Справа № 175/2647/19
Провадження № 2/175/727/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

12 лютого 2020 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Іщенко Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просила постановити рішення яким визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням: домоволодінням АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття з реєстрації за вищевказаною адресою.

Позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується Реєстром відправлення рекомендованих поштових відправлень (а.с.27), за відомостями з офіційного сайту «Укрпошта» Чмуневич М. ОСОБА_4 за рекомендованими листами не з`являється (а.с.28), відзив на позовну заяву відповідач не подав, а тому зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України.

Третя особа ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала.

Вислухавши пояснення позивачки та третьої особи, свідка, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік.

Встановлено, що на підставі договору дарування від 05 лютого 2003 року виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Юрченко Л.Л., ОСОБА_1 належить 1/2 частина домоволодіння АДРЕСА_2 (а.с.11). Вищевказаний договір зареєстрований в БТІ за №111, про що свідчить Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №33365 від 11.02.2003 року (а.с.13).

Згідно довідки виданої Сурсько-Литовською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області №688 від 26 березня 2019 року, в домоволодінні АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 (а.с.16).

ОСОБА_2 є чоловіком ОСОБА_1 , який більше 2-х років в спірному будинку не проживає, особистих речей в будинку не має, відповідач не сплачує комунальні послуги, не приймає участі в поточних косметичних ремонтах будинку, грошові кошти на утримання домоволодіння не надає. Факт не проживання відповідача в спірному будинку, також підтверджується письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 (а.с.38) та поясненнями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_6 .

Реєстрація відповідач ОСОБА_2 у будинку порушує права власника будинку ОСОБА_1 на розпорядження житлом, яке перебуває виключно у її власності.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Тобто, для зняття з реєстрації місця проживання достатньо рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в будинку без поважної причини більше двох років, у позивачки виникли перешкоди в користуванні своїм майном, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням: домоволодіння АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття з реєстрації за вищевказаною адресою.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 повинно бути стягнено сплачений позивачем судовий збір в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст. 15, 16, 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 76, 130, 141, 223, 263-266, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням: домоволодіння АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття з реєстрації за вищевказаною адресою ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Озерянська Ж.М.