У Х В А Л А

25 листопада 2020 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне клопотання представника заінтересованої особи про залишення скарги без розгляду по цивільній справі за скаргою акціонерного товариства «Укрсиббанк», особа, дії якої оскаржуються державний виконавець Рівненського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області Балік Олексій Анатолійович, боржник ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця, зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд надійшла скарга акціонерного товариства «Укрсиббанк», особа, дії якої оскаржуються державний виконавець Рівненського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області Балік Олексій Анатолійович, боржник ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця, зобов`язання вчинити певні дії.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав просить суд її задоволити, а у задоволенні клопотання представника боржника ОСОБА_1 про залишення скарги без розгляду відмовити.

В судовому засіданні представник Рівненського районного відділу державної виконавчої служби підтримав поданий відзив на скаргу повністю, просить суд за результатами розгляду скарги відмовити в задоволенні скарги у зв`язку з пропуском заявником процесуального строку для звернення до суду.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_1 адвокат Пейко А.Б. заявив клопотання про залишення скарги без розгляду у зв`язку з пропуском заявником процесуального строку для звернення до суду з даною скаргою, з урахуванням положень п.1 ч.1 ст.449 ЦПК України та відсутності клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для звернення до суду.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріли справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі рішення).

Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюється Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Підставою для відкриття виконавчого провадження по виконанню судового рішення є пред`явлений до відповідного відділу державної виконавчої служби виконавчий документ разом із заявою стягувача про відкриття виконавчого провадження.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені обов`язки і права державного виконавця, зокрема, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень,неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Виходячи з предмету заявлених вимог, скаржник просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця Рівненського районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області відносно закінчення виконавчого провадження №46802686 по боржнику ОСОБА_1 на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (Фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом); скасувати постанову винесену державним виконавцем Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 23 березня 2015 року про закінчення виконавчого провадження ВП №46802686 по боржнику ОСОБА_1 ; зобов`язати державного виконавця винести постанову про відновлення виконавчого провадження по боржнику ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від по цивільній справі №569/8988/14-ц за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки позов задоволено частково; стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 15 січня 2008 року в розмірі 15100,77 доларів США, що еквівалентно 177138,98 грн.; в задоволенні решти позовних вимог ПАТ «УкрСиибанк» відмовлено; стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судові витрати понесені позивачем в розмірі 1771 грн. 39 коп. по сплаті судового збору, а саме в рівних частках з кожного відповідача по 442 грн. 85 коп.

Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 23 грудня 2014 року рішення Рівненського міського суду від 26 вересня 2014 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано; позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено; в решті рішення залишено без змін.

03 лютого 2015 року Рівненським міським судом було видано виконавчі листи по цивільній справі.

На виконання виконавчих листів державним виконавцем Рівненського районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області було відкрито виконавче провадження ВП №46802686 з примусового виконання виконавчого листа №569/8988/14-ц виданого 03.02.2015 Рівненським міським судом про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 15 січня 2008 року в розмірі 15100,77 доларів США, що еквівалентно 177138,98 грн.

23 березня 2015 року державним виконавцем Відділу ДВС Рівненського районного управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав, визначених п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент прийняття рішення).

07 вересня 2015 року за вих.№10027 постанова про закінчення виконавчого провадження №46771362 направлена на адресу стягувача ПАТ «УкрСиббанк» (м.Рівне, вул.П.Полтави, 1) до відома.

З скарги вбачається що АТ «УкрСиббанк» не погоджується з тим, що рішення Рівненського міського суду від 26 вересня 2014 року по справі №569/8988/14-ц виконано в повному обсязі, оскільки на рахунок стягувача було перераховано 177138,98 грн. (лише гривневий еквівалент від суми боргу у розмірі 15100,77 доларів США зазначений судом на дату прийняття рішення). Відповідно до ч.4 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» обов`язковою вимогою для виконавчого документа є резолютивна частина рішення. Виконавчий документ, що пред`являвся до примусового виконання до Рівненського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області повторював резолютивну частину рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 вересня 2014 року по справі №569/8988/14-ц: стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 15 січня 2008 року у розмірі 15100,77 доларів США, що еквівалентно 177138,98 грн. Тобто, 177138,98 грн. це визначений Рівненським міським судом Рівненської області еквівалент 15100,77 доларів США в гривнях, що був вираженням встановленого офіційного курсу цієї валюти до гривні на конкретний день звернення Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» з позовом до суду про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. Таким чином, перераховані виконавчою службою кошти у розмірі 177138,98 грн. лише частково погасили доларовий кредит. Крім того, представник скаржника зазначає, що саме з відповіді Рівненського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області стягувачу стало відомо, що виконавче провадження ВП 46802561 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 15.01.2008 року в розмірі 15100,77 доларів США, що еквівалентно 177138,98 грн. було закінчено 23.03.2015 року на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення).

Про дату та час отримання вказаної відповіді скаржник не вказує, відтак можливість встановити дотримання скаржником процесуального строку відсутня.

05 червня 2019 року представник скаржника звернувся з скаргою на дії державного виконавця Рівненського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області у зв`язку з тим, що рішення суду виконано не в повному обсязі, а фактично на рахунок стягувача було перераховано лише 177138,98 грн. (гривневий еквівалент від суми боргу у розмірі 15100,77 доларів США, зазначений судом на дату прийняття рішення). За наслідками розгляду даної скарги, яка також не відомо коли подана, у порядку ст.74 закону України «Про виконавче провадження» та розділу ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, начальником відділу здійснено перевірку законності виконавчого провадження за ЄДРВП 46802686 та винесено постанову від 05.07.2019 року якою визнано дії державного виконавця Рівненського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області при виконанні виконавчого провадження 46802686 у частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №46771362 від 25.08.2015 року на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (606-ХІУ від 24.01.1999 такими, які вчинені у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» (606-ХІУ від 24.01.1999).

Примірник постанови від 05.07.2019 року направлено стягувачу АТ «УкрСиббанк» 08.07.2019 року за номером 25649.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом положень п.1 ч.1 ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

При вирішенні питання про дотримання скаржником строків звернення до суду з даною скаргою, суд враховує, що законодавством визначений спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця до суду, тому їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за загальними правилами цивільного процесуального законодавства. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в карзі у вигляді клопотання.

Разом з тим, скаржник звернувся з скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця 24 липня 2019 року (згідно відмітки на поштовому конверті), яким надіслано скаргу до Рівненського міського суду та яка зареєстрована в канцелярії суду 30 липня 2019 року за вхідним №39860/19 вх., в той час, коли скаржник був ознайомлений та знав про наявність оскаржуваної постанови.

Всупереч вищезазначеному, скаржник пропустив строк звернення, передбачений п.1 ч.1 ст.449 ЦПК України, при цьому клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця скаржником подано не було, процесуальним правом взяти участь у судовому засіданні представник скаржника не скористався.

Відповідно до вимог ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З роз`яснень п.16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» вбачається, якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому, заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення без розгляду скарги АТ «УкрСиббанк» у зв`язку з пропуском скаржником процесуального строку для звернення з даною скаргою до суду, з урахуванням положень п.1 ч.1 ст.449 ЦПК України та відсутності клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для звернення до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.260,353,354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Клопотання представника заінтересованої особи про залишення скарги без розгляду задоволити.

Скаргу акціонерного товариства «Укрсиббанк», особа, дії якої оскаржуються державний виконавець Рівненського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області Балік Олексій Анатолійович, боржник ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця, зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов