пр. № 2-з/759/62/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Коваль О.А., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора (03148, м. Київ, вул. Г.Юри, 9), ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора (03148, м. Київ, вул. Г.Юри, 9), ОСОБА_3 про визнання заповіту складеного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім"я ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори та зареєстрованим в реєстрі нотаріальних дій за № 7-420 (№ 58863045) недійсним, обгрунтовуючи вимоги тим, що спадкодавець ОСОБА_4 , в момент складання цього заповіту не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, оскільки мала 87 років, високий рівень розвинутого склерозу, у зв"язку з чим перебувала на обліку невропотолога та психіатра.

Позивачка подала суду заяву про забезпечення позову, яку було зареєстровано та передано судді 03.03.2020 року, в якій просить заборонити державному нотаріусу Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори вчиняти нотаріальні дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 згідно складеного нею 15 квітня 2016 року заповіту до набрання чинності рішення суду по справі за її позовом до ОСОБА_2 визнання заповіту недійсним.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову та матеріалами вище вказаного цивільного позову, дослідивши долучені документи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі статтею 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, серед іншого забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо таке буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля перешкодження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як визначив Пленум ВСУ в Постанові від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

При вирішенні поданої позивачем заяви про забезпечення позову суд враховує заявлені у позові вимоги та відповідно їх обгрунтування, надані або заявлені докази задля пересвідчення існування спору реального про право цивільне, зокрема щодо спадшини та існування загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, як то зазначено у Пленумі ВСУ в Постанові від 22.12.2006 р. № 9.

З огляду на проведений аналіз, суд вважає допустимим заборонити державному нотаріусу Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори вчиняти нотаріальні дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 згідно складеного нею 15 квітня 2016 року заповіту до набрання чинності рішення суду по справі за її позовом до ОСОБА_2 визнання заповіту недійсним, оскільки такий заповіт наразі оскаржується позивачем та оскільки невжиття заходів такого забезпечення позову істотно ускладнить ефективний захист прав позивача у разі їх задоволення та стане перешкодою у відновленні таких, оскільки спонукатимуть до дадаткових процесуальних дій за наявності виданих свідоцтв про право на спадщину за заповітом, законність якого ставиться під сумнів наразі позивачем, який в силу закону може бути притиндентом на виниклу спадщину у разі визнання недійсним оспорюваного тепер заповіту.

Крім того, заборона видавати свідоцтва про право на спадщину за заповітом, який наразі оскаржується є співмірним розміру позовних вимог та повністю відповідає їх змісту.

В даному випадку суд також враховує практику Верховного Суду при вирішенні аналогічних питань, зокрема по справі № 761/36415/18, провадження № 61-4492ск19 від 5 березня 2019 року.

За таких обставин, суд вивчивши заяву про забезпечення позову дійшов висновку про її обгрунтованість, з огляду на що така підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149-150, 153, 353, 440 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити державному нотаріусу Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори (03148, м. Київ, вул. Г.Юри, 9) вчиняти нотаріальні дії щодо видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 згідно складеного нею 15 квітня 2016 року заповіту до набрання чинності рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора (03148, м. Київ, вул. Г.Юри, 9), ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Текст ухвали виготовлено 03.03.2020 року.

Суддя Коваль О.А.