_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/343/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків Олени Василівни,

секретаря судового засідання Завальнюк Катерини Володимирівни,

за участі: заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , заінтересованої особи ОСОБА_3 , представників заінтересованої особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку окремого позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), Одеський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (адреса: 65076, м.Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 7) про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

13.11.2020 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис, як зазначено в резолютивній частині заяви, стосовно громадянина Грузії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Телаві, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , строком на шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

- заборонити громадянину Грузії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Телаві перебувати в місці проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити громадянину Грузії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Телаві, наближатися до місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 на відстань менше ніж 1000 метрів;

- заборонити громадянину Грузії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Телаві, вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Ухвалою суду від 16.11.2020 року заяву залишено без руху.

25.11.2020 року заявник надала до суду заяву про виконання ухвали суду про залишення заяви без руху.

Ухвалою від 26.11.2020 року провадження по справі відкрито.

В судовому засіданні 02.12.2020 року заявниця ОСОБА_1 підтримала заяву у повному обсязі та просила задовольнити.

Представник заявниці адвокат Рябченко Т.О. підтримала заяву у повному обсязі, повідомила, що заявниця не мала можливості з`явитись до судового засідання 30.11.2020 року, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 її побив, але в судове засідання 02.12.2020 року змогла з`явитися заявник та надала додаткові письмові докази.

Заінтересована особа ОСОБА_3 та його представники адвокати Канікаєв Ю.О. та ОСОБА_4 заперечували проти заяви.

Представник Одеського міського центра соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді до участі в розгляді даної справи не залучався, суд не отримав від вказаної установи будь-яких заяв.

ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В своїй заяві ОСОБА_1 посилається на те, що вона з осені 2012 року до зими поточного року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 . За час спільного проживання народилось двоє дітей: донька та син. Також у заявника є старший син від першого шлюбу. Діти постійно проживають з матір`ю. Протягом останніх трьох років заявник намагалась припинити стосунки з ОСОБА_3 , він дуже не поважно ставився до неї, постійно принижував, намагався застосувати фізичну розправу. Згодом заявник зустріла нинішнього чоловіка, з яким уклала шлюб в вересні 2020 року.

Заявник зазначає, що ОСОБА_3 приїхав до м. Одеси на початку серпня 2020 року та незаконно оселився за місцем проживання дітей. При цьому ОСОБА_3 заявив заявниці, що має право проживати там де живуть його діти. У них в сім`ї скандали та сварки посилились, приниження та погрози на її адресу, а також батько дітей налаштовує проти неї. Заявник зверталась до поліції, було складено двічі протоколи про адміністративне правопорушення та виписано ОСОБА_3 припис про заборону знаходитись за місцем проживання позивача та дітей. А в вихідний день ОСОБА_3 побив заявницу, вона за рекомендацією подруги викликала швидку та поліцію, на цей час отримує лікування амбулаторно.

Заінтересована особа ОСОБА_6 заперечував проти змісту заяви, повідомив суду, що ніяких адміністративних правопорушень з його боку не було, він не був повідомлений про розгляд таких справ, вважає, що заявниця вводить суд в оману, що йому шкода дітей, які постійно голодні. та просять його не залишати їх без його турботи. ОСОБА_3 повідомив суду, що він працював за кордоном, а потім поїхав до Грузії, щоб розірвати шлюб з дружиною, так як на прохання ОСОБА_1 мав намір з нею одружитися. Але, в період введення карантину він не міг повернутися до м.Одеси раніше ніж в серпні 2020 року. Повідомив, що кохає заявницу, однак ОСОБА_7 йому сказала, що за час карантину зустріла іншого чоловіка та просить її залишити. З серпня 2020 року ОСОБА_3 проживав з дітьми, а заявник проживала з новим чоловіком за місцем його мешкання. Першого вересня Каратієлі Звіад збирав дітей до школи, сплачував дітям відпочинок у санаторії, його друга дружина готовила дітям їжу, оскільки вони постійно були голодні, коли його не було в місті, діти постійно плакали, діти хотіли поїхати з ним. Повідомив суду, що за день до судового засідання ОСОБА_7 не бив, вона прийшла до дому вночі, тому вважає, що заявник бреше на нього, не довіряє довідкам з лікарні, стверджує, що її взагалі не бачив. Заявницю ніколи не бив, робив все ради дітей.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

В ході судового розгляду встановлено, що заявник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , вказане житло належить старшим дітям: ОСОБА_8 та Богуславчик / нині Богуславчик- ОСОБА_9 по 1/2 частці кожному, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від24.05.2013 року, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_10 .

Заявник є матір`ю трьох дітей, молодші: дочка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є спільними дітьми з ОСОБА_3 , про що суду надані свідоцтва пронародження дітей.

На підтвердження заявлених вимог ОСОБА_1 щодо насилля зі сторони ОСОБА_3 суду надано:

- Талони-повідомлення за фактом звернення до Таїровського ВП 25.09.2020 року/а.с.19/; №23244 від 28.11.2020 року; за №23244 /а.с.62/; від 29.11.2020 року; за №23317/а.с.64/.

-Заява від ОСОБА_1 до Таїровського ВП , відносно того, що ОСОБА_3 побив її та наніс ушкодження/а.с.65/.

- копія заяви поданої до Таїровського ВП про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 129 КК України /а.с.20/.

- Терміновий заборонний припис стосовно кривдника, серія АА №141280 складеного 07.10.2020 року інспектором роти №7 батальйону №2 УПП в Одеській області ДПП л-т поліції Меньшиковим О.С., який виніс терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства психологічного характеру відносно колишньої співмешканки ОСОБА_1 , а саме виражав словесні образи та погрози, кидався в бійку/а.с.21/;

- Довідка №7954 від 29.11.2020 року відносно того, що ОСОБА_1 має діагноз струс головного мозку/а.с.66/.

- Довідка КНП «МКЛ №11» ОМР від 29.11.2020 року з рентгенорадіологічного відділення, що ОСОБА_13 має перелом ребра/а.с.67/.

В судовому засіданні 30.11.2020 року судом допитано свідків зі сторони ОСОБА_3 :

- ОСОБА_14 , друга сім`ї, хресного батька одного з сумісних дітей та ОСОБА_15 , сусіда, який проживає за адресою АДРЕСА_4 .

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що проживає за адресою: АДРЕСА_5 , з 2000 року, знає ОСОБА_1 15 років, про насильство нічого не знає. Звіад ОСОБА_16 шанована особа, останні часом на території двору, коли з`являється ОСОБА_1 , тоді з`являється і поліція. Коли ОСОБА_17 не було, ОСОБА_7 приводила до житла іншого чоловіка. Каратієлі ОСОБА_17 в квартирі не проживав, а він живе окремо у дворі, в присторойці. Заявниця працювала, тому з 08 години до 18-19 годин вечора її не було дома, діти були під наглядом сусідів та свідка. Ініціатором сварок завжди є ОСОБА_7 . Стосовно ОСОБА_17 повідомив, що він добра людина, його всі поважають, ОСОБА_7 скандальна, для друзів в неї нічого нема. Живе рядом та бачив, що одного разу ОСОБА_7 не було протягом цілого місяця, а всеь час з дітьми був ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_14 , повідомив, що постіно проживає в м. Одесі, працює на будівництві. Знає ОСОБА_18 15 років, є його другом, ОСОБА_7 знає приблизно 7-8 років. Свідок повідомив, що у 2019 році, ОСОБА_17 з ОСОБА_7 та дітьми були в Грузії, свідок часто ходить у гості в м. Одесі. Коли ОСОБА_17 поїхав до Грузії, свідок возив ОСОБА_7 з дитиною до лікаря, ОСОБА_7 почала йому говорити, що їй не подобається бути без статусною дружиною, але свідок вказав їй, що це є їх відносинами, він не может втручатися в такі стосунки. Свідок зазначив, що ОСОБА_7 познайомилась з іншим чоловіком - ОСОБА_19 , а коли приїхав ОСОБА_17 вона влаштувала скандал. ОСОБА_7 4 місяці не була вдома, про дітей піклувався ОСОБА_17 , свідок повідомив, що ОСОБА_7 не бачив лстанні дні, вважає, що вона хоче вигнати ОСОБА_17 з квартири.

У судовому засіданні 02.12.2020 року були допитані свідки зі сторони заявниці:

- ОСОБА_20 , подруга, має сина однолітка старшому сину заявниці, та ОСОБА_21 , подруга, яка є хрещеною мамою старшого сина заявниці, а за фахом є адвокатом.

Свідок ОСОБА_20 , показала, що її син навчається разом з старшим сином завниці ОСОБА_22 , повідомила суду, що зі слів ОСОБА_1 їй відомо, що ОСОБА_17 постійно б`є заявницю, принижує її, але свідком цих обставин не була. Була викликана до житла вже після того, як заявницу було доставлена до лікарні, а свідок прибула з своїи сином, в той день її друзі ОСОБА_17 принижували, проявляли до неї та всіх жінок, зневагу.

