Справа №489/2720/19
Провадження №2/489/241/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
18 лютого 2020 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,
із секретарем судових засідань - Середою А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей
Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь половину вартості понесених нею додаткових витрат на утримання двох синів у розмірі 7615,86 грн. Обґрунтовуючи вимоги зазначає, що сини проживають разом з нею. Відповідач ухиляється від обов`язку приймати участь у додаткових витратах на утримання дітей та взагалі не приймає участі ні у вихованні ні у забезпеченні додаткових потреб наших дітей. Придбавання необхідних речей, ліків, сплата з відвідування секцій, та взагалі забезпечення дітей всім необхідним для життя - від їжі до відпочинку та оздоровлення здійснюється нею самостійно. В зв`язку з чим, вимушена час від часу звертатись до суду для примусового стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дітей
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, правом на подання відзиву не скористався.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 шлюб між сторонами розірвано.
Відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судом встановлено, що 07 травня 2010 року Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, відповідно до якого було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі - по 425 грн. 00 коп. на кожного щомісячно, починаючи з 10.09.2009 р. до досягнення дітьми повноліття.
Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 червня 2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі - по 850 грн. 00 коп. на кожного щомісячно, починаючи з 31.03.2016 р. до досягнення дітьми повноліття.

21 лютого 2018 року рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - задоволено частково. Збільшено розмір аліментів, стягнутих згідно рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09.06.2016 р. по справі № 2/489/1277/2016 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку на кожного із дітей, починаючи з дати набрання законної сили рішенням суду та до досягнення ними повноліття. Виконавчі листи, видані по цивільній справі № 2/489/1277/2016, відізвати. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Згідно довідки від 08.05.2019 року виданої Департаментом з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, вбачається що позивач ОСОБА_1 , та сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає та надає документальне підтвердження, що на день подання позову фактично зазнані витрати позивача на дітей складають:

- оплата за плавання: 4 платежі по 980,00 грн. всього на суму 3920 грн. (що підтверджується квитанціями від 05.10.2017 року, 09.11.2017 року, 15.12.2017 року, 23.01.2018 року);

- ортодонтичне лікування та послуги стоматології: квитанція від 01.08.2017 року на суму 251,26 грн., квитанція від 05.09.2017 року на суму 150,75 грн., квитанція від 29.09.2017 року на суму 750,00 грн., квитанція від 07.11.2017 року на суму 200,00 грн., квитанція від 13.12.2017 року на суму 201,01 грн., квитанція від 31.01.2018 року на суму 201,01 грн., квитанція від 13.03.2018 року на суму 201,01 грн., квитанція від 07.05.2018 року на суму 100,50 грн., квитанція від 21.06.2018 року на суму 251,26 грн., квитанція від 16.08.2018 року на суму 100,50 грн., квитанція від 27.09.2018 року на суму 150,75 грн., квитанція від 05.11.2018 року на суму 100,50 грн., квитанція від 14.03.2019 року на суму 904,52 грн. всього на суму 3563,07 грн.;

- аналізи: всього сплачено 2580,00 грн., що підтверджено квитанцією від 10.03.2019 на суму 1290,00 грн., та квитанцією від 13.03.2019 року на суму 1290,00 грн.;

- проїзд до Київської клінічної лікарні та ДУ «Інститут нейрохірургії ім.А.П.Родоманова АМН України» для проведення клінічних обстежень сина ОСОБА_3 : надано два квитки від 21.03.2019 на поїзд на суму 1446,32 грн.;

- витрати на проживання під час проведення обстеження у м.Києві: підтверджується товарним чеком №64 від 17.04.2019 року за сплату вартості проживання у готелі за двох на суму 4400,00 грн., за сина 2200,00 грн.;

- витрати на ліки: надано копії квитанцій на суму 1522,33 грн.

Окрім того позивач стверджує, що до моменту розгляду справи з 20 травня 2019 року сплинув певний час, за який нею були понесені додаткові витрати, а саме відвідування секції плавання у розмірі 2960,00 грн., що підтверджується квитанціями від 17.06.19 на суму 1480,00 грн., від 02.08.19 на суму 740 грн., від 02.08.19 на суму 740 грн., та витрати понесені зі сплатою за проходження підготовчих курсів зі стоматології у розмірі 830,00 грн., придбанням у зв`язку із цим необхідного приладдя у розмірі 741,00 грн., а також придбання спецодягу (медичні халати) у розмірі 1680,00 грн., зазначене підтверджується відповідними наданими суду квитанціями, всього на суму 6211,00 грн.

Згідно наданих довідок №343, №344 від 15.08.2019 року виданих директором Миколаївського базового медичного коледжу, вбачається що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 01.09.2019 року поступили до Миколаївського базового медичного коледжу і на теперішній час навчаються на І курсі стоматологічного відділення, дата закінчення коледжу 01.07.2022 року.

Всього розмір понесених додаткових витрат позивачем складає 21442,72 грн., однак позивач просить стягнути половину понесених нею витрат у сумі 10721,36 грн., адже мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Верховний Суд України в постанові від 13 вересня 2017 року в справі №6-1489цс17 дійшов висновку, що це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Частиною 2 статті 185 Сімейного кодексу України визначено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Як вбачається із правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 13 вересня 2017 року в справі №6-1489цс17, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

З аналізу зазначених норм законодавства можна зробити висновок, що додаткові витрати на дитину стягуються до досягнення нею повноліття. Після досягнення повноліття законодавець передбачив участь одного за батьків при навчанні дитини, шляхом можливості стягнення аліментів на повнолітню дитину пов`язаних з навчанням.

Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За такого, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп..

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на неповнолітніх синів - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з серпня 2017 року по серпень 2019 року у розмірі 10721 (десять тисяч сімсот двадцять одна гривня) 36 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 гривни 40 копійок.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНКОПП НОМЕР_5 .

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «18» лютого 2020 року.