Справа № 297/2272/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого Гецко Ю. Ю.,

з участю секретаря судового засідання Михайліченко І. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного 15.05.2010 року у виконкому Великобийганської сільської ради Берегівського району Закарпатської області за актовим записом № 3, та стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500 гривень щомісяця на кожну дитину і до досягнення повноліття.

Позов мотивовано тим, що через різні характери та погляди на життя сторони не в змозі проживати разом. На протязі років вони взагалі проживали то разом то окремо, постійні сварки призвели до фактичного розпаду сім`ї.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, сторони зареєстрували шлюб 15.05.2010 року у виконкому Великобийганської сільської ради Берегівського району Закарпатської області за актовим записом № 3, що стверджується свідоцтвом про шлюб.

Сторони мають від шлюбу доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Судом встановлено, що з часу укладення шлюбу, спільне життя між сторонами не склалося і вже тривалий час подружжя проживає окремо та не підтримує сімейних відносин. Подальше спільне життя для них є неможливим та суперечить їх інтересам сторін та інтересам їх дитини. Строк, наданий судом для примирення сторін, позитивного результату не приніс, сторони не бажають зберігати шлюб, що вбачається з заяви позивача про підтримання позовних вимог та заяви відповідача про визнання позову, зокрема, в частині розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Так, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, те, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, те що відповідач є працездатним, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька дитини, а також враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, встановлений ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік», суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2500 гривень щомісяця на кожну дитину до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що позивач при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір.

Крім того, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає стягнути з відповідача в користь позивача судового збору за вимогу про розірвання шлюбу, що був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 24, 80, 84, ч. 3 ст. 105, 112, 180-182, 184 СК України, ст. ст. 81, 141, 263-265, 354, 355, 430 ЦПК України,

рішив:

Позов задоволити повністю.

Шлюб зареєстрований 15.05.2010 року у виконкому Великобийганської сільської ради Берегівського району Закарпатської області за актовим записом № 3 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з 18.10.2019 до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог статті 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768,40 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в сумі 768,40 гривень.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Гецко Ю. Ю.