ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1753/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Долі М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

08.10.2019 до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позов позивачем обґрунтовано наступним чином. 24.09.2005 сторони уклали шлюб. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3 , 2007 р.н. та доньку ОСОБА_4 , 2013 р.н., які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, виховання дітей, внаслідок чого постійного виникали сварки та непорозуміння, що погано впливало на розвиток і виховання дітей та призвело до фактичного припинення між нами шлюбних відносин. Протягом останніх трьох місяців вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних відносин. Шлюб існує лише формально, примирення не можливо, через остаточну втрату її любові до відповідача та поваги один до одного, збереження шлюбу є недоцільним. Майнових спорів між ними немає. Діти після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачем. Спір щодо утримання дітей наразі відсутній.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29.10.2019 відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13.12.2019 підготовче провадження закрито та справа призначена до судового розгляду по суті на 25.02.2020.

Позивач в судове засідання не прибула, проте направила заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував щодо розірвання шлюбу.

Суд з`ясувавши думку відповідача розглянув справу за відсутністю позивача за наявними у суду матеріалів, відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24.09.2005 сторони зареєстрували шлюбу (а.с. 4). У шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7).

Внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на життєві і сімейні цінності та виховання дітей, позивач втратила почуття любові до відповідача, сторони втратили повагу один до одного, і як наслідок вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносини, як зазначила позивач з липня 2019 року. Шлюб існує лише формально, примирення не можливо, збереження шлюбу є недоцільним, та буде суперечити інтересам сторін.

Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства.

Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно з вимогами ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно з вимогами ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

На підставі викладеного, враховуючи те, що подальше збереження сім`ї з урахуванням їх взаємних відносин неможливе і суперечить інтересам позивача та відповідача, сторони не здійснили дій для примирення та збереження шлюбу, вони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільне господарство, не проживають разом, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 110,112,114, 115 СК України, ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 24 вересня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тетіївського районного управління юстиції Київської області Україна, актовий запис № 83, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Заставенко М.О.