"27" лютого 2020 р. Справа №2-1596/11
Провадження №4-с/489/8/20
УХВАЛА

27 лютого 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Середою А.В.,

за участю: скаржника Асатряна А.А., представник скаржника ОСОБА_1 , державного виконавця Чмих Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Чмих Людмили Василівни

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою, якою просить визнати дії державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Чмих Людмили Василівни щодо відмови у знятті арешту з його майна в рамках виконавчого провадження № 41551069 необґрунтованими та незаконними. Посилаючись на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва з нього на користь ПАТ "Себбанк" стягнуто заборгованість за кредитним договором № 033-в/41 від 20.03.2007 року у розмірі 2028793,61 грн. На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист та 17.01.2014 року державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Чмих Л.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 41551069. 30 листопада 2015 року постановою державного виконавця було замінено сторону виконавчого провадження, а саме стягувача на ТОВ "Фінанс Транс Груп". В ході здійснення дій в рамках вказаного виконавчого провадження, державним виконавцем 27.11.2014 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження. 29 січня 2016 року державним виконавцем завершено виконавче провадження № 41551069 та повернуто виконавчий документ стягувачу. На сьогоднішній день, боржником повністю погашено заборгованість за рішенням суду. Після чого він звернувся до Інгульського ВДВС ГТУЮ в Миколаївській області з заявою про скасування арешту з його майна. Проте, державним виконавцем було повідомлено про те. що арешт з майна боржника можливо зняти тільки після сплати боржником виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. З даною вимогою державного виконавця він не погоджується, оскільки ДВС ніякі кошти в погашення боргу з боржника стягнуто не було, він в добровільному порядку, після завершення виконавчого провадження, сплатив кошти напряму стягувачу по справі, а тому, вважає, що не зобов`язаний сплачувати виконавчий збір та витрати по виконавчому провадженню.

Від державного виконавця Інгульського ВДВС м. Миколаєві надійшли заперечення на скаргу, відповідно до яких просить відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі. Зазначає, що і Інгульському ВДВС м. Миколаєва на виконанні перебувало виконавче провадження № 41551069 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1596 виданого 30.11.2011 року Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "СЕБ Банк" заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 2028793,61 грн. Згідно заяви, залишок боргу складав 1771441 грн. 81 коп. В ході проведення виконавчих дій, державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 177144,18 грн. 27 листопада 2014 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника. 29 квітня 2015 року державним виконавцем проведено опис майна боржника. 01 грудня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, замінено стягувача ПАТ "Фідобанк" на ТОВ "Фінанс Транс Груп". 29 січня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про завершення виконавчого провадження відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження". Зазначає, що арешт з майна боржника можливо зняти тільки після сплати боржником виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2011 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства "СЕБ Банк" 470993 грн. 28 коп. простроченої заборгованості за кредитом, 1144004 грн. 43 коп. платежів за кредитом, строк сплати яких не настав, 120 грн. 57 коп. прострочених процентів, 04 грн. 93 коп. процентів, 245177 грн. 09 коп. комісійної винагороди, 168493 грн. 31 коп. пені, а всього 2028793 грн. 61 коп. заборгованості та 1700 грн. 00 коп. - судового збору та 120 грн. - інформаційно - технічних витрат.

07 грудня 2011 року Ленінським районним судом м. Миколаєва по вищевказаній цивільній справі видано виконавчий лист.

Головним державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Чмих Л.В. 17 січня 2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 41551069 з виконання виконавчого листа № 2-1596 виданого 30.11.2011 року Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства "СЕБ Банк" заборгованість за кредитним договором, яка в загальній сумі складає 2028793,61 грн., судовий збір у сумі 1700,00 грн., інформаційно-технічне забезпечення 120,00 грн.

Головний державний виконавець в своїх запереченнях зазначив, що в ході проведення виконавчих дій 23 січня 2014 року відповідно до ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розміні 177144,18 грн.

На підтвердження зазначеного суду надано копію постанови від 17.01.2014 року про відкриття виконавчого провадження № 41551069, в якій боржнику надано строк для самостійного виконання вимог про повернення заборгованості за кредитним договором ПАТ "СЕБ Банк" в строк до 22.01.2014. При невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк, виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат пов`язаних з провадженням виконавчих дій.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, вбачається, на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 1000 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , які належить на праві власності ОСОБА_2 , постановою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Чмих Л.В. від 27.11.2014 року, накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, винесену в рамках виконавчого провадження № 41551069.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 жовтня 2015 року замінено стягувача ПАТ " Фідобанк" на ТОВ "Фінанс Транс Груп" у виконавчому провадженні № 41551069 з виконання виконавчого листа № 2-1596 виданого 30.11.2011 року Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства "СЕБ Банк" заборгованість за кредитним договором, яка в загальній сумі складає 2028793,61 грн., судовий збір у сумі 1700,00 грн., інформаційно-технічне забезпечення 120,00 грн.

30 листопада 2015 року головним державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Чмих Л.В. винесено постанову про заміну назви сторони виконавчого провадження та замінено стягувача ПАТ "Фідобанк" на ТОВ "Фінанс Транс Груп".

29 січня 2016 року головним державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Чмих Л.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягнувачу у зв`язку з нездійсненням стягувачем авансування витрат виконавчого провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст.47, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31.03.2017 року, замінено стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Траст Груп» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 2-1596/11 виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва від 30 листопада 2011 р., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «СЕБ Банк» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 2 028 793 грн. 61 коп., судового збору 1700 грн. 00 коп., витрат на інформаційно-технічне забезпечення 120грн. 00 коп.

Як вбачається з повідомлення ТОВ "Фінансова компанія "Інновація" від 01.08.2019 року за вих. № 295, зобов`язання за кредитним договором № 033-в/41 від 20.03.2007 року, позичальник - ОСОБА_2 відсутні у зв`язку з виконанням боргу.

Скаржник зазначає, що він звернувся до Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області з вимогою про скасування арешту з нерухомого майна, накладеного постановою від 27.11.2014 року у зв`язку з повним погашенням заборгованості за кредитним договором.

Начальником відділу Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 09.09.2019 року надано відповідь за вих. № 58582, відповідно до якого йому відмовлено у знятті арешту з майна боржника, оскільки арешт з майна боржника можливо стягнути тільки після сплати боржником виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Відповідно до змісту ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Ст.447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права та свободи.

Згідно ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції станом на момент виникнення відносин - 2014 рік), у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження № 41551069 з виконання виконавчого листа № 2-1596 виданого 30.11.2011 року Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства "СЕБ Банк" заборгованість за кредитним договором, яка в загальній сумі складає 2028793,61 грн., судовий збір у сумі 1700,00 грн., інформаційно-технічне забезпечення 120,00 грн. в якій боржнику надано строк для самостійного виконання вимог про повернення заборгованості за кредитним договором ПАТ "СЕБ Банк" в строк до 22.01.2014. При невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк, виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат пов`язаних з провадженням виконавчих дій.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилається не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові (частина п`ята статті 25 Закону № 606-XIV).

Частиною першою статті 27 Закону № 606-XIV передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Отже, строк, визначений державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження, є тим строком, протягом якого боржник добровільно може виконати рішення і в цьому разі виконавчий збір та інші витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій з боржника не стягуються.

Разом із тим, після спливу такого строку (на наступний день) розпочинається процедура примусового виконання рішення з передбаченими у частині першої статті 28 Закону № 606-XIV негативними для боржника правовими наслідками.

Проте необхідною умовою для стягнення з боржника виконавчого збору є дотримання державним виконавцем приписів закону щодо належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, оскільки в іншому випадку нівелюється надана боржнику можливість виконати рішення добровільно.

Так, відповідно до частини першої статті 31 Закону № 606-XIV копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Отже, копія постанови про відкриття виконавчого провадження має бути надіслана боржнику державним виконавцем рекомендованим листом з повідомленням про вручення за тією адресою, що зазначена у виконавчому листі.

З матеріалів виконавчого провадження № 41551069, які були досліджені судом вбачається, що на адресу боржника ОСОБА_2 направлено копію постанови про відкриття виконавчого провадження, також було направлено постанову про стягнення виконавчого збору, які ОСОБА_2 отримав особисто, що підтверджено копіями зворотних повідомлень. ОСОБА_2 приймав участь у виконавчих діях, зокрема в проведені опису нерухомого майна, що підтверджується відповідними актами. Зазначене свідчить про обізнаність ОСОБА_2 про наявність відкритого виконавчого провадження відносно нього.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону № 606-XIV у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

При цьому, також слід враховувати те, що сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Відповідно до п. 3.7.1 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень (в редакції спірних відносин), постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону.

Разом із тим, після спливу такого строку (на наступний день) розпочинається процедура примусового виконання рішення з передбаченими у ч. 1 ст. 28 Закону № 606-XIV негативними для боржника правовими наслідками.

23 січня 2014 року, на наступний день після спливу строку наданого державним виконавцем для добровільного виконання, головним державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Чмих Л.В. винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розміні 177144,18 грн.

29 січня 2016 року головним державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Чмих Л.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з нездійсненням стягувачем авансування витрат виконавчого провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст.47, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження".

Скаржник зазначає, що він звернувся до Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області з вимогою про скасування арешту з нерухомого майна, накладеного постановою від 27.11.2014 року у зв`язку з повним погашенням заборгованості за кредитним договором.

Начальником відділу Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 09.09.2019 року надано відповідь за вих. № 58582, відповідно до якого йому відмовлено у знятті арешту з майна боржника, оскільки арешт з майна боржника можливо стягнути тільки після сплати боржником виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Суд вважає, що посилання скаржника на п. 15 розділу VІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішення, є безпідставним, оскільки вимоги зазначеної статті стосуються дій державного виконавця при скасуванні судом заходів забезпечення позову за завершеним виконавчим провадженням.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу, зокрема, у разі, якщо стягувач не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Державним виконавцем було повернуто виконавчий документ стягувачу з підстав зазначеної вище статті. При цьому примусове виконання було розпочато, проводились виконавчі дії.

Дослідивши надані заявником докази та матеріали виконавчого провадження, суд дійшов висновку, про відмову у задоволенні поданої скарги в повному обсязі, оскільки ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження № 41551069 та про надання строку для добровільного погашення заборгованості за кредитним договором. В заявлений державним виконавцем строк добровільного погашення боргу скаржником здійснено не було, тому суд вважає, що державним виконавцем правомірно відмовлено у знятті арешту на нерухоме майно у зв`язку з несплатою виконавчого збору згідно відповідної ухвали.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 5 ст. 82 Закону «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Керуючись ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Чмих Людмили Василівни відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «03» березня 2020 року.