______ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД_____
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року м. Херсон

єдиний унікальний номер справи 654/1532/16-ц

номер провадження22-ц/819/5/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя (суддя-доповідач) Базіль Л.В.,

суддів: Бугрика В.В.,

Семиженка Г.В.,

секретар Давиденко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу №654/1532/16-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 07 серпня 2019 року ухваленого у складі судді Францішко Ю.В., повне судове рішення складено 15.08.2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділення в натурі у власність частки із спільного майна, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: інспекція Державного архітектурно будівельного контролю в Херсонській області про розірвання договору, визнання права власності та відшкодування шкоди

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1 про виділення в натурі у власність частки у спільному майні.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 08 листопада 2011 року між ним та відповідачкою було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі продажу, на підставі якого він набув права власності на Ѕ частину центру відпочинку та розваг, готовністю 53%, площею забудови 374,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 520 кв.м., що орендується за договором оренди від 20.04.2007 року.

Крім того 08 листопада 2011 року між ним та відповідачкою було укладено договір про співробітництво співвласників в процесі завершення будівництва спільної часткової власності, за умовами якого (п.1.4) по завершенню будівельно монтажних робіт відповідно до п.1.2 кожна із сторін доводить за власний рахунок будівництво до 100% готовності об`єкту до здачі його в експлуатацію та оформлення права власності за кожним із співвласників в рівних частках по Ѕ частині відповідно до плану-розділу (додаток №1), який є невід`ємною частиною цього договору.

Посилаючись на те, що він виконав свої зобов`язання по виконанню робіт, спрямованих на завершення будівництва в обсязі близько 100% готовності об`єкту до здачі його в експлуатацію та оформлення права власності на Ѕ частину об`єкта будівництва, а відповідач ухиляється від виконання власних зобов`язань щодо завершення будівництва, що перешкоджає йому здачі в експлуатацію об`єкта будівництва та оформлення прав власності на зведений об`єкт, позивач просив суд виділити йому Ѕ частину спірного об`єкту незавершеного будівництва.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 14 жовтня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено. Виділено йому у власність зі складу об`єкту незавершеного будівництва будівлі центру відпочинку та розваг розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , позначеного літ. «А» ступенем готовності 81% наступні приміщення:

- приміщення першого поверху: №3 (більярдний зал) площею 153,9 кв.м.; № ІІІ (сходова клітина) площею 17,5 кв.м.; №IV (кладова) площею 3,4 кв.м.; тамбур площею 2,6 кв.м., загальною площею по першому поверху 177,4 кв.м.;

- приміщення другого поверху: №21 (коридор) площею 20 кв.м.; №22 (комп`ютерний зал) площею 15,8 кв.м.; №23 (коридор) площею 2,1 кв.м.; №24 (санвузол) площею 2,7 кв.м.; №25 (комп`ютерний зал) площею 13,2 кв.м.; №26 (косметичний кабінет) площею 17,1 кв.м.; №27 (коридор) площею 2,6 кв.м.; №28 (санвузол) площею 2,5 кв.м.; №29 (косметичний кабінет) площею 13,0кв.м.; №30 (кладова) площею 2,0 кв.м.; №31 (кабінет) площею 11,1 кв.м.; №32 (кабінет) площею 11,1 кв.м.; №33 (санвузол) площею 2,2 кв.м.; №34 (санвузол) площею 2,2 кв.м.; №35 (кабінет) площею 10,8 кв.м.; №36 (приміщення) площею 11,7 кв.м.; №37 (санвузол) площею 3,0 кв.м.; №VII (сходова клітина) площею 15,3 кв.м.; №VIII (кладова) площею 3,4 кв.м.; лоджія площею 0,65 кв.м.; лоджія площею 1,3 кв.м., загальною площею по другому поверху 163,75 кв.м.;

- приміщення третього поверху: №57 (коридор) площею 19,8 кв.м.; №58 (комп`ютерний зал) площею 15,2 кв.м.; №59 (санвузол) площею 2,2 кв.м.; №60 (кладова) площею 2,0 кв.м.; №61 (комп`ютерний зал) площею 13,4 кв.м.; №62 (комп`ютерний зал) площею 14,3 кв.м.; №63 (санвузол) площею 2,3 кв.м.; №64 (кладова) площею 2,0 кв.м.; №65 (адміністративне приміщення) площею 10,8кв.м.; №66 (адміністративне приміщення) площею 10,7 кв.м.; №67 (санвузол) площею 1,9 кв.м.; №68 (санвузол) площею 2,2 кв.м.; №69 (адміністративне приміщення) площею 10,4 кв.м.; №70 (адміністративне приміщення) площею 11,3 кв.м.; №71 (санвузол) площею 3,0 кв.м.; №72 (комп`ютерний зал) площею 17,0 кв.м.; №73 (кладова) площею 2,1 кв.м.; №ХI (кладова) площею 3,4 кв.м.; №ХII (сходова клітина) площею 18,1 кв.м. загальною площею по третьому поверху 162,1 кв.м.

Загальна площа виділених ОСОБА_2 приміщень складає 503,25кв.м. і відповідає ідеальній частці 1/2 центру відпочинку та розваг, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Розподіл горища здійснено згідно поділу об`єкту.

Також зазначено, що дане рішення не є підставою для реєстрації органами реєстраційної служби права власності на вищевказане нерухоме майно і не звільняє ОСОБА_2 від обов`язку оформити документи на будівництво, завершити будівництво та здати відповідні приміщення до експлуатації через органи державного архітектурно-будівельного контролю у встановленому законом порядку з отриманням відповідного правовстановлюючого документу.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 26 листопада 2014 року зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.03.2015 року в результаті розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 , рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 14 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 26 листопада 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції(т.2).

12 квітня 2016 року ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області справу передано до Голопристанського районного суду Херсонської області (а.с.113 т.6).

Під час нового розгляду справи позивач ОСОБА_2 неодноразово змінював та уточнював позовні вимоги, та з урахуванням заяви від 16.05.2017 року просив суд виділити йому в натурі належну Ѕ частину центру відпочинку та розваг, готовністю 53%, площею забудови 374,8 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці 520 кв.м., кадастровий номер земельної ділянки :01:072:0002, право власності на яку набуте ОСОБА_2 за договором купівлі продажу від 08 листопада 2011 року та зареєстроване в державному реєстрі прав власності відповідно до витягу від 14.11.2011 року;

визнати за ОСОБА_2 право власності на конструктивні елементи, обладнання та мережі, створені при добудові 1-го та будівництві 2-го, 3-го поверхів та даху в недобудованому об`єкті центру відпочинку та розваг, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , які створені ним після набуття права власності на вищезазначений об`єкт нерухомості за договором купівлі продажу від 08.11.2011 року та будівельні матеріали, обладнання, конструкції які були при цьому використані.(а.с.12 т.10).

17.12.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Інспекція Державного архітектурно будівельного контролю в Херсонській області, в якій просила розірвати договір про співробітництво співвласників в процесі завершення будівництва спільної часткової власності, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути з ОСОБА_2 нанесені їй збитки, а саме витрати, які вона вимушена зробити для відновлення свого порушеного права (кошторисна вартість робіт, які необхідно виконати для усунення невідповідностей державним будівельним нормам та проекту, допущених ОСОБА_2 в ході будівництва, стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 50000,00 грн.

Вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконує свого обов`язку по виконанню будівельних робіт, передбачених п.1.2 договору, та п.п.1.2.1,1.2.2,1.2.3, 1.2.4, 1.2.5, 1.2.6, 1.2.7, 1.2.10. Крім того відповідач не виконує обов`язок по компенсації 50% орендної плати за земельну ділянку, на якій розташований об`єкт будівництва, порушуючи п.3.1.4 договору.

ОСОБА_1 зазначала, що здійснені відповідачем за договором будівельні роботи не відповідають вимогам державних будівельних норм та проекту будівництва, а оскільки вона є офіційним забудовником, замовником будівельних робіт, то згідно законодавства перед контролюючими органами вона є відповідальною особою за стан будівництва.

Зазначала, що внаслідок невиконання ОСОБА_2 взятих на себе при укладенні Договору зобов`язань вона не лише не отримала очікуваного результату, а їй спричинено цілком реальні збитки у вигляді витрат, необхідних для проведення будівельних робіт по усуненню порушень будівельних норм та правил.

З посиланням на ч.2 ст.651 ЦК України просила задовольнити її вимоги(а.с.236 т.4).

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 07.08.2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділення в натурі у власність частки у спільному майні задоволено повністю.

Виділено в натурі ОСОБА_2 належну йому 1/2 частину центру відпочинку та розваг, готовністю 53%, площею забудови 374,8кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці 520 кв.м, кадастровий номер земельної ділянки :01:072:0002, право власності на яку набуте ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 08 листопада 2011 року та зареєстроване в державному реєстрі прав власності відповідно до витягу від 14.11.2011, а саме: розташовані на першому поверсі приміщення під №3 (більярдний зал) площею 147,1 кв.м; ІІІ. сходова клітина площею 13, кв.м; ІV. Кладова площею 7,8 кв.м, що разом становить 168,6 кв.м. та є часткою 50/100, відповідно до варіанту 2 графічного зображення плану розподілу експертного висновку від 21 січня 2019 року.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на конструктивні елементи, обладнання та мережі, створені при добудові 1-го та будівництві 2-го, 3-го поверхів та даху в недобудованому об`єкті Центру відпочинку та розваг, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які створені ОСОБА_2 після набуття права власності на вищезазначений об`єкт нерухомості за договором купівлі-продажу від 08.11.2011 та будівельні матеріали, обладнання, конструкції які були при цьому використані, у розрізі конструктивних елементів, зазначених у пункті 3 висновку експерта від 21 січня 2019 року:

- кладка зовнішніх стін ІІ та ІІІ поверхів;

- влаштування перекриття між ІІ та ІІІ поверхами;

- влаштування віконних та дверних прорізів;

- монтаж віконних та дверних блоків;

- монтаж залізобетонних сходів;

- влаштування горищного перекриття;

- влаштування покрівлі;

- прокладка внутрішніх мереж електропостачання;

- прокладання внутрішніх інженерних мереж водопостачання, водовідведення (каналізації);

- оздоблення внутрішніх приміщень (штукатурка, шпатлювання та фарбування);

- оздоблення фасаду будівлі (І поверх часткове облицювання плиткою, ІІ та ІІІ поверх фарбування).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в загальній сумі 621 (шістсот двадцять одна) грн. 80 коп.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовлено повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати повністю з ухваленням нового рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні його позовних вимог, в частині зустрічних вимог провадження у справі закрити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнюючи доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач фактично у завуальований спосіб намагається визнати за собою право власності на Ѕ частину спірного об`єкту нерухомого майна, із збільшеною площею забудови (81%), що є неприпустимим, оскільки об`єкт, що створюється за договором про спільну діяльність, не є об`єктом нерухомості, так як будівництво не завершено, об`єкт не прийнятий в експлуатацію, та не здійснено його державну реєстрацію, крім того вказує, що між сторонами не існує спору щодо поділу об`єкту незавершеного будівництва, а існує виключно питання, пов`язане із виконанням сторонами умов договору про співробітництво співвласників в процесі завершення будівництва спільної часткової власності та подальше його введення в експлуатацію.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення позивача, його представників, адвокатів Гонтаренко А.К., Кравчук Т.М., пояснення представника відповідачки, адвоката Гончар Н.Г., перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам процесуального закону не відповідає.

Матеріалами справи встановлено та не заперечується сторонами по справі, що відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі продажу від 08.11.2011 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , сторони є співвласниками у праві спільної часткової власності на об`єкт незавершеного будівництва готовністю 53% розташованого за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрованого в рівних частках по Ѕ частині за сторонами у справі.

08.11.2011 року між співвласниками об`єкту незавершеного будівництва було укладено договір про співробітництво співвласників в процесі завершення будівництва спільної часткової власності, за умовами якого сторони домовилися про співробітництво у завершенні будівництва на стадії повного виконання будівельно монтажних робіт центру відпочинку та розваг за адресою: АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці площею 520 кв.м., яка знаходиться в орендному користуванні за договором від 20.04.2007 року та використовується за цільовим призначенням.

Під завершенням будівництва зазначеного об`єкту сторони розуміють добудову будівлі центру відпочинку та розваг за адресою: АДРЕСА_1 до 4-го поверху (четвертий поверх може бути мансардним) із здійсненням обумовлених в п.1.2 договору будівельно монтажних робіт.(а.с.9 т.1).

По завершенню будівельно монтажних робіт відповідно до пункту 1.2 кожна із сторін доводить за власний рахунок будівництво до 100% готовності об`єкту до здачі його в експлуатацію та оформлення права власності за кожним із співвласників в рівних частках по Ѕ частині відповідно до плану розділу (додаток №1), який є невід`ємною частиною цього договору.

Укладеним договором сторони передбачили строки, у які мало відбутися завершення будівництва до 01.06.2013 року.

10 червня 2013 року між сторонами була укладена додаткова угода до договору про співвробітництво співвласників в процесі завершення будівництва спільної часткової власності від 08.11.2011 року, якою, зокрема, були продовжені строки завершення будівництва, а саме визначено до 15.10.2013 року (а.с.33 том 1).

Згідно з висновком за результатами проведення судової будівельно- технічної експертизи №04/18 від 21 січня 2019 року, експертом, при порівнянні плану першого поверху будівлі літ. «А» з планом першого поверху, передбаченого проектом, за допомогою використання методу аналітичної абстракції та абстракції ототожнювання, аналізу, синтезу та зіставлення результатів візуально інструментального обстеження з даними наданих матеріалів складено схематичний план приміщень першого поверху, які були побудовані на час укладення договору купівлі продажу Ѕ частини центру відпочинку та розваг від 08.11.2011 року та запропоновано два варіанти виділу в натурі Ѕ частки першого поверху недобудованої будівлі центру відпочинку та розваг за адресою АДРЕСА_1 .

При цьому з висновку судового експерта слідує, що після укладення сторонами договору купівлі продажу об`єкту незавершеного будівництва, протягом 2012-2014 років виконувалися роботи з добудови центру відпочинку та розваг. При добудові першого, надбудові другого, третього поверхів та даху на об`єкті, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 були недотримані вимоги державних будівельних норм. Будівництво об`єкту не завершено та не введено в експлуатацію.

Судовим експертом за результатами дослідження матеріалів цивільної справи та проведеного візуально інструментального обстеження встановлено, що позивачем по справі ОСОБА_2 виконані будівельно-монтажні роботи в розрізі конструктивних елементів перелік яких зазначено у висновку експертизи № 04/18 по третьому питанню.

Будівництво об`єкту не завершено та не введено в експлуатацію.

Процедура прийняття в експлуатацію завершених будівництвом об`єктів визначена Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 березня 2011 року.

Використання за призначенням не прийнятих у встановленому законодавством порядку в експлуатацію об`єктів забороняється.

Відповідно до положень ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

При виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику, що залишається, має виділятися окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення, тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №55 від 18 червня 2007 року (далі Інструкція).

Поділ об`єкта нерухомого майна на самостійні об`єкти повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами (пункт 2.4 Інструкції).

Можливості здійснення поділу не прийнятого до експлуатації об`єкта нерухомого майна, відповідність якого чинним будівельним нормам у цілому не підтверджена, положеннями зазначеної Інструкції не передбачено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції викладеного не врахував та дійшов помилкового висновку про можливість реального виділу частки співвласника із об`єкта незавершеного будівництва на підставі статті 364 ЦК України.

Крім цього, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виділив в натурі ОСОБА_2 1/2 частину центру відпочинку та розваг відповідно до варіанту 2 графічного зображення плану розподілу експертного висновку від 21 січня 2019 року залишив поза увагою, що придбане за договором купівлі продажу від 08.11.2011 року позивачем майно, яке складалося із центру відпочинку та розваг готовністю 53% площею забудови 374,8 кв.м змінилося внаслідок здійснення добудови приміщень та поверхів і на час вирішення питання про виділ частки у придбаному позивачем вигляді (площі) не існує.

Посилання суду першої інстанції на те, що правовим обгрунтуванням рішення суду є висновки суду касаційної інстанції, в зв`язку з якими скасовано судове рішення, та які є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи є помилковими та є наслідком неправильно розуміння вказівок викладених в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2015 року, які зводилися до з`ясування судом першої інстанції усіх обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення спору та надання їм належної оцінки.

Не можна погодитися і з висновком суду в частині визнання за позивачем права власності на конструктивні елементи, обладнання та мережі, створені при добудові 1-го та будівництві 2-го, 3-го поверхів та даху, оскільки такі дії здійснювалися позивачем на виконання умов укладеного між сторонами договору про співробітництво в процесі завершення будівництва, та були направлені на спільний інтерес учасників договору. Перевищення вартості виконаних робіт не може бути підставою для задоволення зазначених вимог.

Посилання позивача на те, що відповідач ухиляється від виконання покладених на неї договором про співвробітництво співвласників в процесі завершення будівництва спільної часткової власності від 08.11.2011 року обов`язків з приводу завершення будівництва та введення об`єкту в експлуатацію, з метою недопущення його реального поділу між співвласниками, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки відмова відповідача у вчиненні таких дій не може бути правовою підставою для виділення частки із майна і її самостійного введення в експлуатацію.

Суд апеляційної інстанції перевіривши доводи апеляційної скарги апелянта ОСОБА_1 щодо того, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні її зустрічних позовних вимог допустився порушень норм процесуального права, находить їх такими, що заслуговують на увагу з таких підстав.

В положеннях статті 49 ЦПК України зазначено, зокрема, про те, що позивач, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог).

Статтею 206 ЦПК України визначено про те, що реалізувати право відмови від позову позивач може на будь-якій стадії провадження у справі, заначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Як слідує із технічного запису судового засідання представником відповідача 27.07.2019 року зроблено заяву про відмову ОСОБА_1 від заявленого зустрічного позову. Матеріали справи не містять відомостей щодо неприйняття судом відмови позивача від зустрічного позову.

Заяву про відмову від зустрічного позову представником відповідача підтверджено і під час апеляційного розгляду справи.

Заперечення представника позивача, адвоката Кравчук Т.М.на те, що заява про відмову від позову повинна бути заявлена позивачем, а не представником позивача не заслуговують на увагу, оскільки відомостей про обмеження представника у здійсненні таких повноважень матеріали справи не містять.

Таким чином рішення суду першої інстанції як таке, що постановлено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права підлягає скасуванню відповідно до положень ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , з наведених вище підстав та з закриттям провадження в частині зустрічного позову.

Керуючись ст.ст.367,374,376 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 07 серпня 2019 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділення в натурі у власність частки із спільного майна відмовити.

Провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: інспекція Державного архітектурно будівельного контролю в Херсонській області про розірвання договору, визнання права власності та відшкодування шкоди закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В. Базіль

Судді: В.В. Бугрик

Г.В. Семиженко

Повний текст постанови складено 04 березня 2020 року

Головуючий Л.В. Базіль