КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №369/1765/2016 Головуючий у І інстанції - Пінкевич Н.С.
апеляційне провадження №22-ц/824/2854/2020 Доповідач у ІІ інстанції - Суханова Є.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Березовенко Р.В., Лівінського С.В.

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування рішення про державну реєстрацію,-

встановив:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.11.2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не чинити перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,0462га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом відновлення меж належної йому земельної ділянки відповідно до меж, зазначених в державному акті на право власності на землю серія ЯМ №487745 від 18 вересня 2012 року.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування рішення про державну реєстрацію відмовлено.

У січні 2019 року ОСОБА_3 подав заяву про ухвалення додаткового рішення у зазначеній цивільній справі, оскільки при ухваленні рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 січня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування рішення про державну реєстрацію було задоволено.

Стягнутоз ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 2 264, 40 грн. (дві тисячі шістсот сорок дві гривні 40 копійок) судових витрат.

Стягнутоз ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 2 264, 40 грн. (дві тисячі шістсот сорок дві гривні 40 копійок) судових витрат.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції апелянти ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним та всебічним дослідженням всіх обставин справи та невідповідності висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що постановою Київського апеляційного суду від 25 червня 2019 року скасовано рішення Києво-Святошинського району Київської області від 15 листопада 2019 року в частині задоволення позову ОСОБА_3 , тому відповідно до ст.. 141 ЦПК України, відпали підстави для стягнення на користь ОСОБА_3 понесених ним судових витрат на проведення експертизи.

Просили, скасувати додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 січня 2019 року та ухвалити у цій частині нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 у стягненні судових витрат на проведення експертизи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до статей 3, 12 Закону України "Про судову експертизу"судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження. Незалежно від виду судочинства судовий експерт зобов`язаний, зокрема провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок.

Відповідно до п.3.ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою учасників справи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

У відповідності до вимог ч. ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст. 141 ЦПК України).

Згідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Київського апеляційного суду від 25 червня 2019 року скасовано рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 листопада 2018 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 і ухвалено в цій частині нове.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Колегія суддів, беручи до уваги доводи апеляційної скарги, вважає, її обґрунтованою, оскільки у відповідності до статті 141 ЦПК України, скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нову постанову про відмову в задоволені позовних вимог ОСОБА_3 , апеляційним судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 270, 258-259 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 січня 2019 року скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову ОСОБА_3 у стягненні на його користь понесених судових витрат на проведення експертизи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий: Є.М. Суханова

Судді Р.В. Березовенко

С.В. Лівінський