ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 318/504/17

провадження № 61-37568св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Краснощокова Є. В. Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 ,

третя особа - приватний нотаріус Кам`янсько-Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області Хаяркін Віктор Вікторович,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 26 жовтня 2017 року в складі судді Васильченко В. В. та на постанову апеляційного суду Запорізької області від 15 травня 2018 року в складі колегії суддів Крилової О. В., Кухаря В. С., Полякова О. З.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 та з уточненням позовних вимог просив визначити йому додатковий строк тривалістю 2 місяці з дня набрання чинності рішенням суду для подачі заяви на прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_4 .

В обґрунтування позову зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка ОСОБА_4 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 року заповіла йому земельну ділянку площею 12,5 га.

У позовній заяві ОСОБА_1 указував, що про існування цього заповіту йому стало відомо випадково в 2017 році в сільській раді й 17 травня 2017 року він звернувся до нотаріуса, де дізнався, що пропустив строк для подачі заяви на прийняття спадщини.

В уточненій позовній заяві ОСОБА_1 зазначав, що після смерті спадкодавця він одразу звернувся до нотаріуса, однак останній порадив зачекати.

У період з 25 жовтня 2015 року по 23 листопада 2015 року позивач постійно перебував у відрядженнях за межами Запорізької області від ФГ «Луч Панкєєва В. В.», що перешкодило йому звернутися із заявою про прийняття спадщини в межах передбаченого законом строку.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 26 жовтня 2017 року позов задоволено, визначено ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання чинності рішенням суду для подання заяви на прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_4 .

Короткий зміст судового рішення апеляційного суду

Постановою апеляційного суду Запорізької області від 15 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 26 жовтня 2017 року - без змін.

Апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи та на підставі належних доказів дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, а доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

04 червня 2018 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 05 липня 2018 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 11 січня 2020 року дана справа призначена до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати оскаржувані судові рішення як такі, що прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Указує, що висновок судів про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини зроблений з порушенням норм закону та не ґрунтується на обставинах справи.

Відзив на касаційну скаргу

У серпні 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду відзив на дану касаційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 .

Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 12,50 га, яка розташована на території Великознам`янської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, кадастровий номер :04:004:0001.

Відповідно до складеного 22 жовтня 2010 року заповіту, посвідченого заступником сільського голови Великознам`янської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області Захаровим Ю. І., зареєстрованого в реєстрі за номером 99, ОСОБА_4 заповіла належну їй земельну ділянку площею 12,50 га, кадастровий номер :04:004:0001 ОСОБА_1 .

Станом на 22 травня 2015 року ОСОБА_4 постійно проживала в АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 на АДРЕСА_2 в цьому ж селі .

На день смерті разом зі спадкодавцем проживав її чоловік ОСОБА_2

17 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Кам`янсько-Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області з заявою про прийняття спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Кам`янсько-Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області від 17 травня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку зі спливом строку на прийняття спадщини.

У період з 25 жовтня 2015 року по 23 листопада 2015 року позивач перебував у відрядженнях за межами Запорізької області від ФГ «Луч Панкєєва О. В.».

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга подана до набрання чинності Закону України № 460-ІХ від 15 січня 2020 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», тому відповідно до пункту 2 прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного закону розглядається у порядку, що діяв до набрання чинності цим законом.

Згідно з положеннями статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За результатами розгляду касаційної скарги колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оскаржувані судові рішення не відповідають зазначеним вимогам закону.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1269, частина перша статті 1270 ЦК України).

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

При розгляді даної справи суди виходили з того, що ОСОБА_1 не знав про існування заповіту та звернувся до нотаріуса після закінчення шестимісячного строку, проте в уточненій позовній заяві позивач сам указував, що після смерті тітки та до від`їзду в відрядження звернувся до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, на що суди уваги не звернули.

Порушення судом норм процесуального права унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, що згідно з пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України є підставою для скасування постанови апеляційного суду та направлення справи на новий розгляд до апеляційного суду.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного суду.

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову апеляційного суду Запорізької області від 15 травня 2018 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук