ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-724/10
номер провадження 6/695/30/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю секретаря Оніщенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадження, шляхом заміни стягувача на його правонаступника, -

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду надійшла заява ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадження, шляхом заміни стягувача на його правонаступника.

Заява мотивована тим, що 04.10.2010 року Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області ухвалив рішення по справі №2-724/10 про стягнення з боржника ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованості за кредитним договором № Z023.

28.11.2019 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» відступило ТОВ «Вердикт капітал», а ТОВ «Вердикт капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № Z023, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 ..

Таким чином заявник набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги в тому числі і з боржника ОСОБА_1 , а тому ТОВ «Вердикт капітал» звернулося до суду із відповідною заявою для забезпечення реалізації своїх прав на стягнення вказаної заборгованості.

У судове засідання заявник та інші сторони по справі не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином у порядку визначеному законодавством, а тому суд вважає за можливе, відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України розглядати справу у їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Як вбачається із умов договору про відступлення права вимоги від 28.11.2019 року за №212009, за цим договором банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги до позичальників, заставодавців, поручителів зазначених у додатку №1 до цього договору, що визначено умовами п. 1 вказаного договору про відступлення прав вимоги.

Як вбачається з додатку до договору про відступлення прав вимоги від 28.11.2019 року, договір № Z023 боржником по якому є ОСОБА_1 був включений до даного переліку боржників, право вимоги по яким передані новому кредиторові.

Отже відповідно до умов вказаного договору та у відповідності до вимог ст. 512 ЦК України заявник набув статус нового кредитора та отримав право вимоги до боржників.

Відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04.10.2010 року за №2-724/2010 із ОСОБА_1 стягнуто заборгованість, яка утворилася внаслідок неналежного виконання останнім умов договору за № Z023.

Згідно із ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

З аналізу вимог чинного законодавства вбачається, що заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу, а тому у разі вибуття кредитора у зобов`язанні він замінюється правонаступником.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» та статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Дана позиція суду відповідає правовій позиції висловленій Верховним Судом України в постанові від 20.11.2013 року у справі № 6-122цс13, та враховується судом при вирішенні справи.

Крім того, під час розгляду питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, суди мають керуватися, зокрема, положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У статті 9 Конституції України йдеться про те, що міжнародні договори, ратифіковані Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Отже, норми Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і все, що з неї витікає, є частиною законодавства України і має застосовуватися нарівні із законами, прийнятими урядом. Це, зокрема, продиктовано пп. «Ь» п. 3 ст. 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, учасником якої є Україна, та відповідно до якого поряд із нормами міжнародного договору обов`язково треба використовувати подальшу практику застосування договору, який встановлює угоду учасників щодо його тлумачення.

Так, у рішенні від 29 червня 2004 року у справі «Півень проти України» Європейський суд з прав людини тлумачить частину 1 статті 6 Конвенції, сформульовану так: « Кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків (...), має право на справедливий (...) розгляд упродовж розумного строку (...) судом, встановленим законом », а саме, зазначає, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які, у країні яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін. У рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі «ТЕРЕМ ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» Суд робить висновок, що триваюче невиконання значної частини боргу за рішенням суду, винесеним на користь заявника, складає порушення п,1 ст., 6 Конвенції

Отже судом встановлено, що ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» передав право вимоги за кредитним договором № Z023 до нового кредитора, заявника по справі, товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», що стверджується вказаним вище договором про відступлення права вимоги від 28.11.2019 року та відповідним витягом з додатку по договору про відступлення права вимоги.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та вимогам ЗУ «Про виконавче провадження», а тому вказана заява підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись 442 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Замінити стягувача публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» на його правонаступника товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, місцезнаходження: вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, 04053) у справі № 2-725/10 за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до відповідача ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № Z023 від 13.07.2007 року.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Середа Л.В.