КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 року

справа №760/7295/16-ц

провадження № 22-ц/824/1485/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.

при секретарі: Русинчук І.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

третя особа: головне територіальне управління юстиції у м. Києві

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27 листопада 2018 року ухваленого під головуванням судді Букіної О.М. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним частково договору дарування, визнання недійсним свідоцтва про право власності, -

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 27 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним частково договору дарування, визнання недійсним свідоцтва про право власності задоволено.

Визнано недійсним договір дарування Ѕ частини земельної ділянки 0,1000 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 973730, кадастровий номер :72:453:0041, укладений 25.09.2013 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київскього міського нотаріального округу Кударенко В.М. за реєстровим № 2460.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності видане ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,03 га, кадастровий номер :72:453:0250 свідоцтво 12245608, видане 05.11.2013 р. Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності, видане ОСОБА_3 на земельну ділянку, площею 0,07 га, кадастровий номер :72:453:0251 свідоцтво 12234902, видане 05.11.2013 Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Здійснено розподіл судових витрат.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить заочне рішення суду скасувати, постановити нове про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом постановлено рішення 27.11.2018 р., в той час як Київським апеляційним судом розглядалась апеляційна скарга ОСОБА_3 на ухвалу про відкриття провадження в даній справі, за таких обставин суд першої інстанції мав зупинити провадження, враховуючи це ОСОБА_3 у судове засідання 27.11.2018 року не з`явився, що призвело до необ`єктивного розгляду справи.

Судом помилково взято до уваги рішення яким виділено ОСОБА_1 як співвласнику Ѕ частини земельної ділянки 0,1000 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , оскільки дана ділянка має інший кадастровий номер :92 : 453 : 0041) та дійшов до висновку про визнання недійсним договору дарування Ѕ частини земельної ділянки кадастровий номер якої інший :72::453:0041).

Крім того, судом не залучено третю особу - приватного нотаріуса КМНО Кударенко В.М. Також в апеляційній скарзі вказано, що позивач вважає порушеними свої права відносно 0,05 га земельної ділянки, у зв`язку із чим просив визнати недійсним договір дарування Ѕ частини земельної ділянки 0,1000 га. Разом з тим позивач, зловживаючи своїми правами, просив визнати недійсним свідоцтва про право власності на земельні ділянка площею 0,03 га та 0,07 га, загальна площа яких 0,1000 га. Судом не наведено причинно-наслідкового зв`язку між визнанням недійсним 1/2 частини договору дарування земельної ділянки 0,1000 га та визнання недійсними свідоцтв на право власності на земельні ділянки 0,03 га та 0,07 га. Також не наведено яким чином на виконання договору дарування земельної ділянки 0,1000 га видано два свідоцтва про право власності 0,03 га та 0,07 га.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 просить заочне рішення залишити без змін. Посилається на те, що наявність описки в кадастровому номері не впливає на зміст судової будівельно-технічної експертизи, відповідно до якої було здійснено поділ земельної ділянки в натурі, а отже не може впливати і на зміст рішення.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились про місце, дату та час розгляду справ повідомлені належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із відсутності законних підстав у ОСОБА_2 на укладення договору дарування щодо Ѕ частини земельної ділянки, яка належить позивачу.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом , ОСОБА_2 належала на праві власності земельна ділянка площею 0,1000 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :72:453:0041, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 13.02.2008 р., виданого на підставі рішення Київської міської ради від 15.03.2007 № 345-13/1006.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 03.02.2010 р. встановлено факт фактичного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_2 однією сім`єю з 21.02.2005 р. по 28.03.2009 р. та розділено майно, що належало їм на праві спільної сумісної власності.

ОСОБА_1 присуджено:

- 1/2 земельної ділянки площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 квартири АДРЕСА_2 ;

- будинок (літера А в технічному паспорті), що не введений в експлуатацію, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 присуджено:

- Ѕ земельної ділянки площею 0, 1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 квартири АДРЕСА_2 ;

- будинок (літера Ж в технічному паспорті), що не введений в експлуатацію, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.9-12).

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08.10.2010 р., залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03.03.2011 р. виправлено описку в резолютивній частині вищезазначеного рішення шляхом виключення після слів - «будинок (літера А в технічному паспорті), - слова - «що не введений в експлуатацію» (а.с.13, 14).

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 23.08.2013 р., залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 31.10.2013 р. позовні вимоги ОСОБА_1 , про виділення в натурі 1/2 частини земельної ділянки задоволено.

Виділено ОСОБА_1 (співвласнику 1/2 частини земельної ділянки 0, 1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: будівництво та обслуговування будинку та господарських будівель та споруд, кадастровий номер - :92:453:0041) - земельну ділянку площею 500 кв.м., що має форму неправильного багатокутника АБТСРПИКЛМНОА.

Виділено ОСОБА_2 (співвласнику 1/2 частини земельної ділянки 0, 1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: будівництво та обслуговування будинку та господарських будівель та споруд, кадастровий номер - :92:453:0041) - земельну ділянку площею 500 кв.м., що має форму неправильного багатокутника БВГДЕЖЗИПРСТБ. (а.с.25-27, 28-31).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.01.2014 касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, а рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 23.08.2013 р. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 31.10.2013 залишено без змін. (а.с.32-33).

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.08.2014 р. в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення від 03.02.2010 р. - відмовлено (а.с.15).

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.12.2014 виправлено описку в ухвалі Солом`янського районного суду м. Києва від 09.09.2014 р. (а.с.36).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24.09.2014, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 04.08.2014 (а.с.17).

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17.12.2014 , залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19.03.2015, заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення від 03.02.2010 р. - задоволено. Роз`яснено, що відповідно до рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 03.02.2010 в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 виділено на праві власності будинок під літерою «А» за адресою: по АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 будинок під літерою «Ж» за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с.18-19, 20-21).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.02.2015 апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, а ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 09.10.2014 про виправлення описки залишено без змін. (а.с.37-38).

Згідно з вказаних вище рішень судів, які набрали чинності, вбачається, що ОСОБА_1 належить 1/2 частина спірної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , яка в подальшому була виділена в натурі з визначенням певних меж її розділу.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги ОСОБА_1 посилався на те, що укладаючи договір дарування земельної ділянки ОСОБА_2 не мала правових підстав розпоряджатись Ѕ частиною цієї земельної ділянки, а тому договір дарування в цій частині підлягає визнанню недійсним, та підлягають визнанню недійсними свідоцтва, які видані ОСОБА_6 на земельну ділянку на підставі вищевказаного договору дарування.

Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Пунктом 2 ст. 719 ЦК України передбачено, що укладення договору дарування нерухомої речі у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання на момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Статтею 217 ЦК України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Відповідно до договору дарування від 25 вересня 2013 року ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . (а.с.102).

Відповідно до матеріалів справи, рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 03 лютого 2010 року в порядку поділу спільного майна, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнано за ОСОБА_1 , зокрема, Ѕ частини земельної ділянки площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Отже, у ОСОБА_2 наявне право власності лише на 1/2 частину вищевказаної земельної ділянки.

Таким чином, у дарувальника відсутнє право власності на спірну 1/2 частину земельної ділянки, а відтак і не було повноважень щодо здійснення права розпорядження спірним майном, тому суд першої інстанції дійшов до вірного висновку щодо визнання недійсним договору дарування Ѕ частини земельної ділянки.

З урахуванням того, що суд прийшов до висновку про недійсність договору дарування в Ѕ частини спірної земельної ділянки, що належить ОСОБА_1 та наявності рішення про суду про виділ її в натурі з визначенням відповідних меж, а тому приходить також до висновку про визнання недійсними свідоцтва про право власності 12245608, на земельну ділянку 0,3 га кадастровий номер :72:453:0250 та свідоцтва про право власності 12234902 на земельну ділянку, площею 0,07 га кадастровий номер :72:453:0251, виданих ОСОБА_3 на підставі договору дарування.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом помилково взято до уваги рішення яким виділено ОСОБА_1 земельну ділянку в натурі, оскільки кадастровий номер цієї земельної ділянки інший, ніж той, який присвоєно земельній ділянці, яку ОСОБА_3 прийняв у дар від ОСОБА_2 , а тому це є різні земельні ділянки, колегія суддів відхиляє, оскільки ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 лютого 2015 року, - виправлено описку у рішенні Солом`янського районного суду м. Києва від 23.08.2013 року та вказано вважати вірним кадастровий номер земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1000 га, - :72:453:0041.

Доводи апеляційної скарги щодо обов`язку суду зупинити провадження, оскільки ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу на ухвалу суду, у зв`язку із чим останній не з`явився в судове засідання 27.11.2019 року, що призвело до необ`єктивного розгляду справи, колегія суддів оцінює критично та враховує, що ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року втретє, та крім того останню апеляційну скаргу подано 19.11.2018 року, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, що є підставою для відмови у відкритті провадження, та свідчить про зловживання ОСОБА_3 процесуальними правами.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не залучено до участі у справі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М. колегія суддів відхиляє, оскільки дана обставина на правильність висновків суду не впливає.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставини справи, оцінені надані сторонами докази, правильно застосовані норми матеріального права та не допущено порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення спору по суті, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Положеннями ч. 1 ст. 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При цьому колегія суддів пропонує суду першої інстанції вирішити питання щодо виправлення описки в порядку ст. 269 ЦПК України, оскільки в резолютивній частині рішення судом помилково зазначено прізвище « ОСОБА_3 » замість вірного « ОСОБА_3 ».

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 27 лютого 2020 року.

Суддя-доповідач

Судді