Справа №489/4109/20
Провадження №2/489/2300/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань - Бодюл А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Друга миколаївська державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просив: визначити розмір часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 513 кв. м., з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель, кадастровий номер :01:040:0001 за: ОСОБА_3 - 2/3 частки; ОСОБА_1 - 1/6 частка; ОСОБА_2 - 1/6 частка. Мотивуючи свої вимоги тим, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 064935, спірна земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності йому, його братові (відповідачу по справі) та ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, після її смерті відкрилася спадщина, зокрема на: 2/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 та частини земельної ділянки з кадастровим номером: :01:040:0001, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Він, у встановлений законодавством строк, звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки на час смерті спадкодавці проживав разом з нею. 20 жовтня 2015 року він отримав постанову державного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину стосовно спірної земельної ділянки, з підстав не визначення часток співвласників у праві спільної власності на неї. Однак, отримав свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку будинку, для обслуговування якого передана у власність дана земельна ділянка. Оскільки власники вказаної земельної ділянки не мають можливості домовитися щодо розміру належних кожному з них часток, то право на земельну ділянку повинно визначатися пропорційно до часток осіб у праві власності на житловий будинок, будівлі і споруди.

Ухвалою суду від 23.09.2020, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимогах наполягає.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує.

Від державного нотаріуса Другої миколаївської державної нотаріальної надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав на праві спільної часткової власності:

ОСОБА_3 - 2/3 частки на підставі свідоцтва про право власності від 09.12.1997 року, виданого державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори Георгієвою С.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 5-2355 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.12.1997 року, виданого державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори Георгієвою С.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 5-2357;

ОСОБА_2 - 1/6 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.12.1997 року, виданого державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори Георгієвою С.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 5-2357;

ОСОБА_1 - 1/6 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.12.1997 року, виданого державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори Георгієвою С.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 5-2357.

Земельна ділянка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 513 кв. м., кадастровий номер :01:040:0001, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 064935.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема на 2/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 та частини земельної ділянки з кадастровим номером: :01:040:0001, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) - ст. 1216 ЦК.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст. 1217 ЦК.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) - ст. 1220 ЦК.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини - ст. 1222 ЦК.

Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі - ст. 1226 ЦК.

Позивач звернувся з заявою до Другої миколаївської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Авраменко С.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке складається з 2/3 часток житлового будинку АДРЕСА_1 : ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по Ѕ частки за кожним.

20 жовтня 2015 року державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Авраменко С.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якого позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки спірна земельна ділянка знаходиться у праві спільної сумісної власності без визначення часток кожного із співвласників.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність. Аналогічні положення містяться в ст. 5 ЦК України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Порядок виділу та поділу майна, що належать особам на праві спільної часткової власності встановлюється Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають з права учасника спільної сумісної власності на виділення частки у спільному майні, при цьому частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності згідно із ст. 370 ЦК України вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Стаття 357 ЦК України визначає, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (ст. 372 ЦК України).

Відповідно до ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку, виникає, зокрема, при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; при прийнятті спадщини або за рішенням суду.

Порядок володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, визначений ст. 88 ЗК України, яка передбачає, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 89 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом.

Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом.

Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Вимоги про розподіл судових витрат позивачем не ставилось, тому витрати пов`язані з судовим розглядом цивільної справи покладаються на позивача відповідно до їх фактичного понесення.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 142, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Друга миколаївська державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності - задовольнити.

Визначити розмір часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 513 кв. м., з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель, кадастровий номер :01:040:0001 за: ОСОБА_3 - 2/3 частки; ОСОБА_1 - 1/6 частка; ОСОБА_2 - 1/6 частка.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Друга миколаївська державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), юридична адреса: м. Миколаїв, пр-т Миру, 46/1.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «30» листопада 2020 року.