Справа № 2/593/315/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Бережанський районний суд Тернопільської області

"23" грудня 2020 р.

в складі: головуючого судді: Німко Н.П.

при секретарі: Олексів О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом, поданим представником позивача Горським Олегом Івановичем в інтересах релігійного згромадження «Брати милосердя» до відповідача Бережанської міської ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача релігійного згромадження «Брати милосердя» - адвокат Горський О.І. звернувся до суду із позовом до відповідача Бережанської міської ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно й з врахуванням уточнених позовних вимог просив суд визнати за релігійним згромадженням «Брати милосердя», як за спадкоємцем за заповітом право власності на спадкове майно після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавця ОСОБА_1 , яке складається з: грошових коштів в розмірі 19 518,00 євро, які знаходяться на поточному рахунку для виплат в АТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 ; грошових коштів в розмірі 147,84 євро, які знаходяться на депозитному рахунку в АТ КБ «Приватбанк»: № НОМЕР_2 згідно договору SAMDN5464 від 16.04.2007 року; грошових коштів в розмірі 7829,75 євро, які знаходяться на депозитному рахунку в АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 згідно договору SAMDNCA70 від 26.07.2013 року; грошових коштів в розмірі 58,38 грн., які знаходяться в АТ КБ «Приватбанк» на картковому рахунку № НОМЕР_4 ; грошових коштів, які знаходяться в АТ КБ «Приватбанк» на рахунку «Бонус плюс» № НОМЕР_5 .

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_1 . Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом, складеним ним 25 жовтня 1971 року у м.Тент, Бельгія на спадкове майно. У відповідності до вказаного заповіту він визначив своїм основним спадкоємцем Братство « ОСОБА_2 ». Після відкриття спадщини позивач в особі генерального настоятеля згромадження «Брати милосердя» Рене Стокман належним чином прийняв спадщину, подавши до державного нотаріуса Бережанського районного нотаріального округу відповідну заяву. При оформленні документів щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зокрема на банківські вклади спадкодавця ОСОБА_1 , представнику позивача за довіреністю ОСОБА_3 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із відмінностями у написанні імені спадкодавця у заповіті та свідоцтві про його смерть й через відмінності у написанні визначеного спадкоємця братства «Брати любові» та релігійного згромадження «Брати милосердя», генеральним настоятелем якого є позивач ОСОБА_4 . За таких обставин позивач позбавлений можливості вирішити питання щодо оформлення спадкових прав за заповітом на банківські вклади, які належали при житті спадкодавцеві ОСОБА_1 нотаріальним шляхом, у зв`язку з чим вимушений звернутись до суду.

Представник позивача релігійного згромадження «Брати милосердя» - адвокат Горський О.І. у судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій просив позов задовольнити, справу розглянути за відстуності сторони позивача, уточнені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Бережанської міської ради Тернопільської області у судове засідання не з?явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи; відзив на позов не подав. Подав заяву, у якій просив здійснити розгляд справи без участі представника міської ради.

Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, взявши до уваги заяву представника позивача, фактичне не заперечення позову стороною відповідача, викладене у його письмовій заяві адресованій суду, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із таких підстав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності зі ст. ст. 1217, 1220, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; спадкування здійснюється за заповітом або за законом, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Судом встановлено,-

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції у Тернопільській області від 19 лютого 2015 року.

За життя ОСОБА_1 склав заповіт, згідно якого своїм основним сподкоємцем і виконавцем заповіту визначив братство «Брати Любові», яке є товариством на некомерційній основі і знаходиться у м.Гент за адресою Стропстраат 119. Право на отримання ще не нарахованої платні, коштів, пов`язаних з коригуванням платні, пенсій, державних пенсійних виплат за віком, надбавок на виплату ренти за віком, гарантованих прибутків, виплат у межах соціальних програм, повернення надлишку сплачених податків, всіх інших професійних виплат чи виплат в межах соціального забезпечення, а також належних виплат у межах страхування від пошкоджень і встановлених страхових виплат, він заповів своєму основному спадкоємцю, що підтверджується перекладеним текстом заповіту від 17.09.2015.

30 вересня 2016 року генеральний настоятель згромадження «Брати милосердя» звернувся до державного нотаріуса Бережанського районного нотаріального округу Тернопільської області із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19 березня 2019 року державний нотаріус виніс постанову №345/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Із мотивувальної частини такого рішення вбачається, що у свідоцтві про смерть значиться ОСОБА_1 , а у заповіті заповідач значиться ОСОБА_5 ДЕ РОЕК. Заповіт складений в користь братства «Брати любові», а у правовстановлюючих документах зазначено, що ОСОБА_4 є генеральним настоятелем релігійного згромадження «Брати милосердя».

Із відповіді на запит нотаріуса, наданої Козівським відділенням АТ «Райффайзен Банк Аваль» вбачається, що ОСОБА_1 мав поточний рахунок для виплат №93 від 22.09.2014 року із залишком коштів 19518,00 євро. Також у відповідності до відповіді на запит нотаріуса наданої АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що при житті ОСОБА_1 мав відкриті наступні депозитні рахунки: № НОМЕР_2 згідно договору SAMDN5464 від 16.04.2007 року на суму 147,84 євро, № НОМЕР_3 згідно договору SAMDNCA70 від 26.07.2013 року на суму 7829,75 євро, та картковий рахунок № НОМЕР_4 із залишком коштів в розмірі 58,38 гривень. Також на ім`я спадкодавця було відкрито рахунок «Бонус плюс», на який нараховувались відсотки.

Вказані рахунки відкриті на ім`я Де ОСОБА_6 , 1939 року народження (РНОКПП НОМЕР_7 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Листом-уточненням Української греко-католицької церкви (курія Тернопільсько-зборівської архиєпархії) за вихідним №275/2019 від 27 серпня 2019 року повідомлено таке: ОСОБА_1 є тією самою особою, що і Рене Ремі Алоїс Йоаннес Марія Де Роек; братство «Брати Любові» є тотожним з релігійним згромадженням «Брати милосердя».

З наведеного слідує, що ОСОБА_1 є коротким іменем спадкодавця, яке він використовував, проживаючи на території України і такий скорочений варіант імені був зазначений у посвідці на проживання та свідоцтві про смерть. Як вбачається із паспортних даних спадкодавця та перекладу виписки про його народження, повне ім`я спадкодавця значиться як Рене ОСОБА_7 , яке ним було використане при написанні заповіту.

У відповідності до висновку експерта №056/385 від 16 грудня 2019 року, виданого Державним підприємством «Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України», записи імені фізичної особи ОСОБА_1 та ОСОБА_8 у тимчасовій посвідці на проживання, свідоцтві про смерть, перекладі заповіту, паспорті громадянина Бельгії, є ідентичними.

Таким чином із наведених доказів вбачається, що заповіт, складений від імені Рене ОСОБА_7 25 жовтня 1971 року у м. Тент, Бельгія був складений ОСОБА_1 , спадкодавцем по цій справі.

Щодо розбіжності у написанні найменування спадкоємця за згаданим заповітом, суд зазначає таке.

Поняття «Брати любові», як зазначено у заповіті, та «Брати милосердя», як зазначено у заяві позивача про прийняття спадщини, є фактично тотожними. Як вбачається із поданої суду документації, у своїй діяльності релігійне згромадження «Брати милосердя» використовує чотири офіційних мови при написанні своєї назви, виходячи із тексту офіційного бланку, на якому складено заяву про прийняття спадщини, а саме: італійську, англійську, нідерландську та бельгійську мови. При перекладі назви цього релігійного згромадження з усіх мов, окрім нідерландської (голландської) мови, назва братерства перекладається на українську мову як - «Брати милосердя», натомість як з нідерландської (голландської) мови, назва братерства перекладається на українську мову як - «Брати любові». Як вбачається із змісту перекладеного згаданого заповіту, він складений в Нідерландах та перекладений на українську мову з нідерландської мови, що й пояснює згадану розбіжність у написанні назви релігійного згромадження (спадкоємця).

Також на тотожність назв «Брати милосердя» та «Брати любові» вказують наступні документи:

- у проханні про відкриття візи від 27 травня 2009 року ОСОБА_1 вказується як засновник монастиря «Братів милосердя».

- у відповідності до листа уточнення наданого 27 серпня 2019 року виданим Архиепископом і митрополитом ОСОБА_9 зазначається про тотожність цих релігійних згромаджень і те, що позивач ОСОБА_4 є генеральним настоятелем релігійного згромадження «Брати милосердя».

Окрім цього рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 04 грудня 2017 року за наслідками розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_10 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_1 , що складалось із транспортних засобів належних померлому, такий позов задоволено й таким чином в судовому порядку фактично встановлено той факт, що релігійне згромадження «Брати милосердя», в особі його генерального ОСОБА_11 , є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.4 ст.81 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи, що позивач не відмовився від прийняття спадщини, своєчасно подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, згадану спадщину він прийняв. Однак через розбіжності у написанні імені спадкодавця та неоднакового перекладу з різних мов назви визначеного спадкоємця, в нотаріальному порядку оформлення такого права власності на спадкове майно не було можливим.

Про інших спадкоємців, які б подали заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 суду не повідомлено і у судовому засіданні таких відомостей не здобуто.

Зазначені судом факти доведені належними та допустимими доказами у справі та фактичним визнанням позову стороною відповідача, оскільки вказані у позові обставини не заперечені, як і достовірність, належність й допустимість наданих стороною позивача доказів у справі.

Відповідно до положень ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача базуються на положеннях законодавства, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1222, 1233, 1268 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за релігійним згромадженням «Брати милосердя», як за спадкоємцем за заповітом право власності на спадкове майно після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавця ОСОБА_1 , яке складається з:

-грошових коштів в розмірі 19 518,00 євро, які знаходяться на поточному рахунку для виплат в АТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 ;

-грошових коштів в розмірі 147,84 євро, які знаходяться на депозитному рахунку в АТ КБ «Приватбанк»: № НОМЕР_2 згідно договору SAMDN5464 від 16.04.2007 року;

-грошових коштів в розмірі 7829,75 євро, які знаходяться на депозитному рахунку в АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 згідно договору SAMDNCA70 від 26.07.2013 року;

-грошових коштів в розмірі 58,38 грн., які знаходяться в АТ КБ «Приватбанк» на картковому рахунку № НОМЕР_4 ;

-грошових коштів, які знаходяться в АТ КБ «Приватбанк» на рахунку «Бонус плюс» № НОМЕР_5 .

У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, повний текст рішення суду виготовлено 31 грудня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко