КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року

справа № 759/12736/19-ц

провадження № 22-ц/824/3076/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.

при секретарі: Русинчук І.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Президент України Зеленський Володимир Олександрович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2019 року ухваленого під головуванням судді Литвинової І.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до Президента України Зеленського Володимира Олександровича про відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Печерського районного суду м. Київ від 10 жовтня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та вирішити спір по суті. Розгляд справи просить проводити за його відсутності.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи поданий позов ОСОБА_1 вказав, що 11 червня 2019 року ним подано електронне звернення до Президента України, на яке письмових відповідей чи повідомлень про продовження розгляду додатково ще на п`ятнадцять днів, станом на 15 липня 2019 року, на час звернення із позовною заявою, не надійшло. Зазначено, що відповідачем порушено положення статті 40 Конституції України та 25 Закону України «Про звернення громадян», чим завдано йому моральної шкоди, яка полягає у тому, що порушено зобов`язання держави діяти лише на підставі та у межах повноважень, у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

У зв`язку із чим просив стягнути на його користь моральну шкоду у розмірі 1 000 000 грн.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Частина перша статті 1167 ЦК України визначає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пунктом 4 зазначеної постанови встановлено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачу, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язковими підставами відшкодування моральної шкоди є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. А у випадку відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 1173 ЦК України, незаконність рішення, дії чи бездіяльності завдавача шкоди повинна бути доведена.

Позовна заява не містить обґрунтування в чому полягає шкода, позивачем не надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог, відтак позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.

З урахуванням встановлених фактичних обставин, та вимог закону, суд обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 10 жовтня 2019 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 27 лютого 2020 року.

Суддя-доповідач

Судді