Справа № 214/5235/18
2/214/863/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 грудня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді - Малаховської І.Б.,

за участю секретаря - Перог Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у місті Кривому Розі, цивільну справу № 214/5235/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в порядку спрощеного позовного провадження без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу , -

Встановив:

Короткий зміст позовних вимог.

1.Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 та зняти їх з реєстраційного обліку.

Аргументи учасників справи.

2.В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідно до договору дарування від 11.01.2002 року він є власником квартири АДРЕСА_1 .

З 16.03.2002 року по 04.07.2018 року він перебував у шлюбі з ОСОБА_2 04.07.2018 року рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу шлюб між сторонами розірвано. Згідно акту про не проживання від 07.08.2018 року, який підписаний сусідами та посвідчений начальником дільниці № 4 відповідачі в спірній квартирі не проживають з лютого 2018 року. Всі витрати по квартирі несе він особисто.

Тобто, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 фактично зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , на них комунальними службами нараховується плата за житлово-комунальні послуги, яка сплачується лише позивачем за кількістю зареєстрованих у квартирі осіб. Тому просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

3.Від представника відповідача ОСОБА_6 надійшли до суду письмові пояснення. В яких останній зазначає, що з позовними вимогами відповідач не згодна за таких підстав. Так, дійсно, 04.07.2018 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було розірвано шлюб. В свою чергу, відповідачі є членами сім`ї позивача та не проживають в квартирі АДРЕСА_1 з поважних причин. У зв`язку з тим, що у позивача погіршились стосунки із відповідачем, що призвело до розірвання шлюбу. Позивач, також вирішив не спілкуватися зі своїм рідним сином, враховуючи те, що квартира АДРЕСА_1 є приватною власністю позивача, і він не надав можливості користуватися вказаним житловим приміщенням. Зазначене змусило відповідачів з`їхати з квартири АДРЕСА_1 . Оскільки позивач не бажає спілкуватись з відповідачами та опікуватись своїм малолітнім сином, ОСОБА_2 була вимушена звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини.

Таким чином, відповідачі фактично не проживають у спірному житловому будинку з поважних причин, оскільки позивач чинить перешкоди у користуванні житловим приміщенням.

В свою чергу, в акті про не проживання від 07.08.2018 року зазначено, що відповідачі не проживають за адресою: АДРЕСА_2 з лютого 2018 року, однак в ньому нічого не сказано про те, з якої причини відповідачі не проживають у цьому будинку.

Заяви та клопотання учасників справи.

4.Позивач ОСОБА_1 до зали судового засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

5.Представник відповідача ОСОБА_6 до зали судового засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечував проти задоволення позовних вимог.

6.Представник служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради Шульц С. до зали судового засідання також не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім того зазначила, що ОСОБА_3 у листопаді 2020 року виповнилось 14 років, йому необхідно отримати паспорт громадянина України, враховуючи що в нього немає в праві приватної власності нерухомого майна, з метою захисту прав дитини, заперечує проти задоволення позовних вимог.

7.Представник виконкому Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Кравчук Н. до зали судового засідання не завилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Рішення просила прийняти на розсуд суду.

Процесуальні дії у справі.

8.16 липня 2018 року судом ухвалено заочне рішення у справі, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

9.27 вересня 2019 року ухвалою суду заочне рішення у цивільній справі № 214/5235/18 скасовано та призначено справу до судового розгляду.

Обставини справи встановлені судом.

10.ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 16 березня 2002 року перебували у зареєстрованому шлюбу, згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 ( а.с. 9)

11.Від спільного сумісного життя у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 ( а.с. 10).

12.Згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 липня 2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.11).

13.Відповідно до договору дарування квартири ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_1 квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с. 42).

14.Згідно акту про не проживання від 07.08.2018 року складеного мешканцями будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з кінця лютого 218 року за адресою АДРЕСА_2 не проживають ( а.с.13).

Джерела права та акти їх застосування.

15.Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, визначеним цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або осопорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

16.Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

17.Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

18.З аналізу положень ст. ст. 391, 396 ЦК України слідує, що позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

19.Згідно ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

20.Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

21.Разом з тим, положенням ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачено юридичну підставу втрати членом сім`ї власника (у тому числі колишнім членом сім`ї власника) права на користування житлом власника, а саме - відсутність члена сім`ї власника житла без поважних причин понад один рік за таким місцем проживання (у житлі), якщо інше не встановлено домовленістю із власником або законом.

22.Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

23.При цьому, згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

24.У статті 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду.

25.Судовим розглядом встановлено, що відповідно до договору дарування квартири ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

В даній квартирі за згодою ОСОБА_1 були зареєстровані його колишня дружина ОСОБА_3 та їх спільний син ОСОБА_3 .

