Справа № 591/5051/19
Провадження № 2/591/535/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2020 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - Клименко А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Державної іпотечної установи, 3-х осіб: Виконавчий комітет Сумської міської ради, Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради,

про визнання права власності на квартиру

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Державної іпотечної установи, 3-х осіб: Виконавчий комітет Сумської міської ради, Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про визнання права власності на квартиру і свої позовні вимоги мотивує, тим що на підставі ордеру №1530 від 13.04.2010 року виданого Виконавчим комітетом Сумської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Сумської міської ради №177 від 06.04.2010 року їй надано у службове користування однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . 12.04.2010 року між нею та прокуратурою Сумської області складено та підписано договір найму службового житлового приміщення, на підставі якого 11.05.2010 року зареєструвала за вказаною адресою своє місце прописки (реєстрації). У лютому 2013 року Позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , після одруження взяла прізвище свого чоловіка, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу народилося двоє дітей: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які з дня народження зареєстровані і проживають за вказаною вище адресою. Оскільки стаж роботи Позивачки в органах прокуратури складає більше 10 років, то за поданням прокуратури Сумської області, рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради №630 від 17.11.2015 року прийнято рішення про виключення квартири АДРЕСА_2 з числа службових жилих приміщень, у зв`язку з тим, що відпала потреба в такому її використанні , але попри намагання Позивача оформити право власності на квартиру на законних підставах виявилося неможливим в результаті того, що власником вказаної квартири є вказана Державна іпотечна установа, хоча сама установа проти цього заперечує. Так, листом Державної іпотечної установи №5176/15/3 від 10.07.2019 про те, що актом прийому-передачі документів від Державної іпотечної установи до прокуратури Сумської області від 24.03.2016 року здійснено передачу свідоцтва про право власності, витяги про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічні паспорти на квартири за адресою: АДРЕСА_3 , а також витяги з бухгалтерського балансового рахунку Державної іпотечної установи, на якому обліковуються вказана вище квартира. Також поінформовано Позивача, що квартира, станом на дату підготовки цієї відповіді, на балансі Установи не перебуває. Крім того, в Державній іпотечній установі відсутні актуальні відомості щодо особи, за якою на даний час зареєстроване право власності на квартиру, а тому Установа не має можливості надати таку інформацію. У той же час, за відомостями, викладеними у Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна №177062298 від 11.08.2019 року спірне житлове приміщення (квартира) є власністю Установи з 08.12.2009 року. Такий стан позбавляє позивача належним чином володіти, користуватися та розпоряджатися квартирою АДРЕСА_2 , в зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду за захистом її порушеного права, а тому вона просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на житлове приміщення: квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 37,9 кв.м..

Позивачка ОСОБА_1 в письмовій заяві позовні вимоги підтримала повністю, просить суд позов задоволити, слухати справу у її відсутність.

Відповідач Державна іпотечна установа про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, представник до суду не з`явився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі. Під час розгляду справи та ухваленні рішення просить прийняти до уваги доводи представника відповідача, викладені ним у відзиві на позовну заяву наданому на адресу суду. У відзиві на позовну заяву Відповідач не заперечує проти задоволення позову. При цьому він посилається на те, що Державна іпотечна установа придбала вказану квартиру за квотою Генеральної прокуратури України і після чого виконала всі необхідні дії по передачі вказаної в позові квартири до головного розпорядника для поліпшення житлових умов громадян відповідно до списків, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.01.2010 року №65-р. Відповідно до вказаного розпорядження квартира АДРЕСА_2 Суми була передана за актом приймання-передачі від 13.01.2010 року та актом звірки від 31.10.2012 року складених і підписаних між державною іпотечною установою та Генеральною прокуратурою України. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 2011 року №855 «Деякі питання передачі квартир, придбаних Державною іпотечною установою» затверджено Порядок безоплатної передачі квартир (Порядок), що придбані Державною іпотечною установою. Відповідно до пункту 2 Порядку квартири передавались безоплатно відповідно до актів Кабінету Міністрів України у т.ч. до Генеральної прокуратури України. За положеннями п.5 Порядку , безоплатна передача квартир оформляється актом приймання-передачі, складеним на підставі актів Кабінету Міністрів України щодо надання громадянам квартир. При цьому, Державна іпотечна установа у відзиві вказує, що правовстановлюючі документи на спірну квартиру, а саме: свідоцтво про право власності, технічний паспорт та витяги з бухгалтерського балансового рахунку Державної іпотечної установи, на якому обліковується квартира за АДРЕСА_2 , на підставі акту прийому передачі документів від 24.03.2016 року були передані уповноваженому представнику прокуратури Сумської області.

