Справа № 127/2-3392/11
Провадження 6/127/583/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Поливаній Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження у справі №2-3392/11,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі №2-3392/11. Заява мотивована тим, що рішенням Ленінського районного суду міста Вінниці від 12.09.2011 року у цивільній справі №2-3392/11 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №993-002/ФК-08 від 28.05.2008 року в загальній сумі 179815,17 грн. та судовий збір в розмірі 1700,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. та витрати, пов`язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 377,88 грн.

23.06.2020 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено Договір про відступлення прав вимоги №2268/К, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №993-002/ФК-08 від 28.05.2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». На даний час рішення суду по справі №2-3392/11 не виконано, тому заявник звернувся до суду із заявою про заміну стягувача АТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у справі №2-3392/11 для подальшого виконання рішення суду.

Представник заявника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» до судового засідання не з`явився, у заяві просив справу розглядати без його участі.

Представник АТ «Дельта Банк» та боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

На підставі ч. 3 ст. 442 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд заяви у відсутність учасників справи та інших осіб.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 12.09.2011 року по цивільній справі №2-3392/11 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №993-002/ФК-08 від 28.05.2008 року в загальній сумі 179815,17 грн. та судовий збір в розмірі 1700,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. та витрати, пов`язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 377,88 грн.(а.с. 61-64).

На підставі вказаного рішення суду стягувачу було видано виконавчий лист.

23.06.2020 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено Договір про відступлення прав вимоги №2268/К, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №993-002/ФК-08 від 28.05.2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» (а.с. 81-85).

Згідно п. 2 вказаного договору за цим Договором Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку №2 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених ст. 625 ЦК України (індекс інфляції, 3,0% річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами, право вимагати застосуванню наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна Боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із Боржниками, права, що випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство Боржників, виконавчих проваджень щодо Боржників, в тому числі щодо майна Боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувану в погашення боргу після укладення цього Договору, права вимоги за мировими угодами із Боржниками, договорами з арбітражними керуючими Боржників, охоронними організаціями, права участі в комітеті кредиторів Боржників, тощо. Розмір Прав вимоги, які переходять Нового кредитора, вказаний у Додатку №2 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), однак згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заміна кредитора у зобов`язанні відповідно до положень ст. 512 ЦК України відбувається шляхом: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Згідно із ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд за заявою сторони, заінтересованої особи, державного або приватного виконавця замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

З огляду на вищевикладене, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Також слід зазначити, що норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

В ході розгляду даної заяви боржник ОСОБА_1 не надала суду доказів виконання зобов`язань перед ПАТ «Дельта Банк» за договором №993-002/ФК-08 від 28.05.2008 року, а також не надала доказів щодо повного виконання нею заочного рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 12.09.2011 року.

Судом встановлено, що права кредитора за кредитними зобов`язаннями ОСОБА_1 перед ПАТ «Дельта Банк», зокрема, за договором №993-002/ФК-08 від 28.05.2008 року, заборгованість за яким стягнуто судовим рішенням від 12.09.2011 року, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло на підставі договору №2268/К від 23.06.2020 року про відступлення права вимоги, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» перейшли всі права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №993-002/ФК-08 від 28.05.2008 року, тобто товариство набуло прав стягувача за рішенням суду та виконавчим листом.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Так, ч. 2 ст. 516 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За змістом наведеного положення закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання вважається належним.

Крім того, відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом з урахуванням положень щодо перевірки та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону.

При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному ст. 204 ЦК України.

У даній справі судом не встановлено, що договір від 23.06.2020 року №2268/К про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором №993-002/ФК-08 від 28.05.2008 року оспорюється або визнаний у встановленому порядку недійсним і на відповідні обставини не посилаються учасники справи та заявник. Нікчемність вказаного договору також не встановлена.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що з метою виконання заочного рішення Ленінського районного суду міста Вінниці від 12.09.2011 року у цивільній справі №2-3392/11 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, слід замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс».

Керуючись ст. 442 ЦПК України, ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження у справі №2-3392/11 - задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» по виконанню заочного рішення Ленінського районного суду міста Вінниці від 12.09.2011 року по цивільній справі №2-3392/11, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за договором №993-002/ФК-08 від 28.05.2008 року в загальній сумі 179815,17 грн. та судовий збір в розмірі 1700,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. та витрати, пов`язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 377,88 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: