Справа № 444/2247/20
Провадження № 2/444/941/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Реміцька І.П.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом. Просить стягнути на її користь з відповідача суму матеріального збитку, яка складає 8556 грн. та суму моральної шкоди, яка складає 15000 грн.

Ухвалою суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного провадження.

Позивачка обгрунтовує позов наступним.

Вона ОСОБА_1 є потерпілою у кримінальному провадженнні, відомості про яке внесено в ЄРДР за № 0000019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Зазначає, що 16 липня 2020 року в період часу приблизно з 22 години 45 хвилин до 23 години 00 хвилин ОСОБА_2 , знаходячись по АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту з нею, яка є його сусідкою, на ґрунті особистих тривалих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння їй тілесних ушкоджень, штовхнув її у передпліччя в подальшому побачивши, що вона через ворота протягнула в його сторону руки, діючи умисно, зловив її обома руками за руки, стискав пальцями рук та притискав до воріт, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді синців на руках та садна на правому передпліччі, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Вказує, що під час розгляду кримінального провадження ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину визнав, вказав, що конфлікт відбувся 16.07.2020 року близько 23.00 год. Позивачка зазначає, що відповідач підтвердив те, що він схопив її за передпліччя і штовхнув, в подальшому схопив її за зап`ястя і притиснув до воріт, внаслідок чого утворилися тілесні ушкодження. Також було досліджено висновок експерта № 968 від 17.07.2020 року, яким діагностовано у неї легке тілесне ушкодження.

Зазначає, що вироком суду від 31 липня 2020 року ухвалено ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів, що становить 850 грн. 00 коп.

Вказує, що таким кримінальним правопорушенням їй було спричинено матеріальну шкоду, яка полягає у витратах на лікування, придбання медикаментів, медичного інвентарю, медичного обстеження, на що нею було витрачено 1800 грн., а також, що вона перебувала на амбулаторному лікуванні.

Крім цього, із змісту вироку вбачається, що ОСОБА_2 пояснив, що перед початком конфлікту він кинув кілька каменів на дах її складу. Позивачка стверджує, що тим самим ОСОБА_2 пошкодив 5 листів її покрівельної бляхи розміром 1.17 м х 6 м., чим заподіяв матеріальної шкоди на суму 3756 грн. Вказує, що також вона понесла витрати пов`язані із заміною покрівельного матеріалу на суму 3000 грн.

Зазначає, що крім цього їй завдано моральну шкоду, яка полягає в порушенні її нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя та в порушенні стосунків з оточуючими її людьми. Такий факт утворює перешкоди для спілкування із її знайомими, зустрічей з ними. Зазначає, що вона не може так ефективно, як раніше, вирішувати побутові проблеми своєї сім`ї. Після події вона веде закритий спосіб життя, рідко виходить з дому, у неї погіршився стан здоров`я, вона погано спить ночами, має занижену самооцінку як особистості, нею втрачену віру у справедливість. Вказує, що змушена докладати зусилля для відновлення нормальних життєвих відносин. Суму компенсації за моральну шкоду оцінює у 15000 грн.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримала в повному обсязі. Просить позов задоволити. Додатково зазначила, що квитанцій на купівлю ліків у неї немає, оскільки вона самостійно такі не купувала, але їй відомо, яка їх вартість

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме згідний відшкодувати позивачці кошти у розмірі 3000 грн. на пошкодження покрівельної бляхи та 1000 грн. моральної шкоди.

Заслухавши думку позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а від так, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Щодо матеріальної шкоди.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вироком Жовківського районного суду Львівської області від 31 липня 2020 року ухвалено ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів, що становить 850 грн. 00 коп.

Вироком суду встановлено, що 16 липня 2020 року в період часу приблизно з 22 год. 45 хв. до 23 год. 00 хв. ОСОБА_2 , знаходячись по АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту з сусідкою ОСОБА_1 , на ґрунті особистих тривалих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння останній тілесних ушкоджень, штовхнув ОСОБА_1 в передпліччя в подальшому побачивши, що ОСОБА_1 через ворота протягнула в його сторону руки, діючи умисно, зловив ОСОБА_1 обома руками за руки, стискав пальцями рук та притискав до воріт, чим спричинив потерпілій ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді синців на руках та садна на правому передпліччі, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Вирок суду набрав законної сили 01.09.2020 року.

Із довідки комунального некомерційного підприємства Жовківської районної ради "Жовківська ЦРЛ" Куликівської міської поліклініки від 29.07.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 дійсно знаходилася на амбулаторному лікуванні в невролога з 20.07.2020 року по 29.07.2020 року із діагнозом - посттравматичний синовіт передпліч верхніх кінцівок та отримувала лікування.

Однак позовна вимога про стягнення із відповідача на її користь матеріальної шкоди на суму 1800 грн., яку обгрунтовує витратами на лікування, придбання медикаментів, медичного інвентарю, медичного обстеження, задоволенню не підлягає, оскільки позивачкою не надано суду ні при подачі позову до суду, ні під час судового розгляду справи, документального підтвердження витрат на таку суму. Крім цього, позивачка у судовому засіданні надала пояснення, що таких квитанцій та чеків у неї немає.

Суд враховує, що відповідач визнає факт пошкодження ним покрівельного матеріалу складу позивачки та згідний відшкодувати їй за це 3000 грн. матеріальної шкоди, а тому, суд приходить до переконання про стягнення саме такої суми матеріальної шкоди із відповідача на користь позивачки, враховуючи те, що останньою не надано суду документально підтвержених витрат на суму 3756 грн. за пошкодження листів покрівельної бляхи та на суму 3000 грн. за заміну покрівельного матеріалу, як про це вона стверджує.

Щодо моральної шкоди. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди „...Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 добровільно не було відшкодовано ОСОБА_1 коштів за завдану їй його діями немайнову (моральну) шкоду.

До негативних наслідків, які пережила ОСОБА_1 належить порушення її нормальних життєвих зв`язків, нервовий стрес та переживання, яких вона зазнала внаслідок події 16.07.2020 року, перенесене нею амбулаторне лікування та перенесені незручності у повсякденному житті у зв`язку із цим.

Оцінюючи в сукупності встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 потерпілій було завдано моральну шкоду, оскільки було порушено її нормальні життєві зв`язки та остання зазнала душевні хвилювання та страждання.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, суд враховує характер вчиненого діяння відповідача, яке характеризується умисною формою вини, майновий стан правопорушника, тяжкість душевних страждань позивачки.

При цьому суд враховує, що моральну шкоду зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Суд бере до уваги те, що відповідач згідний відшкодувати позивачці моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

Враховуючи зазначені положення, судом не встановлено факту доведеності заподіяння моральної шкоди позивачеві в сумі 15000 грн.Із врахуванням вищенаведеного, враховуючи вимоги справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що достатньою є сума відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000 грн.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", то стягненню із відповідача в користь держави підлягає судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 23, 141, 247, 258-259, 264-265, 280-285, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (народився в с. Зашків, зареєстрований АДРЕСА_2 , проживає в АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (народилася в с. Воля Гомулецька, проживає в АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 ) - 3000 грн. матеріальних збитків та 2000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (народився в с. Зашків, зареєстрований АДРЕСА_2 , проживає в АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) - 840 грн. 80 коп. судового збору, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст повного рішення суду виготовлено 20.11.2020 року.

Суддя: Ясиновський Р. Б.