Справа № 953/8848/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2020 року Київський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Шаренко С.Л.,
при секретарі Мельник В.В.,
заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду міста Харкова цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , заінтересована особа приватний нотаріус Гаража Наталія Петрівна про встановлення факту, що має юридичне значення,
Заявник ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановити відповідність адреси об`єкту нерухомого майна, приміщення столової-клубу, зазначеного у договорі купівлі-продажу від 24.07.1999 р., зареєстрованого у реєстрі за № 648, укладеного між Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством та ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 фактичній адресі, яка існувала на момент укладання даного правочину АДРЕСА_1 .
В заяві вказав, що згідно свідоцтва про право власності від 14.06.1999 року, виданого Виконавчим комітетом Циркунівської сільської ради, приміщення столової-клубу розташовані: АДРЕСА_2 належало Комунальному житлово-експлуатаційному підприємству виконкому Циркунівської сільської ради.
Для укладання договору відчуження вищевказаного приміщення, Харківським міжміським БТІ було виготовлено довідку-характеристику б/н, у якій зазначено, що приміщення клубу-столової належить Комунальному житлово-експлуатаційному підприємству виконкому Циркунівської сільської ради та розташовано по АДРЕСА_2 , відділення Кутузовка на землях Циркунівської сільської ради.
На підставі вищевказаних документів приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Н.П. було посвідчено договір купівлі-продажу від 24.07.1999, зареєстрований у реєстрі за № 648, згідно якого набувачем приміщення столової-клубу став ОСОБА_3 . Адреса розташування нежитлової будівлі за текстом вказаного договору зазначена: АДРЕСА_1 . Згідно відповіді № 007-20-ПІ від 12.03.2020 відділу з питань топоніміки та охорони історико культурного середовища Виконавчого комітету Харківської міської ради, Рішенням Харківського міськвиконкому від 10.07.1968 №331 вул. Дружби було перейменовано у вул. Дружну. Рішенням Харківського міськвиконкому від 24.04.1972 № 170 вулицю ОСОБА_4 було перейменовано у вулицю ОСОБА_5 . Розпорядженням міського голови від 02.02.2016 №7 «Про перейменування об`єктів топоніміки м. Харкова» вул. Потапенко перейменовано у вул. Івана Багмута. Також заявник зазначає, що територія с. Циркуни Циркунівської сільської ради Харківського району Харківського району частково включена до меж міста Харкова. Територія колишнього відділення радгоспу «Кутузівка» (із адресами «відділення Кутузівка», «Кутузівка», «вул. Костьольна», «вул. Потапенка» тощо» відповідно увійшла до меж міста Харкова. Рішенням 20 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 24.10.2012 № 907/12 територію відділення «Кутузівка» було поділено між вулицями Костьольною та Манченківською. Також заявник зазначає, що до реєстру назв урбанонімів м. Харкова внесенні чинні на сьогодні назви «вул. Івана Багмута». Таким чином, заявник зазначає, що інформація про «вул. Потабенко» відсутня, в той час фігурує назва « ОСОБА_5 ». На теперішній час, батько заявника ОСОБА_3 , який був власником приміщення помер, та заявник є спадкоємцем всього його майна. Однак, оскільки в правовстановлюючому документі, а саме в договорі купівлі-продажу, не вірно вказано назву вулиці на якій розташовано об`єкт нерухомості, вбачається невідповідність зазначених даних фактичним обставинам. На його заяву до приватного нотаріуса Гаража Н.П. про виправлення зазначених розбіжностей у правовстановлюючому документі, він отримав відмову, у зв`язку з тим, що назва вулиці в договорі купівлі-продажу була вказана згідно довідки КП ХМ БТІ. Таким чином, заявник вимушений звернутись до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 , та його представник ОСОБА_2 заяву підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити з підстав викладених в заяві.
Заінтересована особі приватний нотаріус Гаража Н.П., в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі.
Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши заяву ОСОБА_1 , а також письмові докази, що є у справі, вважає необхідним відмовити у її задоволенні з таких підстав.
Згідно із ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих або майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Пленум Верховного Суду України в постанові №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що наведений у цивільному процесуальному кодексу перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: а) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; б) встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; в) заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); г) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Підставою для звернення заявника до суду із вказаною заявою є необхідність встановлення факту знаходження належного йому у спадок приміщення столової-клубу за адресою: АДРЕСА_1 .
Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 24.07.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Н.П. громадянин ОСОБА_3 придбав у власність приміщення столової-клубу, що знаходиться в АДРЕСА_1 . (а.с. 7). Попередній власник вказаного приміщення, а саме столової-клубу, розташованого на землях Циркунівської сільська ради відділення Кутузівка на вул. Потабенка, 2 відповідно до свідоцтва про право власності від 14.06.1999 року значиться комунальне житлово-експлуатаційне підприємство виконкому Циркунівської сільської ради (а.с. 9).
ІНФОРМАЦІЯ_1 власник приміщення ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 15.05.2015, виданого відділенням державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. (а.с. 12).
Заявник ОСОБА_1 , є сином померлого ОСОБА_3 та є спадкоємцем всього його майна (а.с. 13).
Заявник вказує, що в правовстановлюючих документах, а саме договорі купівлі-продажу, невірно вказано назву вулиці, на якій розташовано об`єкт нерухомості та ці дані не відповідають фактичним обставинам.
У зв`язку з тим, що на його думку, в договорі купівлі-продажу від 24.07.1999 року не вірно вказано назву вулиці на якій розташоване нежитлове приміщення столової-клубу, ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса з заявою про виправлення зазначених розбіжностей та листом приватного нотаріуса Гаража Н.П. від 02.06.2020 № 622/01-16 від 28.05.2020 йому відмовлено у виправленні помилки, у зв`язку з ти, що в довідці виданою Харківським міським бюро технічної інвентаризації від 03.07.1999 за № б/н вказана вулиця Потабенко. (а.с. 4).
У частині 1 ст. 315 ЦПК України наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом. Хоча за змістом частини другої цієї статті зазначений перелік не є вичерпним, проте у судовому порядку можуть бути встановлені ті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб (якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення).
Велика Палата Верховного Суду звернула увагу і на те, що у ч.1 ст.315 ЦПК України наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом. Хоча за змістом ч. 2 цієї статті зазначений перелік не є вичерпним, проте в судовому порядку можуть бути встановлені лише ті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб (постанова ВПВС від 29 травня 2019 року у справі №398/4017/18 (провадження №14-215цс19))
Заявник в своїй заяві не зазначає, які особисті чи майнові права виникають, змінюються або виникають від встановлення вказаного факту.
Доказів того, що вказані обставини перешкоджають реалізувати своє право власності та отримати спадщину після свого померлого батька ОСОБА_3 матеріали справи не містять.
Крім того, не знайшли свого підтвердження ті обставини, що помилка в договорі купівлі-продажу виникла на підставі довідки виданої Харківським міським бюро технічної інвентаризації від 03.07.1999 року за № б/н, в якій АДРЕСА_2 була вказана як вулиця Потабенко, оскільки в свідоцтві про право власності попереднього власника від 14.06.1999 вказаного житлового приміщення столової-клубу, його місце знаходження також значиться по АДРЕСА_2 .
Посилання представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на письмові докази долученні до справи 08.12.2020, а саме на лист технічні умови від 02.09.2002, технічні умови ДАЕК «Харківобленерго» від 02.08.2000 23/р, лист від 16.03.2007, проекту від 2007 року, акту розмежування від 01.06.2001, лист про облік витрат електроенергії від 14.08.2000, договір № 9231 від 01.06.2001 нм користування електричної енергії, акт № 22/2 на ввід в експлуатацію електроустанови від 21.03.2001 відповідно до яких адреса вказаного приміщення столової-клубу значиться по АДРЕСА_3 , суд не приймає до уваги, оскільки вказані документи не є правовстановлюючими та не стосуються періоду в момент укладання договору купівлі-продажу від 24.07.1999.
Таким чином, суд приходить до висновку про неможливість встановити факт, що на момент укладання договору купівлі-продажу від 24.07.1999 адреса приміщення столової клубу значилась за адресою: АДРЕСА_1 .
Керуючись ст. ст. 259 ч. 6, 265,268,273, 315 ЦПК України, суд, -
Відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , заінтересована особа приватний нотаріус Гаража Наталія Петрівна про встановлення факту відповідності адреси об`єкту нерухомого майна, приміщення столової клубу, зазначеного у договорі купівлі-продажу від 24.07.1999 року, зареєстрованого в реєстрі за № 648, укладеного між Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством та ОСОБА_3 .
Рішення суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення виготовлений 16.12.2020.

Суддя: С.Л. Шаренко