ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

28 лютого 2020 року

м. Харків

справа № 2018/19714/2012

провадження № 22-ц/818/1007/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Піддубного Р.М. (суддя-доповідач),

суддів: Коваленко І.П., Котелевець А.В.,

учасники справи:

позивач Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2013 року, ухвалене у складі судді Нев`ядомського Д.В., -

у с т а н о в и в:

У грудні 2012 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (далі КП «ХТМ») звернулось до суду з позовом, мотивуючи який зазначило, що ОСОБА_1 на праві власності належать нежитлові приміщення площею 118,80 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 .

Посилаючись на те, що відповідач надані послуги з централізованого опалення не оплачує, КП «ХТМ» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за період з 01 жовтня 2011 року по 30 квітня 2012 року у розмірі 8910 грн 97 коп.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2013 року позов КП «ХТМ» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «ХТМ» заборгованість у розмірі 8910 грн 97 коп., яка складається з: 8177 грн 05 коп. основного боргу, 122 грн 32 коп. 3% річних, 611 грн 60 коп. пені, а також 107 грн 30 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення скасувати, позов КП «ХТМ» залишити без розгляду.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що у належних йому на праві власності нежитлових приміщеннях сталася пожежа, у зв`язку з чим прилади опалення були демонтовані, укладений ним з позивачем у 2006 році договір є тимчасовим, послуги централізованого теплопостачання ним не споживаються, а тому відсутні підстави для стягнення заборгованості.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «ХТМ» просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належать нежитлові приміщення загальною площею 192 кв.м, опалювальною площею 118,80 кв.м, в будинку АДРЕСА_1 .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач своїх зобов`язань щодо своєчасної оплати отриманих послуг належним чином не виконав, що є підставою для стягнення з нього заборгованості у загальному розмірі 8910 грн 97 коп.

Судова колегія погоджується з такими висновками.

Статтями 20, 21 Закону «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

01 листопада 2006 року між ОСОБА_1 та КП «ХТМ» було укладено договір про постачання теплової енергії № 13176, відповідно до умов якого останнє зобов`язалось постачати до вищевказаних приміщень теплову енергію, а відповідач оплачувати її вартість в терміни, передбачені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону.

На підтвердження своїх вимог позивачем надано розрахунки обсягів постачання теплової енергії споживачу, які підписані представником енергопостачальної організації та ОСОБА_1 .

Згідно ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», який безпосередньо регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Разом із тим, житлово-комунальні послуги, що надаються виконавцем споживачам, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства, а тому в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання, споживач має право на перерахунок (зменшення) розміру плати за надані послуги в порядку, визначеному договором або законодавством (ст. ст. 16, 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

При цьому факт ненадання послуг або зниження їх якості повинен бути зафіксований належним чином.

Статтею 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі порушення виконавцем умов договору, споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Форма акта-претензії затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення».

Пунктом 10 укладеного 01 листопада 2006 року між ОСОБА_1 та КП «ХТМ» договору про постачання теплової енергії визначено строк його дії до 31 грудня 2007 року, проте відповідно до п. 10.4 договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Матеріали справи не містять даних про те, що відповідач звертався до позивача з письмовою заявою про припинення зазначеного договору.

Договором визначено, що загальна опалювальна площа приміщень складає 118,80 кв.м, позивач здійснив відпуск теплової енергії по о/р 17800-3349.

З акту № 178/65 від 24.01.2006 року вбачається, що при обстеженні системи опалення встановлено, що теплопостачання до нежитлових приміщень в будинку АДРЕСА_1 здійснюється від транзитного трубопроводу вузла змішування, можливості самостійного включення та відключення споживач не має.

Постачання теплової енергії також підтверджується актом про підключення вбудованого споживача до джерела теплової енергії від 08 жовтня 2010 року за № 178/7411-В, актом про відключення № 178/6517-В від 18 квітня 2011 року.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Згідно з пунктом 25 Правил самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідно до пунктів 25, 26, 30 пункту 3 Правил № 630 відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (п. 2.1 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року № 169 «Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22.11.2005 року № 4).

При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (п. 2.2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року № 169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22.11.2005 року № 4).

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Встановивши, що рішення про відключення нежитлових приміщень, які належать на праві власності ОСОБА_1 , від системи теплопостачання постійно діючою міжвідомчою комісією органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади не приймалося, зазначені послуги, які надає КП «ХТМ», відповідачем фактично споживаються, належних доказів ненадання цих послуг, відповідачем не надано, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості та задовольнив відповідний позов КП «ХТМ».

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 295, 367, 375, 379, 381-383 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2013 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 28 лютого 2020 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді І.П. Коваленко

А.В. Котелевець