24.11.2020 Справа № 756/402/16-ц
Унікальний № 756/402/16-ц
Провадження № 2/756/52/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2020 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді - Яценко Н.О.

за участю секретаря - Дрончак Д.А.

представника АТ «Ощадбанк» - Щербак Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації та зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання частково недійсним кредитного договору,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року представник позивача за первісним позовом ПАТ «Державний ощадний банк України», яке під час розгляду справи змінило назву на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (надалі - АТ «Державний ощадний банк України») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Після уточнення позовних вимог в редакції від 30 червня 2020 року АТ «Державний ощадний банк України» просить суд: звернути стягнення на предмет іпотеки однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 зі всіма невід`ємними її приналежностями, що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів та з його вартості задовольнити грошові вимоги в розмірі 142 304,36 долари США та виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зі зазначеної квартири, стягнути судові витрати.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 11 січня 2016 року справу передано головуючому судді Яценко Н.О.

Ухвалою суду від 21 січня 2016 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

У лютому 2018 року відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічним позовом до АТ «Державний ощадний банк України» про визнання частково недійсним кредитного договору, в якому просить суд визнати частково недійсним кредитний договір №728 від 27 вересня 2007 року. (а.с. 49 том 2)

Ухвалою суду від 15 лютого 2018 року, яку занесено до протоколу судового засідання, прийнято до провадження зустрічний позов та об`єднано в одне провадження з первісним.

Позивач за зустрічним позовом з представником в судове засідання призначене на 30.06.2020 року на 15 год. 00 хв., не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином та своєчасно, про що свідчить розписка адвоката Чепусова Ю.А. (а.с.183, том 3)

В судове засідання призначене на 16.10.2020 р. на 14 год. 00 хв. позивач за зустрічним позовом з представником не з`явились про розгляд справи повідомлялись належним чином, як шляхом направлення судової повістки, так і шляхом надсилання SMS повідомлення, про що свідчить довідка про доставку SMS повідомлення (а.с.200, том 3) та конверт, який повернувся за закінченням встановленого строку зберігання (а.с.204-205, том 3).

В судове засідання призначене на 17.11.2020 року на 14 год. 00 хв. позивач за зустрічним позовом з представником не з`явились про розгляд справи повідомлялись належним чином, як шляхом направлення судової повістки, так і шляхом надсилання SMS повідомлення. 17 листопада 2020 року засобами електронного зв`язку, адвокат Чепусов Ю.А. посилаючись на карантинні обмеження, просить відкласти розгляд справи.

17.11.2020 р. судом було поставлено на обговорення питання про залишення зустрічного позову без розгляду враховуючи неодноразові неявки в судові засідання належним чином повідомленого позивача за зустрічним позовом з представником.

Представник банку в судовому засіданні 17.11.2020 року не заперечувала відносно залишення зустрічного позову без розгляду, наполягала на вирішенні позову банку.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином, прецедентна практика ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Згідно п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду (такий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 21.09.2020 р. по справі №658/1141/18, провадження № 61-3617св19).

З огляду на те, що справа перебуває у провадженні суду більше чотирьох років, за клопотанням представника позивача за зустрічним позовом розгляд справи відкладався 28.02.2020, 30.06.2020 та 16.10.2020 з метою дотримання розумного строку розгляду справ та з урахуванням зловживання представником ОСОБА_1 своїми процесуальними правами та затягування розгляду справи шляхом неодноразових відкладених судових засідань, суд вважає за доцільне залишити зустрічний позов без розгляду.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання частково недійсним кредитного договору - залишити без розгляду, роз`яснивши, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Повний текст ухвали складено 24 листопада 2020 року.

Суддя Н.О. Яценко