В зв`язку з неприязними відносинами, які склались між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , після розірвання шлюбу, остання була вимушена змінити місце проживання.

В свою чергу, ОСОБА_3 , будучи сином ОСОБА_1 був вселений в спірну квартиру з моменту народження, як член сім`ї, позивача, тобто набув право користування зазначеним житловим приміщенням на законних підставах.

Оскілки, мати ОСОБА_3 змінила місце мешкання, а ОСОБА_1 , будучи неповнолітню особо, почав проживати разом з матір`ю, то він вибув зі спірної квартири не з власної волі, а у зв`язку з сімейними обставинами.

26.У пункті 27 рішення ЄСПЛ від 17 травня 2018 року у справі «Садов`як проти України» зазначено, що рішення про виселення становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо тільки воно не ухвалене «згідно із законом. Вислів «згідно із законом» не просто вимагає, щоб оскаржуваний захід ґрунтувався на національному законодавстві, але також стосується якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своєму формулюванні та надавати засоби юридичного захисту проти свавільного застосування. Крім того, будь-яка особа, якій загрожує виселення, у принципі повинна мати можливість, щоб пропорційність відповідного заходу була визначена судом. Зокрема, якщо було наведено відповідні аргументи щодо пропорційності втручання, національні суди повинні ретельно розглянути їх та надати належне обґрунтування

27.Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла ( рішення від 13 травня 2008 р. у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства» (McCann v. the United Kingdom).

28.Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує законну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється «згідно із законом» та не може розглядатись як «необхідне в демократичному суспільстві» ( рішення від 18 грудня 2008 р. у справі «Савіни проти України» (Saviny v. Ukraine).

29.Як було встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з 16.03.2002 року по 04.07.2018 року перебували у зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 надав згоду та зареєстрував, як членів своєї сім`ї, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 , дані обставини визнаються сторонами та не підлягають доказуванню.

30.Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення позивача з даним позовом стало те, що після його розлучення з ОСОБА_2 , вона разом з їх сином ОСОБА_3 у спірній квартири не з`являються з кінця лютого 2018 року, оскільки процес розірвання шлюбу був дуже емоційний.

31.Особливістю вирішення вказаного спору є те, що при створенні сім`ї, встановленні сімейних відносин, власник і член сім`ї, тобто дружина і чоловік вважали, що їх відносини є постійними, не обмеженими у часі, а не про тимчасовий характер таких відносин.

32.Тому і їх права, у тому числі і житлові, розглядалися як постійні. У законодавстві, що регулює житлові правовідносини, припинення сімейних правовідносин, втрата статусу члена сім`ї особою, саме по собі не тягне втрату права користування житловим приміщенням.

33.Разом із тим, відповідно до частин першої та другої статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

34.Отже, при розгляді питання про припинення права користування колишнього члена сім`ї власника житла, необхідно приймати до уваги як формальні підстави, передбачені статтею 406 ЦК України, так і зважати на те, що сам факт припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням, та вирішувати спір з урахуванням балансу інтересів обох сторін.

35.Так, обов`язок, щодо доказування факту не проживання відповідачів у спірній квартирі без поважних причин понад 6 місяців покладається саме на позивача. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, необхідно ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.

36.На підтвердження обставин, зазначених в позовній заяві, ОСОБА_1 надано суду акт про не проживання від 07.08.2018 року, складений мешканцями будинку АДРЕСА_3 та посвідчений начальником дільниці № 4 «Житлосервіс-КР». Зі змісту даного акту вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з кінця лютого 2018 року не проживають в кварті № 36 житлового будинку під

АДРЕСА_4 .Однак, даний акт суд не може визнати беззаперечним доказом на підтвердження позовних вимог, оскілки в ньому не вказані причини, за яких відповідачі не проживають у квартирі. Також в акті відсутні відомості, про наявність чи відсутність особистих речей позивачів у вищезазначеній квартири та про відсутність поважних причин залишення житлового приміщення.

38.Крім того, не оплата відповідачами комунальних послуг, які нараховуються може бути підставою лише для стягнення власником частини оплачених ним комунальних послуг, проте не є правовою підставою для позбавлення права користування житлом.

На підставі викладеного, ст. ст. 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, , керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 274 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

Ухвалив:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради відділ реєстрації місця проживання громадян Саксаганського району про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відомості про сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 ;

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 ;

Треті особи:

Служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради6 вул. В.Великого, буд. 32, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область;

Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради відділ реєстрації місця проживання громадян Саксаганського району.

Повний текст судового рішення складено 25.12.2020 року.

Суддя І.Б. Малаховська