Справа № 766/9700/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

Головуючого судді Булах Є.М.,

секретар Яковлєва О.М.

справа№766/9700/16-ц ; н/п 6/766/295/20

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Херсоні подання головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нікішиної І.М., погоджене начальником Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кілюшик О.А., про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,-

в с т а н о в и в:

28 лютого 2020 року головний державний виконавець Нікішина І.М. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього рішенням Херсонського міського суду Херсонської області у справі № 766/9700/16.

В обґрунтування подання державний виконавець вказав, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження №60230809 з примусового виконання виконавчого листа Херсонського міського суду Херсонської області, виданого 19.02.2019 року у справі № 766/9700/16 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики в сумі 512818,02 грн.

За виконавчим листом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Разом з тим, не зважаючи на обізнаність боржника ОСОБА_1 як про існуючу у нього заборгованість перед ОСОБА_2 , так і про наявність вищенаведеного виконавчого провадження, останній ухиляється від виконання судового рішення, а також вчиняє дії, що ускладнюють та унеможливлюють його виконання.

В ході проведених виконавчих дій було встановлено відсутність у боржника рухомого або нерухомого майна, кошти від боржника на депозитний рахунок служби не надходили. Проведені державним виконавцем заходи дали можливість встановити, що боржник є моряком, але грошових коштів на виконання рішення суду не сплачує.

Проведенні виконавчі дії виконавцем до виконання рішення суду не призвели. На запит виконавця Державною прикордонною службою України повідомлено про те, що ОСОБА_1 неодноразово перетинав кордон України. Державний виконавець вважає, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, у зв`язку із чим може бути тимчасово обмежений у праві виїзду за межі України до виконання обов`язку покладеного на нього за рішенням суду. Просить суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - ОСОБА_1 , за межі України без вилучення паспорту до моменту виконання рішення суду.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.03.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

В судове засідання державний виконавець не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву, у якій подання підтримав, просив його задовольнити. Просив розгляд справи провести без його участі.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 441 ЦПК України, судом визнано за можливе розглянути справу за відсутності державного виконавця, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження №60230809 з примусового виконання виконавчого листа Херсонського міського суду Херсонської області, виданого 19.02.2019 року у справі № 766/9700/16 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики в сумі 512818,02 грн.

Виконавче провадження відкрито постановою державного виконавця від 07.10.2019 року, яку спрямовано стягувачу та боржнику до виконання.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем було вжито низку дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого листа суду, як то: виконавчі дії з перевірки майнового стану боржника, в ході яких встановлено, що за боржником нерухомого або рухомого майна не обліковуються.

Державним виконавцем 20.01.2020 року здійснено запити до Пенсійного фонду України про осіб боржників, які отримують пенсії та про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи відповідно до інформації, що надійшла відомості щодо ОСОБА_1 відсутні.

В добровільному порядку рішення суду боржником не виконано.

Судом також встановлено відсутність у матеріалах подання будь-яких доказів встановлення державним виконавцем наявності у боржника на рахунках у фінансових установах грошових коштів, а також не встановлено чинення боржником перешкод державному виконавцю у перевірці його майнового стану.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, державний виконавець, як на підставу для його задоволення, вказує, що незважаючи на обізнаність боржника ОСОБА_1 як про існуючу у нього заборгованість перед ОСОБА_2 , так і про наявність вищенаведеного виконавчого провадження, останній ухиляється від виконання судового рішення.

Статтею ст. 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У відповідності до ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановленні жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду та в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішення іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Як передбачено п.18 ч.3 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішенням про стягнення періодичних платежів.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду та в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішення іншого органу(посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Отже, вищенаведеними положеннями законодавства передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання.

Разом з тим, про ухиленні боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених п. 1 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця, письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває у заставі(іпотеці) або у інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Тобто, ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, є будь-які свідомі діяння(дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості(наприклад, наявність майна, грошових коштів, тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини(непереборної сили, події тощо).

У свою чергу, відповідно до ст. 441 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів вирішується судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного виконавця або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Крім того, як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 3 своєї постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року за №6 із змінами і доповненнями внесеними Постановою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року №11, Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження, особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язанні сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина 6 статті 19). У зв`язку із цим, у разі доведення факту зловживання процесуальними правами чи невиконання обов`язків, передбачених ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження зазначене може бути підставою для відповідного реагування, зокрема звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згідно зі статтею 441 ЦПК України, п. 1 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»

З урахуванням наведеного, а також зважаючи на те, що в силу положень ст. 441 ЦПК України особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести факт вжиття всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання, саме державний виконавець повинен доводити факт ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Звертаючись до суду із поданням державний виконавець обґрунтовує свої вимоги тим, що додані до подання матеріали виконавчого провадження свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, яке набрало законної сили та виконується в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», а вжиті державним виконавцем заходи, спрямовані на виконання рішення суду, не досягли бажаного результату.

Разом з тим, в досліджених судом матеріалах подання взагалі відсутнє підтвердження того, що боржник, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , був належним чином повідомлений про існування вищезазначеного виконавчого провадження, яке відкрито 07.10.2019 року, в порядку регламентованому Законом України «Про виконавче провадження».

Наявний в матеріалах справи лист-повідомлення від 07.10.2019 року за №32675 про надіслання боржникові копії постанови про відкриття провадження, жодним чином не можуть підтвердити факт її отримання боржником.

Разом з тим, відповідно до клопотання представника ОСОБА_1 , - ОСОБА_3 від 05.02.2020 року, що надійшло до державного виконавця 06.02.2020 року, про ознайомлення та прохання надання реквізитів казначейського рахунку для здійснення погашення боргу, у свою чергу свідчать про намір та бажання боржника виконати покладені на нього судовим рішення зобов`язання.

За вказаних обставин, а також враховуючи те, що необізнаність про наявність виконавчого провадження сама по собі виключає можливість ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, суд вважає, що твердження державного виконавця, що боржник вчиняє дії, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення чи роблять неможливим або ускладнюють його виконання не відповідають дійсності.

Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення подання та приходить до висновку, що в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нікішиної І.М., погоджене начальником Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кілюшик О.А., про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-ти денний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена 02 березня 2020 року.

Суддя: Є.М.Булах