 року, відмітками в закордонному паспорті, а також подальші дії позивача свідчать про те, що позивач не втрачав інтерес до спадкового майна і бажав реалізувати своє право на його прийняття. Перебування позивача закордоном є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.
Враховуючи все вищевикладене, виходячи з сукупності усіх обставин, що виникли у справі, а саме, що заяву про відмову від спадщини позивач не подавав, спадщина не визнана судом відумерлою, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, тому суд вважає за доцільним визнати поважною причину пропуску позивачем терміну для прийняття спадщини та визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Веселе Бериславського району Херсонської області батька, ОСОБА_3 та яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_4 після смерті в с. Веселе Бериславського району Херсонської області матері, ОСОБА_4 , терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили.
На підставі ст. 1216, 1218, 1268, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 211, 259, 247, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Веселе Бериславського району Херсонської області батька - ОСОБА_3 , та яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті в с. Веселе Бериславського району Херсонської області матері - ОСОБА_4 , терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги із врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків/ паспортні дані невідомі.
Повне рішення складено 27.02.2020 року.
Суддя В. С. Миргород