3-ті особи: виконавчий комітет Сумської міської ради та Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Представники до суду не з`явилися. Упраління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради в письмовій заяві наданій суду проти позову не заперечують за умови дотримання прав неповнолітніх дітей.

Ухвалою від 28.08.2019 року відкрито провадження по справі, призначено до розгляду на 21.11.2019 року. Слухання справи відкладалося з різних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали даної справи, подані докази та оцінивши їх в сукупності, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволення з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 працює в органах прокуратури Сумської області з березня 2005 року по теперішній час, що підтверджено довідкою №11-774вих-19 від 08.07.2019 року виданою прокуратурою Сумської області.

Виконавчим комітетом Сумської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Сумської міської ради №177 від 06.04.2010 року Позивачці було видано ордер №1530 від 13.04.2010 року та надано у службове користування однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

12.04.2010 року між позивачкою та прокуратурою Сумської області складено та підписано договір найму службового житлового приміщення, на підставі якого 11.05.2010 року вона зареєструвала за вказаною адресою своє місце прописки (реєстрації).

У лютому 2013 року Позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , після одруження взяла прізвище свого чоловіка, що підтверджується свідоцтвом про шлюб(а.с.19).

Від шлюбу народилося двоє дітей: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які з дня народження зареєстровані і проживають за вказаною вище адресою.

Оскільки стаж роботи Позивачки в органах прокуратури складав більше 10 років, то за поданням прокуратури Сумської області, рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради №630 від 17.11.2015року прийнято рішення про виключення квартири АДРЕСА_2 з числа службових жилих приміщень, у зв`язку з тим, що відпала потреба в такому її використанні.

Крім того, під час розгляду справи, встановлено, що ОСОБА_1 більше дев`яти років проживає у вказаній квартирі і виконує усі дії по її утриманні та повністю сплачує комунальні та інші платежі пов`язані із розпорядженням вказаною квартирою.

На запит сторони Позивача 10.07.2019 року Державна іпотечна установа повідомила, що спірна квартира на балансі ДІУ не перебуває, і оригінали правовстановлюючих документів передано уповноваженій особі прокуратури Сумської області.

Згідно з інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна №177062298 від 11.08.2019 року квартира є власністю Державної іпотечної установи з 08.12.2009 року.

Ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України зазначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності з вимогами ст. 55 Конституції України, ст.6, 13 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод кожному громадянину гарантується ефективний спосіб захисту порушеного права в спосіб який відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 20 ЦК України позивачу надано право самостійного обрання способу захисту, на свій розсуд.

Пленумом Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено судам способи захисту права власності, зокрема, шляхом визнання права власності (п.п. «а» п. 2 Постанови). Водночас у пункті 2 зазначеного Пленуму визначено, що відповідні положення щодо захисту права приватної власності поширюються також і на особу, яка хоча не є власником, але володіє майном з підстав, передбачених законом чи договором.

Частиною другою ст. 154 Сімейного кодексу України визначено, що батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень.

Таким чином, право позивача порушене і підлягає захисту в суді, так як вона позбавлена належним чином володіти, користуватися та розпоряджатися квартирою АДРЕСА_2 , а тому необхідно визнати за ОСОБА_1 право власності на житлове приміщення: квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 37,9 кв.м..

На підставі викладеного, керуючись ст. 55 Конституцїї України, ст. 154 Сімейного кодексу України, ст.ст. 15-16, 20, 328 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Державної іпотечної установи, 3-х осіб: Виконавчий комітет Сумської міської ради, Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, Виконавчий комітет Сумської міської ради

про визнання права власності на квартиру задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на житлове приміщення: квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 37,9 кв.м..

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 27лютого 2020 року.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО