ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/773/20 Справа № 205/718/18 Суддя у 1-й інстанції - Приходченко О. С. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів: Демченко Е.Л., Макаров М.О.

за участю секретаря Синенка Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 до Дніпровської міської ради, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Дніпроважмаш" про визнання права власності на квартиру, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2018 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 звернулися до суду з позовом до Дніпровської міської ради про визнання за ними права власності на квартиру АДРЕСА_1 у рівних частках /а.с.4-7, 22-37,95-99/.

В обгрунтування своїх вимог посилаються на те, що 10 лютого 1989 року виконавчим комітетом Ленінської районної Ради народних депутатів було видано ордер № 52 на ім`я ОСОБА_7 на право зайняття квартири АДРЕСА_1 . 05 квітня 2008 року ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Разом з нею в квартирі зареєстровані та постійно проживають члени її сім`ї ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Користуючись своїм правом, позивачі звернулися до департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради з заявою про приватизацію квартири, але отримали відмову у проведенні приватизації, оскільки право власності на будинок АДРЕСА_2 , до якого входить АДРЕСА_3 , в цілому було зареєстровано за Публічним акціонерним товариством «Дніпроважмаш» на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 1549 від 19 червня 2003 року.

Дніпропетровський завод металургійного обладнання було реорганізовано у Відкрите акціонерне товариство «Дніпроважмаш» у 1994 році, тобто, після набуття чинності Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно, відомче житло, у тому числі і будинок АДРЕСА_2 , було передано у комунальну власність.

Проте, у супереч викладеному, у 2003 році Публічне акціонерне товариство «Дніпроважмаш» зареєструвало за собою право власності на будинок в цілому, чим унеможливило здійснення позивачами свого конституційного права на приватизацію житла.

Також позивачам стало відомо, що відповідно до рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 1346 від 13 березня 2006 року «Про внесення змін до рішення виконкому міської ради від 06 лютого 2006 року № 355 «Про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста житлових будинків ВАТ «Дніпроважмаш», житловий будинок АДРЕСА_2 передано у комунальну власність територіальної громади міста на баланс КП «ЖЕП № 34» ДМР.

Позивачі посилаються на те, що відмовивши позивачам у приватизації житла з тих підстав, що, нібито, останнє не належить до комунальної власності, відповідач порушив їх законне право на приватизацію квартири.

ПАТ «Дніпроважмаш» позовні вимоги не визнало посилаючись на те, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 під час приватизації не увійшов до статутного фонду ВАТ «Дніпроважмаш», а залишився в державній власності та підлягає приватизації згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

13 березня 2006 року Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради прийнято рішення № 1346 «Про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста та на баланс КЖЕП № 34 Ленінського району» житлові будинки зазначені в Додатку 2. Відповідно до цього додатку, серед переліку житлових будинків, що приймаються у комунальну власність територіальної громади міста, під пунктом 8, значиться житловий будинок по АДРЕСА_2 , а тому вони не є належним відповідачем /а.с. 82-83/.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2019 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено /а.с. 199-200/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд посилається на те, що Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначена відповідна процедура здійснення передачі квартир державного та комунального житлового фонду у власність громадян, яка здійснюється лише уповноваженим на те органом, до числа яких суд не належить, та приходить до висновку, що у даному разі позивачі обрали неналежний спосіб захисту своїх невизнаних прав, що позов про захист права власності подано передчасно, оскільки позивачі мають право на звернення до органу приватизації для реалізації свого права на приватизацію житлового фонду та у подальшому реєстрації у встановленому законом порядку права власності. У випадку незгоди з прийнятим органом приватизації рішенням позивачі мають право оскаржити таке рішення у судовому порядку.

З рішенням суду не погодилася ОСОБА_1 , яка подала апеляційну скаргу, та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі /а.с. 205-211/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 10 лютого 1989 року отримала ордер № 52 на сім`ю з чотирьох осіб на право зайняття житлового приміщення житловою площею 26,9 кв. метри, яка складається з двох кімнат по АДРЕСА_4 . Склад сім`ї: ОСОБА_7 , донька ОСОБА_1 , син ОСОБА_9 , донька ОСОБА_5 /а.с. 21/.

Ордер виданий Виконавчим комітетом Ленінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська.

Наказом № 255 від 14 жовтня 1994 року Орендного підприємства «Дніпроважмаш» наказано дозволити відкрити особовий рахунок на звільнену кімнату житловою площею 25,5 кв. метри за адресою АДРЕСА_4 на ОСОБА_7 /а.с. 22/.

Рішенням Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 355 від 06 лютого 2006 року про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста житлових будинків ВАТ «Дніпроважмаш» було вирішено прийняти у комунальну власність територіальної громади міста житлові будинки (додаток),загальною площею 44493,3 кв. метри, на баланс КЖЕП Ленінського району /а.с. 161, 162/.

Рішенням № 1346 від 16 березня 2006 року Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради було внесено зміни до рішення виконкому міської ради від 06 лютого 2006 року № 355 «Про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста житлових будинків ВАТ «Дніпроважмаш», та вирішено прийняти у комунальну власність територіальної громади міста, а саме на баланс Комунального житлово-експлуатаційного підприємства № 34 Ленінського району житлові будинки (додаток 2), загальною площею 25591, 44 кв.

У п. 8 переліку житлових будинків, що приймаються у комунальну власність територіальної громади на баланс КЖЕП № 34 Ленінського району будинок АДРЕСА_2 /а.с. 84-85, 86/.

Також в матеріалах справи знаходиться акт приймання-передачі відомчого житлового фонду у комунальну власність /а.с. 87-89/.

Згідно відповіді КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради № 15031 від 01 листопада 2016 року, станом на 31 грудня 2012 року в інвентаризаційній справі за адресою АДРЕСА_4 відсутні відомості щодо реєстрації права власності за позивачами. Житловий будинок по АДРЕСА_2 , в якій увійшла і квартира АДРЕСА_3 , зареєстровано за ВАТ «Дніпроважмаш».

Також повідомляється, що постановами Ленінського ВДВС ДМУЮ від 21 січня 2011 року та від 04 березня 2011 року накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_7 , яка мешкає за адресою АДРЕСА_4 , заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна /а.с. 23/.

Листом № 3/5-791 від 24 лютого 2017 року Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради повідомив ОСОБА_1 про те, що її заява про приватизацію квартири АДРЕСА_1 не може бути розглянута через те, що у наданих нею документах відсутня довідка про належність вищевказаної квартири до комунальної власності територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради, та не надано необхідні документи у повному обсязі /а.с. 24/.

Згідно ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є у комунальній власності. приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Частиною четвертою статті 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передбачено, що право на приватизацію квартири (будинку) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов.

Відповідно до статей 1, 3, 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішення відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність.

Таким чином, наймач та члени його сім`ї повинні звернутися до органу приватизації з відповідною заявою, орган приватизації зобов`язаний в місячний термін з дня одержання заяви прийняти рішення про передачу житла у власність, після чого, оформити відповідне свідоцтво.

З матеріалів справи вбачається, що позивач зверталася з заявою про приватизацію житла, але листом № 3/5-791 від 24 лютого 2017 року Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради повідомив ОСОБА_1 про те, що її заява про приватизацію квартири АДРЕСА_1 не може бути розглянута через те, що у наданих нею документах відсутня довідка про належність вищевказаної квартири до комунальної власності територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради, та не надано необхідні документи у повному обсязі.

Таким чином, позивачам не було відмовлено у приватизації квартири, а вказано про відсутність у них необхідних для цього документів у повному обсязі, що не позбавляло позивачів права звернутися з такою заявою ще раз.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд не повинен заміняти органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування щодо здійснення ними повноважень, встановлених Конституцією та законами України, а тому суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньому повному об`ємі з`ясував права та обов`язки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону та зібраним доказам по справі.

За таких обставин, підстав для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову, як про це просить позивач, не встановлено.

Згідно з ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров