№ провадження 22-ц/807/53/20
У Х В А Л А

15 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

суддів: Кухаря С.В.

Онищенко Е.А.

За участю секретаря: Книш С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі (судді доповідача) Бєлки В.Ю. та заяву головуючого у справі (судді доповідача) Бєлки В.Ю. про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про усунення перешкод у здійсненні права власності, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Запорізької міської ради, треті особи друга Запорізька державна нотаріальна контора, районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, про визнання розпоряджень голови Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради незаконними, визнання свідоцтв про право власності на домоволодіння недійсними, визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом частково недійсними, визнання права власності на 1/6 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про усунення перешкод у здійсненні права власності.

Відповідач ОСОБА_2 , не погоджуючись із позовними вимогами, у листопаді 2014 року подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Запорізької міської ради, треті особи друга Запорізька державна нотаріальна контора, районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, про визнання розпоряджень голови Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради незаконними, визнання свідоцтв про право власності на домоволодіння недійсними, визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом частково недійсними, визнання права власності на 1/6 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.

Скасовано розпорядження голови Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради № 3188р. від 14 грудня 2004 року «Про оформлення права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за гр. ОСОБА_4 ».

Скасовано розпорядження голови Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради № 3181р. від 14 грудня 2004 року «Про оформлення права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за грн. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ».

Скасовано розпорядження голови Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради № 501 від 01 березня 2005 року «Про встановлення ідеальних часток домоволодіння АДРЕСА_1 , яким визнано за ОСОБА_4 - 31/100 часток, за ОСОБА_1 - 69/200 часток, за ОСОБА_3 - 69/200 часток домоволодіння АДРЕСА_1 .

Скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно на 31/100 частину домоволодіння АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_4 , виданого Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради, від 28 березня 2005 року,

Скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно кожному по 69/200 часток домоволодіння АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , виданого Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради, від 28 березня 2005 року.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, реєстраційний № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/2 частку спадкового майна - 31/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом реєстраційний № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/2 частку спадкового майна - 31/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 , право власності на 1/6 частину домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке складається з житлового будинку літ. «А» , службової прибудови літ. «а», вбиральні літ. «В», житлового будинку літ. Б та службової прибудови літ. Б-1, паркану № 8, вбиральні літ. «З», сараю літ. «Е».

Стягнуто з відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати - судовий збір у сумі 513 грн. 75 коп. + 3 644 грн. +2 305 грн., а всього 6 462 грн. 75 коп. та витрати за виклик фахівця ОП ЗМБТІ в розмірі 300 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким первісний позов задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити в повному обсязі, судові витрати стягнути з позивача за зустрічним позовом.

Відповідно до ст. 33 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи, згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 06 серпня 2019 року, було визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя доповідач) Кримська О.М., судді: Дашковська А.В., Кочеткова І.В.

11 березня 2020 року до Запорізького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Запорізького апеляційного суду у складі головуючого судді-доповідача Кримської О.М., суддів Кочеткової І.В. та Дашковської А.В., з підстав, передбачених п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 12 березня 2020 року зазначену заяву задоволено, справу передано на повторний автоматизований розподіл для визначення іншого складу колегії у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

13 березня 2020 року на підставі розпорядження керівника апарату Запорізького апеляційного суду № 64 «Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи» здійснено повторний авторозподіл даної судової справи та визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя доповідач) Бєлка В.Ю., судді: Кухар С.В., Онищенко Е.А.

17 березня 2020 року до Запорізького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Бєлки В.Ю., з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, а саме у зв`язку з відсутністю у неї довіри до судді Бєлки В.Ю., а також на того факту, що суддя Бєлка В.Ю. вже брав участь у складі колегії суддів при розгляді її апеляційної скарги на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2018 року у цій справі.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , колегія суддів визнає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Частина 1 статті 36 ЦПК України містить вичерпний перелік обставин, коли суддя не може розглядати справу.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Із змісту вищезазначеної заяви вбачається, що підстави, на які посилається ОСОБА_1 не відповідають положенням ч. 1 ст. 36 ЦПК України, а тому її заява про відвід судді Бєлки В.Ю. задоволенню не підлягає.

Статтею 40 ЦПК України визначено порядок розгляду заяви про відвід судді, відповідно до положень якої, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла за три робочі дні (або раніше) до наступного судового засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу.

Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для передачі заяви про відвід головуючого по справі іншому судді для розгляду у зв`язку із заявленням суддею Бєлкою В.Ю. самовідводу, який задовольняється колегією суддів.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення у «Справі Гаусшильдта» від 24 травня 1989 року (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 46).

Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року, заява № 33949/02, § 49-52,).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до об`єктивних критеріїв необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року, заява № 33949/02, § 53).

Колегія суддів вважає, що підстав стверджувати, що головуючий суддя (суддя-доповідач) Бєлка В.Ю. виявляє особисту упередженість щодо учасників справи немає, проте, враховуючи висновки, викладені в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Космос Мерітайм Трейдинг енд Шиппінг Ейдженсі проти України» від 27 червня 2019 року, заява № 53427/09, та з метою усунення сумнівів учасниці справи щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд та законність судового рішення відповідно до принципів, закріплених в статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог статей 36, 40 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви про самовідвід головуючого у справі (судді доповідача) Бєлки В.Ю.

Керуючись ст. 33, 36, 40 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі (судді доповідача) Бєлки Валерія Юрійовича залишити без задоволення.

Заяву головуючого у справі (судді доповідача) Бєлки Валерія Юрійовича про самовідвід задовольнити.

Справу передати на повторний автоматизований розподіл для визначення іншого судді-доповідача у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Дата складання повної ухвали 16 квітня 2020 року.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко