Провадження №2/760/1831/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі

головуючої судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Омелько Г.Т.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

07.12.2018 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей та просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 вересня 2001 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис № 318.

Позивач зазначила, що 27 листопада 2018 року вона подала позовну заяву про розірвання шлюбу.

Вказала, що від шлюбу сторони мають дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначила, що на теперішній час діти проживають з нею у гуртожитку сімейного типу. Вказала, що працює провідним фахівцем в Національному авіаційному університеті.

Зазначила, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку щодо утримання дітей.

При визначенні розміру аліментів, позивач просила урахувати стан здоров`я доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є інвалідом та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який страждає на деформацію стоп, грудної клітини, є алергіком.

Зазначила, що інших аліментів відповідач не сплачує.

Просила позов задовольнити.

07.12.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Усатовій І.А.

Ухвалою судді від 21 березня 2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

03.07.2019 відповідачем ОСОБА_2 було подано відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 10 травня 2019 року розірвано шлюб між ним та ОСОБА_1 зазначив, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу не обговорювалося та не вирішувалося питання щодо встановлення місця проживання дітей. Вказав, що діти мають зареєстроване постійне місце проживання разом із ним.

Крім того, зазначив, що між ним та позивачем було досягнуто згоди про спосіб виконання ними батьківського обов`язку, за яким їхні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 будуть проживати по черзі з ним, а інший тиждень з позивачем. Вказав, що на теперішній час сторони в рівній мірі проживають з дітьми.

Зазначив, що під час проживання дітей з ним, вони повністю перебувають на його утриманні, він повністю забезпечує дітей одягом та іншими необхідними речами. Вказав, що піклується про виховання, духовний розвиток та лікування дітей.

Зазначив, що відпочиває та подорожує з дітьми, оплачує курси. Вказав, що здійснює фінансування на утримання дітей не менше ніж 5000,00 грн. на місяць.

Вказав, що оскільки діти в рівній мірі проживають як з ним так і з позивачем, вважає, що немає підстав для стягнення з нього аліментних платежів на утримання дітей.

Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 25.07.2019 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін.

У судовому засіданні 07.09.2020 позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

У судовому засіданні 07.09.2020 відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони з 01.09.2001 перебували у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис № 318, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.22).

Від шлюбу сторони мають дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, серія НОМЕР_2 , актовий запис № 432 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції міста Дніпропетровська, серія НОМЕР_3 , актовий запис № 60 (а.с.3-4).

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 10 травня 2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Рішення набрало законної сили.

Встановлено, що діти сторін проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні.

Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї.

Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя.

Мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму.

Судом не приймається до уваги позиція відповідача, яка зводиться до відмови позивачу в позові з підстав надання ним коштів в добровільному порядку на утримання дітей, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, з позовом ОСОБА_1 звернулася у грудні 2018 року.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог вказав, що надавав кошти на утримання дітей у добровільному порядку, на підтвердження чого надав суду відповідні квитанції.

Дослідивши надані відповідачем квитанції, суд дійшов висновку, що останні відносяться до 2019 року. Будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач надавав кошти на утримання дітей до подачі позову, відповідач не надав.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з 07.12.2018 і до досягнення дітьми повноліття.

При цьому, суд бере до уваги, що відповідачем надавались кошти на утримання дітей в добровільному порядку, що підтверджено наявними в матеріалах справи квитанціями. Судом приймаються до уваги вказані суми, однак, згідно ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Отже, суд прийшов до висновку про задоволення позову в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись ст. ст. 84, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_5 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду, тобто з 07.12.2018 і до досягнення старшою дитиною ОСОБА_4 повноліття, а після того за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. А. Усатова