Справа № 766/75/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2020р. суддя Херсонського міського суду Херсонської області Войцеховська Я.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна в особі органів судової влади, представником якої є Міністерство юстиції України, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої органами судової влади,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2020 року до Херсонського міського суду Херсонської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Держави Україна в особі органів судової влади, представником якої є Міністерство юстиції України, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої органами судової влади. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у Херсонському міському суді Херсонської області перебуває на розгляді декілька справ за його позовними заявами. Зазначає, що на його думку, при вирішенні процесуальних питань в даних справах порушуються вимоги ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2020 року до провадження судді Войцеховської Я.В. надійшла справа №766/75/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна в особі органів судової влади, представником якої є Міністерство юстиції України, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої органами судової влади.

Справу передано судді Войцеховській Я.В. 04.03.2020 року.

Як підставу позову, в змісті позовної заяви, позивачем зазначено порушення вимог процесуального закону Херсонським міським судом Херсонської області по справам, які перебувають в провадженні. Фактично предметом дослідження при вирішенні таких питань є діяльність Херсонського міського суду Херсонської області, тому вважаю, що суддя Херсонського міського суду Херсонської області не може вирішувати питання щодо підсудності даного позову Херсонському міському суду та вирішувати питання чи підлягає розгляду такий позов в порядку цивільного судочинства.

Зазначені обставини можуть викликати сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Херсонського міського суду Херсонської області по справі № 766/75/20 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі органів судової влади, представником якої є Міністерство юстиції України, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої органами судової влади.

З наведених підстав заявляю самовідвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

З підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 ЦПК України суддя зобов`язаний заявити самовідвід (ч.1 ст.33 ЦПК України).

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Відповідно до ст.40 ч.9 ЦПК України, питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Європейський суд з прав людини пояснив, що вимоги щодо неупередженості мають два аспекти. По-перше, суд має бути неупередженим у суб`єктивному плані, тобто жоден член суду не повинен мати будь-яких особистих упереджень. Припускається, що особисті неупередженість існує, якщо немає доказів протилежного. По-друге, суд має бути неупередженим з об`єктивної точки зору, тобто він повинен запропонувати достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів щодо цього. За цим критерієм слід визначити, чи існують, незалежно від поведінки судді, будь-які факти, які можна перевірити та які можуть викликати сумніви щодо неупередженості судді. У цьому випадку навіть зовнішні ознаки мають значення. Адже на карту поставлено довіру, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості та обвинувачуваній особі зокрема. Тому кожний суддя, щодо неупередженості якого існують обґрунтовані сумніви, повинен відмовитися від ведення справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно п.2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді

При таких обставинах, з метою недопущення у сторін сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, а також з метою запобігання в подальшому будь-якої недовіри з боку осіб, що приймають участь у справі та забезпечення справедливого, своєчасного, об`єктивного та неупередженого розгляду цієї справи, попередження можливості скасування рішення за мотивів упередженості судді, вважаю заявлений самовідвід обґрунтованим і таким, ще підлягає задоволенню.

За таких обставин головуючий не може приймати жодних процесуальних рішень у справі, зокрема, і вирішувати питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 260, 261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заявлений самовідвід судді Войцеховської Яни Вікторівни .

Матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна в особі органів судової влади, представником якої є Міністерство юстиції України, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої органами судової влади для повторного розподілу між суддями Херсонського міського суду Херсонської області в порядку, передбаченому ч.3 ст.14 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Я.В. Войцеховська