Дата документу 25.02.2020 Справа № 310/250/15-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 310/250/15 Головуючий у 1 інстанції Черткова Н.І.
Провадження №22ц/807/948/20 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Онищенко Е.А.,

Кухаря С.В.,

при секретарі: Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 січня 2017 року по справі за позовом Бердянської міжрайонної прокуратури Запорізької області, правонаступником якої є Бердянська місцева прокурора Запорізької області в інтересах держави до Бердянської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Бердянської міської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року Бердянська місцева прокуратура Запорізької області в інтересах держави звернулася до суду з позовом до Бердянської міської ради Запорізької області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 січня 2017 року позов Бердянського місцевого прокурора Запорізької області в інтересах держави задоволено.

Визнано незаконним та скасовано пункт 5.3 рішення Бердянської міської ради Запорізької області від 31 березня 2010 року № 17 «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок».

Визнано недійсним державний акт на право власності серії НОМЕР_1 на земельну ділянку площею 0,08830 га, виданий на ім`я ОСОБА_2 для ведення індивідуального дачного будівництва на АДРЕСА_1 .

Витребувано з володіння ОСОБА_1 земельну ділянку вартість 70284,40 грн., площею 0,08830 га, кадастровий номер :07:002:0102, яка знаходиться на АДРЕСА_1 , та передано її територіальній громаді м. Бердянська.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 20 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 січня 2017 року скасовано, у задоволенні позову Бердянського місцевого прокурора Запорізької області в інтересах держави відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 18 грудня 2019 року касаційну скаргу заступника прокурора Запорізької області задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду Запорізької області від 20 червня 2017 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Частиною 5 статті 411 ЦПК України передбачено, що висновки суду касаційної інстанції, в зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Так, скасовуючи рішення Апеляційного суду Запорізької області від 20 червня 2017 року Верховний Суд звернув увагу на необхідність встановлення при новому розгляді фактичних обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, зокрема наявність державного органу, в особі якого в інтересах держави прокурором подано позов, і за яких обставин цей державний орган довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися про порушення права державної власності на землі рекреаційного призначення.

В силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України, при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2019 року призначено до розгляду справу № 912/2385/18 під час розгляду якої будуть вирішуватись питання, які мають правове значення для вирішення питань, що має вирішити суд апеляційної інстанції.

Зі змісту ухвали Великої Палати Верховного Суду вбачається, що виключну правову проблему щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, становить питання: чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом:

- додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором;

- обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду.

Також , в ухвалі зазначено, що потребують правового висновку Великої Палати Верховного Суду такі питання:

- чи свідчить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави про відсутність процесуальної дієздатності;

- які правові наслідки, якщо суд після відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, установить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави з таким позовом.

Велика Палата Верховного Суду зазначила про наявність виключної правової проблеми, необхідність забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики у питаннях щодо здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором. Відсутність єдиної правозастосовчої практики у питаннях механізму реалізації прокурором права подавати позови до суду в інтересах держави може становити порушення принципу юридичної визначеності, який є складовою конституційного принципу верховенства права, що вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Частиною другою статті 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, заслухавши позицію учасників справи, колегія вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у справі, що переглядається, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/19-ц.

Керуючись ст. ст. 252, 253, 260, 263 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Зупинити апеляційне провадження по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 січня 2017 року по справі за позовом Бердянської міжрайонної прокуратури Запорізької області, правонаступником якої є Бердянська місцева прокурора Запорізької області в інтересах держави до Бердянської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Бердянської міської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/19-ц.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 02 березня 2020 року.

Головуючий:

Судді: