2-437/10
6/465/144/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Марків Ю.С.

при секретарі Волкову Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові матеріали подання Франківського відділу ДВС м. Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про тимчасове обмеження ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и в:

Франківський відділ державної виконавчої служби міста Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України, покликаючись на те, що на виконанні Франківського відділу державної виконавчої у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №54491099 з примусового виконання виконавчого листа № 2-437/10 від 15.05.2017 року, виданий Франківським районним судом м. Львова про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Львівської ОД ПАТ АБ "Укргазбанк" 73137,38 дол. США, 36681,97, в тому числі 60191,69 дол. США заборгованості за кредитом, 26388,66 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків, 10343,31 грн. пені за невчасне повернення кредиту. 30.08.2017 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку скеровано боржнику до виконання стягувачу до відома. 12.09.2017 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та внесено до реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. На виклики державного виконавця боржник від 18.09.2019, 18.09.2019 року не з`являється та жодних пояснень з приводу погашення заборгованості не надає. На вимогу державного виконавця, боржником не подано декларацію про доходи та майно. Стаом на 06.07.2020 року рішення суду боржником не виконано.

З огляду на те, що у боржника є наявні невиконанні зобов`язання, покладені на нього вищезгаданим документом, просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Сторони у судове засідання не з`явились, належним чином, відповідно до положень ЦПК України повідомлялись про дату, час та місце проведення судового засідання. Разом із тим, неявка в судове засідання зазначених осіб не перешкоджає розгляду вказаного подання.

Як вбачається з матеріалів справи, державний виконавець неодноразово, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду вищевказаного подання, однак в судові засіданні не з`являвся. У судовому засіданні 29.10.2020 року пояснив, що ним направлявся запит про місце реєстрацію боржника, однак доказу того, що він зареєстрований за цією адресою немає. В судове засідання 23.11.2020 року не з`явився, подав клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з відсутністю відповіді на запит державного виконавця в Обласне адресно-довідкове бюро УМВСУ у Львівській області для встановлення факту проживання Чепурного за адресою АДРЕСА_1 .

Вивчивши матеріали справи, зважаючи на терміновість розгляду даного подання відповідно до ст.441 ЦПК України, суд вважає, що дане подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з виконавчого листа № 2-437/10 від 15.05.2017 року, виданого Франківським районним судом м. Львова, в ОСОБА_2 , ОСОБА_1 наявна заборгованість перед ВАТ АБ "Укргазбанк" Львівської філії в сумі 73137,38 дол. США, 36681,97, в тому числі 60191,69 дол. США заборгованості за кредитом, 26388,66 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків, 10343,31 грн. пені за невчасне повернення кредиту.

30.08.2017 року державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Разом із тим, державним виконавцем скеровано запити в реєструючі органи. Згідно відповіді УПФУ № від 19.09.2019 року боржник у звітному 2019 році працював у підприємстві із 100% іноземним капіталом "ААЗ Трейдінг Ко", а також у військовій частині НОМЕР_1 . Згідно відповіді ДФС України № від 19.09.2019 року фізичну особу-підприємця припинено, відкритих розрахункових рахунків в фінансових та банківських установах немає.

В ході виконання, 12.09.2017 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.

Постановою державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20.09.2018 року звернено стягнення на доходи боржника у розмірі 20% виплати загальної суми боргу 2262585,43 грн.

Викликом державного виконавця №23774 від 18.09.2019 року зобов`язано звернутись ОСОБА_1 до державного виконавця щодо сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату.

26.09.2019 року державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову про розшук майна боржника, якою оголошено в розшук майно, що належить боржнику.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. Відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавленим права в будь-який час повернутись в Україну.

