МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 468/1954/15-ц
Провадження № 22-ц/812/424/20
У Х В А Л А

15 квітня 2020 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах :

головуючого Темнікової В.І.,

суддів Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 09 грудня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Янчук С.В., в приміщенні того ж суду, у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

В грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до суду з даним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.08.2007 року між АТ «УкрСиббанк» (після зміни назви організаційно-правової форми з АКІБ на АТ) та ОСОБА_4 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 23470 доларів США в порядку і на умовах, визначених кредитним договором. 30 січня 2009 року була підписана додаткова угода №1, відповідно до якої сторони домовились, що для ідентифікації кредитного договору застосовується як номер договору 0, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банка № НОМЕР_1 . А з дати підписання додаткової угоди позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів в розмірі 389,76 дол. США. 31 березня 2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 3, якою було обумовлено перенесення строків сплати процентів за січень лютий 2009 року до лютого березня 2011 року відповідно.

В забезпечення належного виконання умов договору позичальник ОСОБА_4 передав в заставу банку автомобіль CHEVROLET EPICA LA69L, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_4 помер, про що позивачу стало відомо в березні 2011 року. В липні 2011 року банк звернувся до Баштанської державної нотаріальної контори з претензією. Проте, тільки 16 грудня 2015 року представнику АТ «УкрСиббанк» були надані копії документів спадкової справи №50701399 та стало можливим визначити коло спадкоємців, які за законом відповідають по боргам померлого позичальника.

Станом на 21.12.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 5512,44 доларів США, з яких 5512,44 дол. США заборгованість за тілом кредиту.

Враховуючи викладене, АТ «УкрСиббанк» просило стягнути з відповідачів, як спадкоємців боржника, вказану заборгованість.

Ухвалою від 21.02.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія" було залучено до участі у справі як правонаступника позивача Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на підставі договору факторингу № 46 від 17.11.2016 року.

15 травня 2018 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, якою останній просив стягнути з відповідачів заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 21.08.2007 року в розмірі 5512,44 доларів США, але в межах вартості майна отриманого в спадщину після смерті позичальника.

Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 09 грудня 2019 року відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ «Українська факторингова компанія» звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 09 грудня 2019 року скасувати, та ухвалити нове про задоволення вимог ТОВ «Української факторингової компанії».

В ході розгляду справи апеляційним судом від представника відповідача ОСОБА_5 надійшло усне клопотання про витребування у позивача доказів, які свідчать про наявність заборгованості за кредитним договором, укладеним спадкодавцем з ПАТ «УкрСиббанк», оскільки наявний в матеріалах розрахунок заборгованості свідчить про відсутність такої заборгованості, про що заявляла сторона у справі під час розгляду справи судом першої інстанції, однак це залишилося поза увагою суду.

Як убачається з матеріалів справи, а саме розрахунку заборгованості станом на 21.12.2015, який був доданий до позовної заяви, в колонці «Фактична дата погашення заборгованості за наданим кредитом» зазначено 25.11.2010р., в колонці «Фактична сума погашення за наданим кредитом» зазначено сума 211,21 доларів США, а в колонці «Загальний залишок заборгованості» за даною датою вказано 15 591,66 доларів США.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_4 помер. Отже, зазначена дата є останньою прижиттєвою датою платежу позичальника.

Надалі в розрахунку заборгованості станом на 21.12.2015, який був доданий до позовної заяви, в колонці «Фактична дата погашення заборгованості за наданим кредитом» зазначено 24.03.2011р., в колонці «Фактична сума погашення за наданим кредитом» зазначена сума 10079,22 доларів США, а в колонці «Загальний залишок заборгованості» за даною датою вказано 5 512,44 доларів США.

Саме така сума заборгованості зазначена в претензії кредитора від 20.07.2011р., яка була направлена банком до Баштанської державної нотаріальної контори.

Проте, в розрахунку заборгованості станом на 21.12.2015, який був доданий до позовної заяви, в колонці «Фактична дата погашення заборгованості за наданим кредитом» ще 15 разів зазначено наступну дату 29.01.2013р., а в колонці «Фактична сума погашення за наданим кредитом» також 15 разів зазначена сума 390 доларів США, що в загальній сумі становить 5 512,44 доларів США. Проте в колонці «Загальний залишок заборгованості» за даною датою продовжує вказуватися сума 5 512,44 доларів США.

Із письмових пояснень представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 вбачається, що їй невідомо хто вносив платежі після смерті ОСОБА_4 . Проте вона вважає, що зазначені обставини свідчать про відсутність заборгованості за кредитом взагалі.

Інший відповідач до судового засідання не з`явився та пояснень з цього приводу суду не надав.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог частин 3-5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із вимогами ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Суд апеляційної інстанції згідно ст.367 ЦПК України досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

В листі від 27 березня 2020р. Миколаївський апеляційний суд просив ТОВ «Українська факторингова компанія» надати письмові пояснення стосовно розміру заборгованості ОСОБА_4 на час його смерті, а також надати інформацію ким внесені платежі 24.03.2011р. в сумі 10079,22США та 29.01.2013р. в загальній сумі 5512,44 дол. США.

Із письмових пояснень ТОВ «Українська факторингова компанія» від 14.04.2020р. вбачається, що у ТОВ «Українська факторингова компанія» відсутня інформація, що після смерті ОСОБА_4 вносилися будь-які грошові кошти з метою погашення заборгованості.

Згідно ч.6 та ч.7 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки позивач не зміг надати відповідь на запитувану в листі від 27 березня 2020р. інформацію, що викликає сумніви у добросовісному здійсненні учасником справи його процесуальних прав та виконання обов`язків щодо надання доказів, а наявний в матеріалах розрахунок заборгованості викликає сумнів, та, враховуючи, що іншим шляхом не можливо отримати докази сплати грошових коштів на погашення заборгованості, в тому числі і після смерті ОСОБА_4 , колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_5 шляхом витребування їх у ТОВ «Українська факторингова компанія», а також нового розрахунку заборгованості станом на 05 грудня 2010 року з зарахуванням всіх сплачених платежів.

Крім того, колегія суддів вважає необхідним роз`яснити позивачу положення ч.10 ст. 84 ЦПК України, згідно якої у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Керуючись ст. ст. 83, 84, 118, 260, 367 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_5 задовольнити.

Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» виписки по рахункам, в яких відображені операції з видачі кредитних коштів, нарахування та погашення поточних та прострочених сум кредиту та відсотків по договору про надання споживчого кредиту № 0 від 21 серпня 2007 року, укладеному між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 (із первинними документами-меморіальні ордери, платіжні доручення, квитанції та ін.), в тому числі і за період після 05.12.2010р., а також новий розрахунок заборгованості за зазначеним кредитним договором станом на 05 грудня 2010 року з урахуванням всіх сплачених платежів.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» положення ч.10 ст. 84 ЦПК України, згідно якої у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Строк виконання зобов`язання до 04 травня 2020р.

Головуючий

Судді

Повний текст ухвали виготовлено 16 квітня 2020 року