_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/1371/20
УХВАЛА

01.12.2020 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Коваленко О.Б., розглянувши заяву про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду міста Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності в порядку спадкування.

Предметом позову є вимога про визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 права власності на земельні ділянки.

Наразі на спірних земельних вже побудовані об`єкти нерухомого майна третіх осіб та є ймовірність, що відповідач, оформляючи свої права на земельні ділянки, може не врахувати інтереси позивача.

За таких обставин, як вважає заявник, є можливим, що зазначені земельні ділянки будуть відчужені, внаслідок чого виконання рішення суду у цій справі може бути суттєво утруднено для позивача.

ОСОБА_1 стверджує, що з урахуванням того, що між сторонами дійсно виник спір та з урахуванням його підстав можна зробити висновок, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно породжує реальну загрозу невиконання та/або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у цій справі.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України,позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти,що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв npо забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Керуючись ст.ст. 149-151 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Накласти арешт на наступне нерухоме майно:

земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ,площею 0,1 га;

земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_3 , площею 0,1 га;

земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_4 , площею 0,08 га;

земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_5 , площею 0,12 га;

земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_6 , площею 0,1 га;

земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_7 , площею 0,08 га;

-земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_8 ( АДРЕСА_8 ) площею 0,06 га.

Ухвала набирає законної сили негайно; може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Коваленко О. Б.