Так, згідно ст. 2 протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Згідно ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право на вільне самостійне пересування по території України і на вибір місця перебування. Фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Фізична особа, яка є громадянином України, має право на безперешкодне повернення в Україну. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом. Фізична особа не може бути видворена з обраного нею місця перебування, доступ до якого не заборонений законом. Законом можуть бути встановлені особливі правила доступу на окремі території, якщо цього потребують інтереси державної безпеки, охорони громадського порядку, життя та здоров`я людей.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли:

1) він обізнаний з відомостями, які становлять державну таємницю, - до закінчення терміну, встановленого статтею 12 цього Закону;

3) стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень;

4) він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання;

5) він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів;

9) він перебуває під адміністративним наглядом Національної поліції - до припинення нагляду.

Враховуючи вказані вимоги закону для задоволення подання державного виконавця про здійснення згаданого тимчасового обмеження конституційних прав громадянина України, які також гарантовані Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод повинні бути достатньо вагомі підстави, які свідчили б про необхідність застосування такого заходу, насамперед в інтересах забезпечення виконання судового рішення. Такими, зокрема, можна вважати встановлення факту свідомого ухилення боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи від виконання судового рішення, вчинення дій, що свідчили б про намагання шляхом виїзду за межі України ухилитись від виконання рішення суду, тощо.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може, зокрема, свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 згаданого Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження, тощо.

Отже, зі змісту вищезазначених норм вбачається, що обов`язковою підставою для задоволення судом подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, є навмисне чи інше свідоме ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, в інтересах національної чи громадської безпеки, з метою захисту прав і свобод інших громадян.

На підставі визначених у ч.5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» обов`язків боржника можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти як будь які свідомі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, і коли виконати цей обов`язок не заважають будь які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Проте всупереч вимогам процесуального закону, державним виконавцем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Окрім того, відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» станом на час відкриття виконавчого провадження копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Документи виконавчого провадження державним органам, органам місцевого самоврядування, банкам, іншим фінансовим установам, підприємствам, установам, організаціям, посадовим чи службовим особам можуть надсилатися у формі електронних документів. За умови авансування стягувачем у порядку, передбаченому цим Законом, витрат виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися його учасникам рекомендованими листами. У разі якщо у виконавчому документі зазначено адреси електронної пошти стягувача та/або боржника, документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та/або боржнику також електронною поштою. На підставі письмової заяви учасника виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам каналами факсимільного зв`язку, електронною поштою або з використанням інших засобів зв`язку. Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв`язку, електронною поштою або з використанням інших засобів зв`язку, вважаються врученими, за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами. Виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам, іншим учасникам виконавчого провадження, також адміністрації підприємства, установи, організації, фізичній особі - підприємцю під розписку.

Дійсно, як вбачається із матеріалів справи Франківським відділом державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, виклик боржника а також постанова про накладення арешту, постанова про розшук майна боржника, постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, однак доказів такого надсилання боржнику в матеріалах подання не існує.

Відтак, підстав вважати, що боржнику було відомо про необхідність з`явитися до державного виконавця та надати пояснення, - немає.

На думку суду, матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань.

Оскільки законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, висновок Франківського ВДВС м. Львова про необхідність тимчасового обмеження у виїзді за кордон з підстав наявності у ОСОБА_1 невиконаних зобов`язань, покладених на нього рішенням Франківського районного суду м. Львова від 14.08.2014 року, за відсутності доказів ухилення від виконання зобов`язань, не може бути підставою для задоволення подання.

Отже, зважаючи на вищенаведене, суд доходить переконання, що звернувшись з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України, Франківський відділ державної виконавчої служби міста Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про ухилення боржника від виконання покладених на нього судом зобов`язань.

Враховуючи вищевикладене, те, що згідно з вимогами ст.441 ЦПК України дане подання розглядається негайно, за участю державного виконавця, однак такий в судове засідання не з`явився, підтвердження місця реєстрації боржника не надав, на думку суду, у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України слід відмовити за недоведеністю саме ухилення боржника від виконання зобов`язань.

На підставі викладеного та керуючись ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 441 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

у задоволенні подання Франківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про тимчасове обмеження ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Марків Ю.С.