КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи: 370/417/17
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2510/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Мазка Н.Б.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Ящук Т.І.,

секретар - Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справі за позовом Макарівської селищної ради Київської області в особі Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Макарівської селищної ради Київської області до ОСОБА_1 , третя особа: Відділ з питань державної реєстрації Макарівської районної державної адміністрації Київської області, про знесення самочинно збудованого об`єкта будівництва та скасування державної реєстрації права власності

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 11 лютого 2019 року,

встановив:

у лютому 2017 року позивач в особі Відділу державного архітектурно-будівельного контролю звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати жилий будинок АДРЕСА_1 самочинним будівництвом, зобов`язати відповідача здійснити знесення будинку за власний рахунок, скасувати державну реєстрацію речових прав на вказаний будинок, стягнути судовий збір.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 11 лютого 2019 позов було задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки судом першої інстанції було неправильно визнано встановленими обставини.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника позивача Корнєєва О.В., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував, що ОСОБА_1 , яка була замовником будівництва, було зведено жилий будинок на належній їй земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 . Наказом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області №76 від 21.05.2015 було скасовано реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації на об`єкт «Будівництво жилого будинку та господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , замовник і забудовник - ОСОБА_1 ». За результатами позапланової перевірки було складено 03.06.2015 Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил та Протокол №І-Л-А-0306/04 про адміністративне правопорушення і винесено Припис №С-0306/6 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Постановою №А-1106/1 від 11.06.2015 заступника директора Департаменту-начальника Інспекційного управління №1 архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Філончука В.В. було визнано ОСОБА_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, 5 ст. 96 КУпАП та накладено на неї штраф. Згідно Акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 23.12.2015 порушення усунуто не було, в зв`язку з чим головним інспектором будівельного нагляду 23.12.2015 було винесено припис про усунення вказаного порушення. Наказом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 09.12.2015 №КС 95 було скасовано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, отже документ, який давав підставу для державної реєстрації права власності на новозбудований будинок став недійсним, а тому його слід вважати самочинним будівництвом. В зв`язку з цим позивач просив визнати вказаний будинок самочинним будівництвом, зобов`язати відповідача знести його за власний рахунок, скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності №8545073 від 13.01.2015 за ОСОБА_1 .

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 11 лютого 2019 позов було задоволено.

Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом, що зазначено в ст. 125 Конституції України.

В чч. 1 та 2 статті 19 ЦПК України закріплено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з п. 5 ч. 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Термін «суб`єкт владних повноважень» відповідно до цього Кодексу це - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до п. 8 ч. 1 статті 4 КАС України позивачем в адміністративній справі є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України (ч. 4 статті 5 КАС України).

В ст. 46 цього Кодексу визначені сторони в адміністративному процесі, якими є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень. Громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду надано такому суб`єкту законом (чч. 1 і 2 , п. 5 ч. 4 зазначеної статті).

З позовної заяви вбачається, що підставою вимоги про зобов`язання знести об`єкт самочинного будівництва стали результати перевірок, проведених органом державного архітектурно-будівельного контролю, за наслідками яких встановлено порушення вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». На Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Макарівської селищної ради Київської області покладено виконання функцій державного архітектурно-будівельного контролю на території смт. Макарів та населених пунктів, на які поширюється компетенція Макарівської селищної ради.

Державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Під час здійснення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю мають право видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт (чч. 1 та 2 п. 3 статті 41 Закону України «Про містобудівну діяльність»).

Відповідно до стст. 179 та 181 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. Речі поділяються на рухомі та нерухомі. До нерухомих речей належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ст. 182 ЦК України).

В ст. 331 ЦК України закріплено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Таким чином, щоб новостворене майно стало об`єктом цивільно-правових відносин, потрібне виконання трьох умов: 1) завершення будівництва; 2) прийняття до експлуатації; 3) державна реєстрація.

Без дотримання цих умов особа вважається лише власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані у процесі цього будівництва (створення майна) (ч. 3 ст. 331 ЦК України).

Згідно ст. 376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

В ч. 1 ст. 38 Закону України «Про містобудівну діяльність» закріплено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесення.

Вказаний припис є обов`язковою передумовою для можливості контролюючого органу звернутися до суду на підставі ч. 1 ст. 38 вказаного Закону у зв`язку з його невиконанням.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 5 КАС України такий позов повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 квітня 2019 року (справа № 369/3043/17-ц).

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як закріплено в п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В ч. 2 ст. 377 ЦПК України передбачено, що порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених ста.19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 377, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 11 лютого 2019 року скасувати та провадження по справі за позовом Макарівської селищної ради Київської області в особі Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Макарівської селищної ради Київської області до ОСОБА_1 , третя особа: Відділ з питань державної реєстрації Макарівської районної державної адміністрації Київської області, про знесення самочинно збудованого об`єкта будівництва та скасування державної реєстрації права власності - закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 25 лютого 2020 року.

Головуючий

Судді