У х в а л а

02 березня 2020 року

м. Київ

справа № 460/2545/17

провадження № 61-9405св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Штелик С. П. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Сімоненко В. М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державного підприємства «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло», треті особи: Державна судова адміністрація України, Львівська міська рада, Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, про визнання права на проживання, визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 27 червня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до Державного підприємства «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло», треті особи: Державна судова адміністрація України, Львівська міська рада, Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, про визнання права на проживання, визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення майнової та моральної шкоди.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 27 червня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року рішення Яворівського районного суду Львівської області від 27 червня 2018 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій у травні 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять скасувати рішення суду першої інстанції, постанову апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Підстави для виклику сторін відсутні.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державного підприємства «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло», треті особи: Державна судова адміністрація України, Львівська міська рада, Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, про визнання права на проживання, визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 27 червня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року, призначити до судового розгляду у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А. А. Калараш

В. М. Сімоненко