Справа № 146/1696/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2020 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Слободянюк Т.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Томашпіль цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Вилянської сільської ради Томашпільського району про встановлення факту проживання та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно за законом.

31 січня 2020 року ОСОБА_1 подав заяву про зміну предмета позовної заяви.

Даний позов обгрунтував наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вила Томашпільського району Вінницької області померла його баба ОСОБА_2 .

Після смерті баби відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 1,9374 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у межах згідно плану у с. Вила Томашпільського району Вінницької області. Він є онуком померлої ОСОБА_2 , постійно проживав з ОСОБА_2 , здійснював за нею догляд.

При зверненні до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , йому відмовлено у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджується письмовою відмовою нотаріуса, тому з цим позовом змушений звернутись до суду.

12 грудня 2019 року відкрито провадження у даній справі.

14 січня 2020 року ухвалою суду розгляд справи відкладено на 04 лютого 2020 року, оскільки надійшла заява від позивача, в якій просить справу відкласти.

04 лютого 2020 року ухвалою суду справу відкладено на 02.03.2020 року, оскільки не надійшли відомості щодо спадкової справи від Тульчинської державної нотаріальної контори.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позов підтримує.

Представник Вилянської сільської ради в судове засідання не з`явився, проте від Вилянського старостинського округу Томашпільської селищної ради надійшла заява, в якій не заперечують проти позову і просять справу слухати у відсутності їх представника.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3)каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 8) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про встановлення факту постійного проживання.

Так, як видно з матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області 12 вересня 2013 року в с. Вила Томашпільського району Вінницької області померла ОСОБА_2 (а.с. 12).

Згідно довідки № 640 від 01 листопада 2019 року Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, ОСОБА_1 дійсно на день смерті постійно проживав разом та вів спільне господарство з бабою, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 10 від 13.09.2013 року у АДРЕСА_1 (а.с.13).

Як видно з довідки № 623 від 25 жовтня 2019 року, виданої виконкомом Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є дійсно одна і та ж особа (а.с.14).

Отже, факт постійного проживання позивача з покійною ОСОБА_2 , підтверджується зібраними у справі доказами та іншими матеріалами справи.

Метою встановлення заявленого факту є реалізація своїх прав спадкоємцем, а саме отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 .

До відносин спадкування необхідно застосувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини, тобто норми ЦК в редакції 2003 року.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вила Томашпільського району Вінницької області померла ОСОБА_2 (а.с. 12).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка, яка знаходиться на території Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, площею 1,94 га, посвідченої державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ - ВН № 030686, виданого 20 грудня 2001 року Вилянською сільською радою Томашпільського району Вінницької області (а.с.16).

Згідно довідки № 679 від 22 листопада 2019 року, виданої виконавчим комітетом Вилянської сільської ради Томашпільського району після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки, яка знаходиться на території Вилянської сільської ради, Томашпільського району Вінницької області площею 1,9374 га, кадастровий номер :03:000:0022 (а.с.15).

З листа відділу у Томашпільському району Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області видно, що при внесенні відомостей до Державного земельного кадастру виконавцем робіт ДП ВНДПІЗ було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі у відповідності до чинного законодавства, при цьому було визначено кадастровий номер :03:000:0022 при цьому уточнено площу 1,9374 га. Право власності на земельну ділянку власника - ОСОБА_2 посвідчено державним актом серії ІІІ - ВН № 030686 виданим 20.12.2001 року та зареєстровано під номером № 226 (а.с.17).

Як видно з заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , останні відмовляються від прийняття спадщини за законом, що залишилась після смерті їх матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 (а.с.19, 20).

Відповідно до повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори № 358/0214 від 01 листопада 2019 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 відмовлено, в зв`язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 21).

Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як видно з повідомлення Тульчинської державної нотаріальної контори, спадкова справа після померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилась (а.с. 52).

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до положень ч.3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи.

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 спадкоємець за законом на майно ОСОБА_2 , який прийняв спадщину та бажає її переоформити в законному порядку.

Отже, позивач ОСОБА_1 набув права та обов`язки спадкодавця ОСОБА_2 , тобто спадщина після смерті останньої належить йому, а неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на належне спадкодавцю майно, не може бути перешкодою у набутті права власності на таке спадкове майно.

Оскільки відповідачем визнано позовні вимоги, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позовна заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями , статтями 142, 198, 263-265, 273, 293, 315, 319 ЦПК України, 1217- 1220, 1264 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вилянської сільської ради Томашпільського району про встановлення факту проживання та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вила Томашпільського району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вила Томашпільського району Вінницької області на земельну ділянку площею 1,9374 га, розташовану на території Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки :03:000:0022, посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІІ - ВН № 030686 виданого Вилянською сільською радою 20 грудня 2001 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Суддя: І. В. Скаковська