Ухвала

18 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 761/12964/18

провадження № 61-1675зпв18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - прокурор Ленінського району м. Севастополя в інтересах Севастопольської міської ради,

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа - громадська організація «Дачне товариство «Планета Плюс»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу заяву заступника Генерального прокурора України про перегляд ухвали Вищого спеціального суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 жовтня 2013 року в справі за позовом прокурора Ленінського району м. Севастополя в інтересах Севастопольської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - громадська організація «Дачне товариство «Планета Плюс», про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки

з незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2010 року прокурор Ленінського району м. Севастополя

в інтересах Севастопольської міської ради звернувся до суду із позовом

до ОСОБА_1 , третя особа - громадська організація «Дачне товариство «Планета Плюс» (далі - ГО «ДТ «Планета Плюс»), про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку

та витребування земельної ділянки з незаконного володіння.

Рішенням Гагарінського районного суду м. Севастополя від 24 грудня

2012 року у задоволенні позову прокурора Ленінського району

м. Севастополя в інтересах Севастопольської міської ради відмовлено.

Скасовано арешт на заборону вчиняти будь-які дії на земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану у АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 які накладені згідно ухвали судді Гагарінського районного суду м. Севастополя від 09 листопада 2010 року.

Рішенням Апеляційного суду м. Севастополя від 08 серпня 2013 року апеляційну скаргу прокурора Ленінського району м. Севастополя задоволено частково. Рішення Гагарінського районного суду м. Севастополя

від 24 грудня 2012 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог прокурора Ленінського району

м. Севастополя в інтересах Севастопольської міської ради з інших підстав.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 30 жовтня 2013 року касаційні скарги Севастопольської міської ради та прокурора м. Севастополя залишено без задоволення. Рішення Апеляційного суду м. Севастополя від 08 серпня

2013 року залишено без змін.

04 лютого 2014 року заступник Генерального прокурора України подав заяву про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 жовтня 2013 року.

Ухвалами Верховного Суду України від 13 березня 2014 року відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та витребувано матеріали цієї справи із Гагарінського районного суду м. Севастополя.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України

у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено

до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На виконання вимог зазначених норм ЦПК України матеріали провадження передано до Верховного Суду.

Витребувані ухвалою Верховного Суду України матеріали цієї справи

ні до Верховного Суду України, ні до Верховного Суду не надходили.

Відповідно до Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон № 1207-VII) територію Автономної Республіки Крим визначено тимчасово окупованою територією.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону №1207-VII у зв`язку

з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та м. Севастополя на тимчасово окупованих територіях змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим

на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя судам. Зокрема, передбачено, що розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, здійснюється місцевими загальними судами м. Києва, що визначаються Апеляційним судом м. Києва.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23 березня 2018 року визначено підсудність цивільної справи за позовом прокурора Ленінського району

м. Севастополя в інтересах Севастопольської міської ради

до ОСОБА_1 , третя особа - ГО «ДТ «Планета Плюс» про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку

та витребування земельної ділянки з незаконного володіння - Шевченківському районному суду м. Києва.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 вересня

2018 року у складі судді Макаренко І. О. заяву Генеральної прокуратури України про відновлення втраченого судового провадження у справі

№ 2-2598/11 за позовом прокурора Ленінського району м. Севастополя

в інтересах держави в особі Севастопольської міської ради

до ОСОБА_1 , третя особа - ГО «ДТ «Планета плюс», про визнання недійсним державного акта на землю та повернення земельної ділянки задоволено. Відновлено втрачене судове провадження, а саме: 1) рішення Гагарінського районного суду м. Севастополя у справі № 2-2598/11

від 24 грудня 2012 року, яким у задоволенні позову прокурора Ленінського району м. Севастополя в інтересах держави в особі Севастопольської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - ГО «ДТ «Планета плюс», про визнання недійним державного акта на землю та повернення земельної ділянки відмовлено. Скасовано арешт на заборону вчиняти будь-які дії

на земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану у

АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 які накладені згідно ухвали судді Гагарінського районного суду м. Севастополя

від 09 листопада 2010 року; 2) рішення Апеляційного суду м. Севастополя

від 08 серпня 2013 року у цій справі, яким апеляційну скаргу прокурора Ленінського району м. Севастополя задоволено частково. Рішення Гагарінського районного суду м. Севастополя від 24 грудня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову прокурора Ленінського району м. Севастополя в інтересах держави в особі Севастопольської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа -

ГО «ДТ «Планета плюс», про визнання недійним державного акта на землю та повернення земельної ділянки відмовлено; 3) ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 30 жовтня 2013 року, якою касаційні скарги Севастопольської міської ради та прокурора м. Севастополь відхилено. Рішення Апеляційного суду

м. Севастополя від 08 серпня 2013 року залишено без змін.

Відповідно до частини першої статті 408 ЦПК України (2004 року) на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Системний аналіз частини першої статті 408 ЦПК України (2004 року) дає підстави для висновку про те, що допускається відновлення втраченого провадження у частині, якщо провадження втраченого у відповідній частині. При цьому, не допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо воно втрачене повністю.

Згідно з частиною третьою статті 408 ЦПК України (2004 року) у разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд ухвалою закриває розгляд про відновлення втраченого провадження і роз`яснює особам, які беруть участь у справі, право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Отже, оскільки судове провадження у справі відновлене частково і розгляд заяви про перегляд судового рішення неможливий, Верховний Суд вважає, що відкрите ухвалою Верховного Суду України від 13 березня 2014 року провадження підлягає закриттю.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд в ухвалах від 06 березня

2019 року у справі № 420/223/13-ц (провадження № 61-6048зпв18),

від 10 квітня 2019 року у справі № 111/2624/13-ц (провадження

№ 61-1676зпв18) та від 29 серпня 2019 року у справі № 2-1429/2011 (провадження № 61-6055зпв18).

Керуючись статтями 210, 409 ЦПК України 2004 року, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Провадження за заявою заступника Генерального прокурора України про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 жовтня 2013 року у справі за позовом прокурора Ленінського району м. Севастополя в інтересах Севастопольської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - громадська організація «Дачне товариство «Планета Плюс», про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки з незаконного володіння закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович