провадження 2/389/361/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2020 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого - судді Українського В.В.

за участю секретаря судового засідання - Гой І.С.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача адвоката -Новікова О.М.

представника відповідача адвоката - Петкова В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження у приміщенні суду міста Знам`янка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на непрацездатну повнолітню дитину,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача, у якій просить стягнути аліменти на його користь та на утримання, як на повнолітнього непрацездатного сина, у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму. Свої вимоги мотивував тим, що він являється інвалідом другої групи з дитинства, на лікування витрачає приблизно 1000 гривень щомісяця, отримує пенсію в розмірі 1500 гривень. Проживає разом з матір`ю, знаходиться на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву з наступним запереченням. Вважає, що позивач є інвалідом другої групи з дитинства та не є непрацездатним. Відповідно до наданої ним довідки до огляду МСЕК №147124 від 22.09.2008 у розділі висновок про умови та характер праці вказано, що йому протипоказана праця в умовах звичайного виробництва, на висоті, біля вогню, води, поряд з рухомими механізмами. Тобто інші види робіт та послуг може робити та надавати. Крім того, позивач отримує від держави соціальну допомогу, у розмірі 80% прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність. Позивач не перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітній, не надав розрахунок коштів, які потрібні для його утримання, квитанції про придбання ліків не свідчать про їх відповідність дійсному лікуванню.

Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги позову та просить задовольнити їх в повному обсязі, пояснивши, що він неодноразово влаштовувався неофіційно на роботу але боїться, що унього стануться епілептичні приступи і роботодавці на підставі цього просили не виходити на роботу. В центрі зацнятості як безробітній не стоїть та не звертався. Представник позивача також підтримав вимог позову та просить їх задовольнити доповнивнивши пояснення свого довірителя тим, що допомоги від держави не вистачає на придбання ліків необхідних для підтримання лікування.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог та просить відмовити в їх задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов не обґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню за таких підстав.

Батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 2-18ВБ №147124 від 22.09.2008, ОСОБА_1 має другу групу інвалідності з дитинства безтерміново. Відповідно до вказаної довідки йому протипоказана праця в умовах звичайного виробництва, на висоті, біля вогню, води, поряд з рухомими механізмами. Проживає позивач разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 . Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, ОСОБА_1 знаходиться на обліку в управлінні і отримує соціальну пенсію в середньому розмірі 1497 гривень. Крім того, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Знамянській міськрайонній філії Кіровоградського обласного центру зайнятості з 11.01.2020. статус безробітного присвоєно 21.01.2020. На підтвердження витрат на лікування позивачем надано фіскальні чеки на загальну суму витрат 2903,54 гривень за період з лютого 2019 року по липень 2019 року.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердили, що позивач проживає разом з матір`ю, знаходиться фактично на її утриманні, так як його пенсії ледве вистачає на лікування. Влаштуватися на роботу майже немає ніяких шансів враховуючи його хворобу та постійні епілептичні приступи. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина.

Загальним обов`язком батьків, який покладається на них Сімейним кодексом, є обов`язок утримувати своїх дітей. За загальним правилом, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (18 років). Після цього батьки можуть продовжувати утримання, але це є їхнім правом, а не обов`язком, за виключенням випадків, передбачених Главою 16 СК.

Відповідно до ст.ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Так, відповідно до правил вказаної статті батьки продовжують бути зобов`язаними утримувати свою дитину після досягнення нею повноліття за наявності у сукупності таких обставин:

1.дочка або син є непрацездатними. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатними є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Отже українське законодавство виділяє три основні види непрацездатності: непрацездатність за віком та непрацездатність за станом здоров`я та непрацездатність у зв`язку із входженням особи до групи осіб, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Для коментованої статті важливою є непрацездатність повнолітньої дитини за станом здоров`я, тобто наявність у дитини статусу інваліда. Інвалідом визнається особа зі стійким розладом функцій організму, зумовленим захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що призводить до обмеження нормальної життєдіяльності, викликає в особи потребу в соціальній допомозі і посиленому соціальному захисті, а також виконання з боку держави відповідних заходів для забезпечення її законодавчо визначених прав (ст. 1 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні"). Подібне визначення інваліда міститься і у Законі України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні". Для застосування правил коментованої статті немає значення, яку групу інвалідності має дитина.

2. непрацездатні повнолітні діти потребують матеріальної допомоги. Під потребою матеріальної допомоги розуміється неможливість самостійно забезпечити своє існування та недостатність державної допомоги - пенсій та допомог у зв`язку з інвалідністю.

3.наявність у батьків можливості надати таку допомогу.

В судовому засіданні доведено, що позивач є повнолітньою непрацездатною особою. Однак, для стягнення аліментів з відповідача, він повинен довести потребу в матеріальній допомозі, зазначити, які фактичні витрати на лікування або утримання здійснив або, які витрати у майбутньому необхідно йому буде понести в разі систематичного лікування і т.д. Таких доказів позивач не надав і не обґрунтував розмір таких витрат. Посилання позивача на фіскальні чеки як підтвердження витрат на лікування, не може бути прийнято судом як допустимий доказ через недоведеність призначення позивачеві саме тих медичних препаратів, які зазначені в цих чеках, позивачем не надано до суду висновків лікарів про призначення ліків, рецептів, а також проходження лікування за призначенням лікаря. Крім того позивач визнаний непрацездатним частково. що надає йому можливості працевлаштуватись із наявними вадами здоров`я.

У відповідності до ЗУ "Про судовий збір " позивач звільнений від сплати судового збору як інвалід 2-гої групи тому на підставі ч.6 ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести на рахунок Держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 259, 263- 265, 273, 354 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

В позовній заяві ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на непрацездатну повнолітню дитину - відмовити .

Судові витрати віднести на рахунок Держави.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 місце проживання АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 місце проживання АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 03.03.2020.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області В.В.Український