Справа №265/1682/20
Провадження №2-з/265/8/20
У Х В А Л А

04 березня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді - Копилової Л.В.,

за участю секретаря Куксенко А.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

особи, які мають статус учаснів справи:

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, посилаючись на те, що він має намір подати позов до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про витребування майна на свою користь та стягнення моральної шкоди в сумі 100 000 грн. і матеріальної шкоди в сумі 720 000 грн.

Обгрунтовуючи заяву про забезпечення позову посилається на те, що його дружина є ПП «Ігнатенко», вид діяльності підприємства надання послуг з вантажоперевезень. Для здійснення підприємницької діяльності приблизно з січня 2017 року вони разом з дружиною орендували за усною домовленістю з громадянкою ОСОБА_6 бокси №№6,7,11,12 по АДРЕСА_1 , 1 за 3000 грн. на місяць для зберігання автомобілів, якими розпоряджаються для зберігання свого майна, а саме: мийки високого тиску (Karcher) 2 шт., мастила моторного 600 літрів, антифрізу 40 літрів, тосолу - 80 літірів, поливальні шланги 5 бухт, електростанції Yamaha 6,5 кВт 1 шт., електростанції Кентавр 2,3 кВт шт..; приладу високого тиску для фарбування 1 шт., лещат верстатних 1 шт., лещат ковальських 1 шт., листів оцинкованих 83 шт., радіатору вантажного автомобілю 2 шт., автошин б/у 20 шт., камер для автошин б/у 50 шт., баку топливного для вантажних автомобілів 6 шт., бочок ємністю 200 літрів 9 шт., каністр ємністю 20 літрів 150 шт., каністр ємністю 30 літрів - 45 шт., електропили 1 шт., зварювального апарату 1 шт., електродів 15 упаковок, болгарки 2 шт., дрилі 3 шт., акумулятора 190 А 2 шт., шланг високого тиску 360 шт., дротів мідних 200 м., пушки для змащення вантажних автомобілів 1 шт., ківша екскаваторного 400 мм 1 шт., ківша екскаваторного 600 мм 1 шт., тросу та стропу 25 шт., електрорубанку 1 шт., зарядно-пускового пристрою 24 W 1 шт., ямобуру 1 шт., насосу для ерекачування палива 2 шт., солідолу 2 відра по 25 кг., автомобільних фільтрів (повітряний, масляний, паливний) 80 шт., інструментів для ремонту автомобілів (домкрату, ключів). Також в одному із орендованих боксів зберігався ескаватор навантажувач JCB 3 СХ-4, належний ОСОБА_5 .

В жовтні 2018 року вони не змогли скористатися своїм майном, так як ворота орендованих гаражних боксів були заварені та на них встановлено сигналізацію. З цього приводу вони звернулися до поліції. В подальшому в ході огляду місця події у гаражному боксі №6 було виявлено автомобіль FAW СФ 1047, номерний знак НОМЕР_1 , який вилучено та повернено йому. Однак, на даний час він має намір захистити своє право в судовому порядку.

Враховуючи те, що відповідачі можуть реалізувати своє право власності шляхом його продажу, дарування або обрати інший спосіб відчуження майна гаражів, в яких знаходиться належне йому майно, він має взагалі позбавитися реальної можливості його повернути, оскільки новий власник не обтяжений його зберігати.

Просить суд накласти арешт на нежиле приміщення загальною площею 1019,6 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/1 частина якої належить ОСОБА_2 та накласти арешт на майно ОСОБА_3 в межах заявленої суми позову в розмірі 820 000 грн.

У відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У п.1 ч.1 ст.150 ЦПК визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз змісту норм діючого законодавства свідчить про те, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення позову обмежує право особи користуватися та розпоряджатися майном, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

При цьому арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмета спору.

За зазначених позивачем у позовній заяві обставин судом встановлено, що між сторонами у справі дійсно існує спір щодо витребування ОСОБА_1 належного йому майна з чужого володіння.

Однак позивач просить суд накласти арешт на нерухоме майно належне відповідачці ОСОБА_2 та майно в межах суми позову, яке належить відповідачеві ОСОБА_3 , яке не є предметом спору.

Крім цього, доказів належності заявленого в заяві нерухомого майна саме ОСОБА_2 суду не надано, а постанова слідчого в якій зазначено, що власником такого майна є ОСОБА_2 не є документом, який підтверджує право власності на нерухоме майно в розумінні вимог ЦК України.

Щодо відомостей про майно ОСОБА_3 , на яке просить накласти арешт заявник, то такі відомості взагалі відсутні як у заяві, так і в доданих до неї документах.

За наведених вище обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.149- 150 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя _______________________