Справа № 663/3682/19
Провадження № 2/663/125/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

05 березня 2020 року Скадовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Клімченка М. І.

секретаря Подляшко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Скадовська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що є власником квартири АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_2 брат позивача, ОСОБА_2 племінниця позивача, які не проживають у квартирі з 2006 року. Позивач змушений сплачувати комунальні послуги за кількістю зареєстрованих осіб, що призводить до тяжкого матеріального становища. Просить визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 , так як ОСОБА_2 добровільно знявся з місця реєстрації.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 05.06.2000 року, який посвідчено державним нотаріусом Скадовського державної нотаріальної контори Куліш Л.Г. та зареєстровано за № 1664 та зареєстровано в Скадовському БТІ за № 2246 від 16.08.2000 року.

Згідно довідки Скадовської міської ради про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 27.11.2019 року № 9799 у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 брат позивача, ОСОБА_2 син позивача, ОСОБА_3 донька позивача, ОСОБА_2 племінниця.

З акту обстеження житлових умов від 28.11.2019 року, складеного членами комісії Скадовської міської ради ОСОБА_2 та ОСОБА_2 зареєстровані в АДРЕСА_2 з 2006 року, але не проживають за вказаною адресою.

Згідно довідки відділу надання адміністративних послуг Скадовської міської ради № 346 від 20.01.2020 року відповідач ОСОБА_2 з 29.10.2019 року зареєстрований в АДРЕСА_3 .

Частиною 1 ст.41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» роз`яснив, що розглядаючи позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю, а саме житловим приміщенням, слід звертати увагу, що реєстрація місця проживання є похідним правом від права користування житлом, питання про зняття з реєстрації колишніх членів сім`ї власника будинку залежить від вирішення питання про їх право проживання в цьому будинку (відсутність такого права, втрата права користування), яке регулюється нормами ЖК УРСР та ЦК (статтями 71, 72, 156 ЖК УРСР та статтею 405 ЦК).

Та обставина, що відповідачка до теперішнього часу залишається зареєстрованою у даному будинку, обмежує позивача в повній мірі здійснювати свої права на володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час судового розгляду факт не проживання відповідачки у зазначеному будинку доведений належними і допустимими доказами.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 768, 40 підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 281, 354 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 768, 40 грн.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М. І. Клімченко