Свідок ОСОБА_21 , показада суду, що знайома з ОСОБА_17 з 2010 року, говорить, що ОСОБА_7 бажає жити з новим чоловіком і дітьми разом, а ОСОБА_17 приїхав та перестав себе контролювати, принижував, погрожував, а потім і побив заявницу. ЗЩнає зі слів заявниці, що матеріальну допомогу Звіад перераховував не часто, один раз у три місяці по 100-200 євро. По відношенню до дітей він так кричить, що це чують всі сусіди. Свідок на питання ОСОБА_3 відповіла, що рік не бачила сина заявниці ОСОБА_22 .

IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Відповідно до п. 3 ч.1ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому відповідно до вимог Закону ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 звернулась з заявами до Таїровського ВП Київського ВП ГУ НП в Одеській області з приводу скандалів з ОСОБА_3 та домашнього насильства з його боку стосовно неї.

Ст. 16 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено ведення Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі. Єдиний державний реєстр випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі (далі - Реєстр) - це автоматизована інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для збирання, реєстрації, накопичення, зберігання, адаптування, зміни, поновлення, використання, поширення (розповсюдження, реалізації, передачі), знеособлення і знищення визначених цим Законом даних про випадки домашнього насильства та насильства за ознакою статі. До Реєстру вносяться відомості (окремо за кожним випадком насильства). Формування Реєстру здійснюється окремо за кожним випадком домашнього насильства, насильства за ознакою статі шляхом внесення до нього відповідної інформації. Персональні дані про особу, яка повідомила про вчинення насильства, зберігаються у Реєстрі протягом одного року з дня надходження відповідної інформації про вчинення насильства. Персональні дані про постраждалу особу зберігаються у Реєстрі протягом трьох років з дня вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статті.

Вислухавши заявника, суд приходить до висновку, що виказане прохання заявниці чітко сформоване, вона заявила суду, що бажає виселити ОСОБА_3 з квартири, де буде проживати з новим чоловіком та дітьми.

В ході судового розгляду справи ОСОБА_1 надано, як доказ щодо підстав внесення до Єдиного державного реєстру випадків вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства щодо неї та факту притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ознаками ст. 173-2 КУпАП. Однак, захист ОСОБА_3 повідомив суд, що про вказані докази стало відомо 30.11.2020 року та на цей час подана апеляцію на вказані постанови. При цьому повідомили суду, що стосовно заявниці наявна на цей час не розглянута інша справа у провадженні суду щодо насилля до старшого сина ОСОБА_22 .

Тобто, вказані докази судом відхиляються, оскільки має бути вирішено питання щодо поновлення строків та розгляд апеляціїних скарг.

На думку суду, не заслуговують і на увагу надані у якості доказів копії талонів-повідомлень від 25.09.2020 року та від 29.11.2020 року, оскільки з вказаних копій не вбачається, з яких саме заяв вони стосуються, а також наслідки таких звернень.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила, що вже на протязі трьох років сторони мають погані стосунки. При цьому інформацію щодо поїздки в 2019 році до Грузії разом дітьми не спростувала.

Окрім того, сама заявник пояснила суду, що в серпні 2020 року ОСОБА_3 після прибуття до м. Одеси проживав разом з молодшим сином в квартирі за спірною адресою, старші діти були в санаторії, а заявник разом з чоловіком їздили відпочивати на море, правда не в Турцію, а лише на Затоку. При цьому вказана інформація була для свідків зі сторони заявника невідомою, про яку заявник їй нічого не розповіла. Свідок ОСОБА_20 запевняла суд, що заявниця весь час працювала, а на відпочинок не їздила.

Покази даних свідків не мають інформації щодо конкретних обставин подій 29.11.2020 року, розповіли тільки по наслідкам обстеження заявниці та її лікування, суд приходить до висновку, що свідки самостійнозмоделювали своє бачення сімейних відносин між заявницею та батьком дітей, та дали свідчення зі слів самої заявниці.

Однак доводи сторони ОСОБА_1 щодо того, що ОСОБА_3 застосував до неї фізичного насильства належними та допустимими в сенсі ст. ст. 77, 78 ЦПК України не підтверджені. Як вбачається з довідки від 29.11.2020 року КНП «МКЛ №11» ОМР вона виписана на ім`я ОСОБА_13 .

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги заявника не підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. При цьому суд враховує, що спірне житло належить дітям, в тому числі і дитині ОСОБА_3 , він має законні права на спілкування з дитиною як батько, так і спілкування з меншим сином, заявниця та батько дітей повинні вирішити питання щодо їх утримання, виховання без шкоди інтересам дітей, а обраний заявницею спосіб вирішення такого питання не може бути судом задоволеним.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 350-5 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), Одеський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (адреса: 65076, м.Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 7) про видачу обмежувального припису, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги можуть бути подані через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Васильків О. В.