Дата документу 26.11.2020
Справа № 501/2637/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 року м. ЧорноморськОдеської області

Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого судді Смирнова В.В.,

за участю секретаря судового засідання Кочкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Чорноморськ Одеської області цивільну справу № 501/2637/16-ц

за позовом ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

до

відповідача: ОСОБА_2 , НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2

предмет та підстави позову: про стягнення боргу,

учасники справи - не з`явилися

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

ВСТАНОВИВ:

І. виклад позиції позивача та відповідача.

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду з позовом (який згодом уточнив а.с. 212-214) до ОСОБА_2 (відповідач) про стягнення боргу.

В обґрунтування зазначених вимог, позивач вказав, що від 07.06.2011 року на підставі рішення апеляційного суду Одеської області з ОСОБА_2 стягнено на користь позивача Ѕ частку кв. АДРЕСА_3 у сумі 278 491,76 грн.. На час звернення до суду відповідачем рішення суду не виконано, тому позивач змушений звернутись з позовом до суду, просить суд:

Звернути стягнення на 1/2 частки в будинку АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 і в рахунок зобов`язання боржника ОСОБА_2 перевести на ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 частку в будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , з проведенням відповідного перерахунку.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 різницю між боргом відповідачки і вартістю належної їй частки будинку АДРЕСА_2 у сумі 81782 грн. (вісімдесят одна тисяча сімсот вісімдесят дві грн.)

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 6807,94 грн.

Представник відповідача ОСОБА_4 надала до суд заперечення на позов, письмові пояснення на уточнення позовних вимог, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилалась на застосування строку позовної давності та неможливість повторного стягнення майна, за яким вже винесено судове рішення (а.с. 54-56, 155-158).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

У судове засідання сторони не з`явилися, сповіщались належним чином (а.с. 203-207, 243).

Позивач від 13.02.2017 року надав заяву про уточнення позовних вимог (а.с. 28-30).

13.02.2017 року позивач надав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту (а.с. 33).

13.02.2017 року позивач надав до суджу клопотання про призначення експертизи (а.с. 39).

14.02.22017 року представник відповідача надав до суду клопотання про відкладення слухання по справі (а.с. 40).

06.03.2017 року представник відповідача надав до суду заперечення на позовну заяву, просила відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 54-56).

03.04.2017 року позивач надав до суду пояснення на позов (а.с. 73-75).

04.04.2017 року представник позивача надала до суду заяву про відкладення слухання справи (а.с 76).

22.05.2018 року позивач надав до суду заяву про відкладення слухання справи (а.с. 113).

09.07.2018 року представник відповідача надав до суду заяву про відкладення слухання справи (а.с. 116).

Позивач надав до суду заяву про відкладення (а.с. 152).

Представник відповідача від 01.07.20189 року надала до суду письмові пояснення по справі, просила суд відмовити в задоволенні позову (а.с. 155-158).

Позивач надав до суду заяву про відкладення (а.с. 180).

Позивач надав до суду уточнену позовну заяву (а.с. 212-214).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

18.11.2016 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області суддя Максимович Г.В. відкрила провадження по справі (а.с. 20).

22.11.2016 року ухвалою суду задоволено частково клопотання про забезпечення позову, накладено арешт на кв. АДРЕСА_3 (а.с. 23).

14.02.2017 року ухвалою суду задоволено клопотання позивача про забезпечення позову (а.с. 44).

14.02.2017 року ухвалою суду забезпечення позову шляхом накладення арешту на кв. АДРЕСА_3 - скасовано (а.с. 45).

19.06.2017 року ухвалою суду призначено судову експертизу (а.с. 88).

Розпорядженням Іллічівського міського суду Одеської області № 394 від 22.08.2018 року через відсторонення судді ОСОБА_5 призначено повторний розподіл справи (а.с. 133).

26.08.2018 року суддя Смирнов В.В. прийняв до свого провадження справу (а.с. 135).

27.12.2018 року ухвалою суду по справі призначено експертизу (а.с. 144).

15.04.2019 року ухвалою суду поновлено провадження після експертизи (а.с. 148).

30.03.2020 року ухвалою суду оголошено перерву та призначено засідання без виклику сторін (а.с. 202).

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що згідно рішення апеляційного суду Одеської області від 07.06.2011 року з ОСОБА_2 стягнено на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості Ѕ частки кв. АДРЕСА_3 в розмірі 278 491,76 грн. (а.с. 9-10).

Згідно постанови № В-15/448 про відкриття виконавчого провадження від 09.09.2011 року щодо вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості Ѕ частки кв. АДРЕСА_3 в розмірі 278 491,76 грн. (а.с. 11).

Відповідно постанови №В-15/448 від 08.11.2011 року про повернення виконавчого документу стягувачу(а.с. 12).

Згідно копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб від 29.08.1981 року, серії НОМЕР_4 (а.с. 13).

Відповідно свідоцтва про розірвання шлюбу, сторони по справі розірвали шлюб 28.02.2007 року серія НОМЕР_5 (а.с. 14)

Згідно технічного паспорту на садибний будинок за адресою: АДРЕСА_4 ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а.с. 31-32, 37-38).

Відповідно свідоцтва про електронні торги від 28.10.2016 року власником кв. АДРЕСА_3 стала ОСОБА_7 (а.с. 35-36).

V. Оцінка Суду.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідачки боргу, з урахуванням індексу інфляції за час прострочення з 07.06.2011 року до 31.10.2016 року, а також три проценти річних від простроченої суми у розмірі 639 454,15 грн. мотивуючи свої вимоги положеннями ст. 625 ЦК України.

Ч.1 ст. 18 ЦПК України, Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Положенням ст. 384 ЦПК України, Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

В силу ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, відповідні правовідносини повинні регулюватися ЗУ «Про виконавче провадження»

Відповідно ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1, 5, 6 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», передбачає, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Положеннями ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», визначено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

У разі відсутності технічної документації на майно, у зв`язку з чим його неможливо підготувати до реалізації, виготовлення такої документації здійснюється за зверненням виконавця в установленому законодавством порядку за рахунок додаткового авансування стягувача. У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня одержання відповідного повідомлення виконавця не авансує витрати, пов`язані з підготовкою технічної документації на майно, виконавчий документ повертається стягувачу, за умови що відсутнє інше майно у боржника, на яке можливо звернути стягнення.

Положеннями ч. 1 та 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України входить до розділу І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Оскільки на підставі судового рішення між сторонами виникло грошове зобов`язання, то його невиконання зумовлює застосування положень частини другої статті 625 ЦК України.

Зазначений правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 06 липня 2016 року № 6-1946 цс 15.

Однак, в той же час, позивач надає докази того, що сума 278 491,76 грн. - це сума, яка виникла на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 07.06.2011 року (по справі Іллічівського міського суду Одеської області № 2112/10), як стягнення компенсації вартості 1/2 частки кв. АДРЕСА_3 . Тобто гроші, які просить стягнути позивач з відповідачки вже стягнути за рішенням суду і повторно ставити питання про стягнення такої ж суми за такими ж правовідносинами не можливо.

09.09.2011 року відділ державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області відкрив виконавче провадження №15-448 по виконанню виконавчого листа № 2-112/10, виданого 02.08.2011 року Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення с ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсації вартості 1/2 частки кв. АДРЕСА_3 .

08.11.2011 року виконавче провадження у справі було закрито та виконавчий документ - виконавчий лист № 2-112/10, який видав Іллічівський міський суд Одеської області 02.08.2011 року повернули стягувану. Водночас, позивачу ОСОБА_1 було роз`яснено порядок оскарження вказаної постанови.

Але цим правом позивач не скористався.

Відповідно ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

На сьогодні відповідно до офіційної інформації з Єдиного реєстру боржників, яка була отримана 25.06.2019 року на прізвища ОСОБА_2 , ОСОБА_6 по номеру РНОКПП № НОМЕР_3 , відповідачка, як боржник по несплаченому боргу не вказана.

Відкритих виконавчих проваджень, відповідно до системи АСВП, про стягнення з відповідачки коштів не існує.

В загальну суму розрахунку інфляційних витрат позивачем вкладена помилка, а саме вказуючи суму стягнень з відповідачки він зараховує суму боргу в розмірі 278 491,76 грн., яка фактично вже стягнута з ОСОБА_2 за рішенням апеляційного суду Одеської області і повторно стягнута буди не може.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, як необґрунтованому.

З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81, 89, 258-259, 263-265, 279, 352-354 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.ст. 19, 261, 267, 625 ЦК України, Суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та звернення стягнення на частку в майні, а саме:

Звернення стягнення на 1/2 частки в будинку АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 і в рахунок зобов`язання боржника ОСОБА_2 переведення на ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 частку в будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , з проведенням відповідного перерахунку;

Визнання за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 ;

Стягнення з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 різницю між боргом відповідачки і вартістю належної їй частки будинку АДРЕСА_2 у сумі 81782 грн. (вісімдесят одна тисяча сімсот вісімдесят дві грн.);

Стягнення з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 6807,94 грн. - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Строк, який встановив суд у своєму рішення, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19).

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області В.В.Смирнов