Дата документу 28.02.2020 Справа № 554/1619/20
Провадження №2-з/554/6/2020
УХВАЛА

Іменем України

28 лютого 2020 року суддя Октябрського районного суду м.Полтави Чуванова А.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

27.02.2020 року заявник ОСОБА_1 звернувся з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_1 виданий Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, 07.10.1999 року, на підставі договору дарування, серія та номер 929, виданий 18 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В., із забороною відчуження 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 .

Свою заяву обґрунтовує тим, що йому стало відомо, що 18.10.2019 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір дарування серія та номер 929, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В., згідно якого ОСОБА_1 передав право власності на належну йому 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , своєму синові ОСОБА_2 .

Оскільки правочин вчинено 18.10.2019 року, а в цей період (з вересня 2019 року) в зв`язку зі станом здоров`я, заявник перебував у Горбанівському геріатричному пансіонаті Ветеранів війни та праці, де доступ до документів мали сторонні люди, а нотаріуса за власним бажанням до пансіонату він не викликав, вважає, що вказаний правочин був укладений без його волі. У грудні 2019 року заявник забажав повернутися до дому, знов зареєструвати своє місце проживання у квартирі АДРЕСА_1 , однак йому було відмовлено.

Зазначає, що він більше не є власником 1/2 частки квартири, відчуження відбулось поза його волі, копія договору у нього відсутня і він має намір оспорити вказаний правочин у судовому порядку, а інша 1/2 частка квартири належить колишній дружині ОСОБА_3 , яка не є родичкою обдаровуваного ОСОБА_2 , то є припущення, що спільне користування ними квартирою не можливе і обдаровуваний має намір відчужити своє право власності на 1/2 частку квартири.

Відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без виклику сторін.

Перевіривши подану заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Частиною 1,2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених цим Кодексом, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 cт. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Обґрунтовуючи свої вимоги про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 із забороною її відчуження, заявник вказує про наявність спору щодо вищевказаної квартири.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Також суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, а також є необхідними і для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів та безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що заявник має намір звернутися в майбутньому до суду із позовом про визнання недійсним договору дарування 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , й відповідно спірна частка квартири є предметом спору.

Суд вважає, що заяву слід задовольнити, оскільки вимоги вказаної заяви є обґрунтованими, так як заявник має намір звернутись до суду із позовними вимогами про визнання недійсним договору дарування 1/2 частки квартири, а невжиття заходів забезпечення позову може дати змогу реалізувати спірне майно та унеможливить виконання рішення суду в тому разі, якщо позов буде задоволено.

Таким чином, з матеріалів заяви вбачається наявність спору про право власності на вказаний об`єкт, що є підставою для забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частку квартири із забороною її відчуження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області від 05.01.2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , про забезпечення позову до подачі позовної заяви задовольнити.

Накласти арешт на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_1 виданий Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 07.10.1999 року, на підставі договору дарування, серія та номер 929, виданий 18 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В., із забороною відчуження 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 .

Копію ухвали направити до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення до виконання 3 роки.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, або в порядку ч.2 ст. 354 ЦПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Учасники справи можуть отримати інформацію у даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресоюhttp://court.gov.ua/sud1622/з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Суддя : А.М.Чуванова