Справа № 307/574/18
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів: Готри Т.Ю.,Фазикош Г.В.,

за участі секретаря - Кухта М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Тячівського районного суду від 11 квітня 2018 року, головуючий суддя Чопик В.В., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 подала до суду позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Свої вимоги мотивує тим, що 28 січня 2012 року вона вступила до шлюбу з відповідачем по справі ОСОБА_2 . Від даного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходяться на її повному утриманні та вихованні. Відповідач покинув сім`ю, не надає жодної допомоги на утримання доньки, в добровільному порядку відмовився сплачувати аліменти. Відповідач являється добре матеріально забезпеченою особою, виїжджає за кордон на заробітки і отримує хороших дохід, однак від неї його приховує. Тому просить суд стягувати аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 2500 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття.

Рішенням Тячівського районного суду від 11 квітня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти щомісячно в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень до досягнення нею повноліття, починаючи з 05.03.2018р.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині одномісячного стягнення аліментів в розмірі 1500 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що донька проживає з ним та перебуває на його утриманні.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

18.11.2020 року до Закарпатського апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_3 в якій вона просить справу розглянути у її відсутності. Крім того, вказує, що рішенням Тячівського районного суду від 22.09.2020 року шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвано.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .(а.с.8).

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України (відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо покращення права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» в редакції від 17.05.2017 року) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, одержувач аліментів скористався своїм правом щодо визначення способу стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Суд першої інстанції, при визначенні розміру аліментів, врахував вищенаведені обставини, визначив достатню і розумну суму аліментів, враховуючи вік дітей, стан здоров`я та обставини, передбачені ст. 182 СК України.

Як вбачається, відповідач є молодим за віком та працездатним, доказів того, що за станом здоров`я відповідач не має змоги працювати, останнім не надано, що свідчить про можливість відповідача працевлаштуватися, отримувати дохід та, відповідно, надавати матеріальну допомогу своїй дитині.

Даючи оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія приходить до висновку про недоцільність зменшення розміру аліментів, оскільки вищевказана сума (1500 грн.) є розумною і достатньою для забезпечення матеріальних потреб неповнолітньої.

Доводи апеляційної скарги, про те, що донька ОСОБА_4 постійно проживає з ним та перебуває на його утриманні не знайшли свого підтвердження.

За таких обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, у відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Тячівського районного суду від 11 квітня 2018 року року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 25 листопада 2020 року.

Головуючий

Судді