П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 381/2102/19

Номер провадження № 22-ц/824/3744/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Поліщук Н. В., Шахової О. В.,

за участю секретаря судового засідання - Дячук І. М.,

вивчивши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» на заочне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2019 року, ухвалене під головуванням судді Ковалевської Л. М., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У травні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» звернулось до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з останнього суму простроченого основного боргу за кредитним договором № 0 від 13 вересня 2007 року в розмірі 379 976 грн. 29 коп. та судових витрат понесених у зв`язку з розглядом справи.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0, згідно умов якого, ПАТ «УкрСиббанк» надав відповідачу кредит в сумі 17 640 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 12 вересня 2014 року та сплатити проценти за його користування.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельба Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого, право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором перейшло до ПАТ «Дельба Банк».

16 листопада 2018 року між ПАТ «Дельба Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 997/К, відповідно до умов якого, право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 13 вересня 2007 року перейшло до ТОВ «Глобал Спліт».

Враховуючи вищенаведене, ТОВ «Глобал Спліт» є новим кредитором у фінансових правовідносинах з відповідачем.

Позивач зазначає, що невиконання відповідачем своїх зобов`язань по кредитному договору призвело до утворення заборгованості, яка станом на день подання позовної заяви складає 42 154,13 доларів США, що еквівалентно 1 110 159 грн. 49 коп., з яких: 14 428,17 доларів США - сума простроченого основного боргу за кредитом; 27 725,96 доларів США - сума нарахованих процентів.

Позивач посилається на те, що ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» вживало заходи досудового врегулювання спору з відповідачем, а саме відповідачу було направлено повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитним договором, у якому зазначено необхідність сплатити суму заборгованості на банківський рахунок кредитора, проте заборгованість на день подання позовної заяви до суду, погашена не була.

Заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2019 року (а.с. 132 - 134) в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду, 19 грудня 2019 року ТОВ «Глобал Спліт» направило апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, неправильне встановлення обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просило скасувати заочне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у зв`язку зі заміною кредитора у фінансовому зобов`язанні, новим кредитором за кредитним договором № 0 від13 вересня 2007 року укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 являється ТОВ «Глобал Спліт».

Так, не виконання відповідачем зобов`язань за вищевказаним кредитним договором призвело до утворення заборгованості.

Для врегулювання даного спору в позасудовому порядку, позивачем було направлено відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором № 0 в якому, зокрема, було зазначено про необхідність сплатити суму заборгованості на банківський рахунок ТОВ «Глобал Спліт».

Разом з тим, відповідач свої зобов`язання, щодо погашення заборгованості по наданому кредиту та сплаті процентів за користування ними не виконав, у зв`язку з чим для захисту своїх прав ТОВ «Глобал Спліт» звернулося до суду.

Скаржник зазначає, що оскільки судом першої інстанції було відкрито провадження по справі, доказів наявних в матеріалах справи достатньо для вирішення вказаного спору.

Проте, під час розгляду справи по суті, судом було відмовлено у задоволенні позовних вимог у зв`язку з ненаданням достатніх та допустимих доказів наявності заборгованості за кредитним договором, недоведеності розміру боргу та обґрунтованості його нарахування.

На думку скаржника вищевказані висновки суду є необґрунтованими та не відповідають обставинам справи, оскільки на обґрунтування позовних вимог останнім було надано достатню кількість доказів.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 січня 2020 року поновлено процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення суду, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Відзиву подано не було.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 січня 2020 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представник скаржника - Абрамова Т. І. підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Відповідач до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, у зв`язку з чим, керуючись ч. 2 ст. 372 ЦПК, колегія суддів вважала за можливе розглядати справу та завершити її розгляд за відсутності останнього.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи представника скаржника, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту виконання вимог договору про надання споживчого кредиту, зокрема зарахування коштів на картковий рахунок відповідача та видачі цих коштів в готівковій формі.

Колегія суддів в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 13 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 (а.с. 56-13).

Відповідно до п. 1.1. банк зобов`язується надати позичальнику, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати та повернути банку кредитні кошти (кредит) в сумі 17 640 доларів США та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених договором.

Згідно п. 1.2.1. та п. 1.2.2. договору, надання кредиту здійснюється у наступний термін: 13 вересня 2007 року. Позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку № 1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 13 вересня 2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору та/або умов відповідної угоди сторін.

Відповідно п. 1.5. договору, банк надає позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 у банку, код банку (МФО) 351005.

Як вбачається з п.2.1. та п. 2.2. договору, у забезпечення виконання усіх грошових зобов`язань в повному обсязі позичальника за договором, позичальник передає в заставу, а банк приймає транспортний засіб марки DACIA, модель Logan, сірого кольору, 2007 року випуску, тип ТЗ легковий універсал, номер агрегатів: шасі НОМЕР_2 , двигун 1598, державний номер НОМЕР_3 , вартість якого, за домовленістю сторін становить 99 000 грн.

У додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 13 вересня 2007 року, міститься графік погашення кредиту, підписаний ОСОБА_1 (а.с. 14-16).

У додатку №2 міститься графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту № 0 від 13 вересня 2007 року, підписаний ОСОБА_1 (а.с. 17-19).

08 листопада 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого право грошової вимоги за вищевказаним договором перейшло до ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 21-40).

16 листопада 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 997/К, згідно якого право грошової вимоги за кредитним договором укладеним мід ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Глобал Спліт» (а.с. 42-43).

Відповідно до довідки про стан кредитної заборгованості, виданої ТОВ «Глобал Спліт», станом на 24 травня 2019 рік у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором № 0 від 13 вересня 2007 року у розмірі 42 154,13 доларів США (а.с. 4).

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Приписами ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Зі змісту ст. ст. 1048-1052 ЦК України вбачається, що істотними умовами кредитного договору є: мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Відповідно ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

За змістом ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час укладення Кредитного договору) перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитонадавач зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про кредитні умови, зокрема: орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов`язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів отримання відповідачем коштів у сумі 17 640 доларів США, що передбачено умовами договору про надання споживчого кредиту.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів ставиться критично до посилання скаржника на те, що суд першої інстанції, встановивши відсутність в матеріалах справи достатньої кількості доказів для правильного, об`єктивного та всебічного її розгляду, ухвалив судове рішення без витребування додаткових доказів, оскільки згідно норм чинного законодавства суд не мав права збирати докази з власної ініціативи.

Посилання скаржника на те, що до позовної заяви останнім надано достатню кількість доказів на обґрунтування заявлених позовних вимог, зокрема, копію кредитного договору з додатками та договорів факторингу з додатками, не спростовує висновків суду першої інстанції з огляду на таке.

Підчас апеляційного перегляду колегією суддів встановлено, що доказів які наявні в матеріалах справи не достатньо для підтвердження факту отримання відповідачем коштів відповідно до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 13 вересня 2007 року. Наявна в матеріалах справи заява про видачу траншу від 13 вересня 2007 року, підписана відповідачем, не містить адресата та суми, яку відповідач отримав, в зв`язку з чим дана заява не є належним та допустимим доказом на отримання відповідачем коштів відповідно до договору споживчого кредиту.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів на підтвердження відкриття рахунків на ім`я відповідача, видачі банком відповідачу кредитної картки, зарахування на цю картку суми кредиту у розмірі 17 640 доларів США, зняття таких коштів відповідачем.

Крім того, в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що з метою врегулювання даного спору в позасудовому порядку останнім було направлено відповідачу повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитним договором в якому зазначено про необхідність сплатити суму заборгованості на банківський рахунок кредитора, проте доказів цьому не надає.

Скаржником до апеляційної скарги додано виписку по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 20 грудня 2011 року по 15 листопада 2018 рік. Разом з тим, даний доказ було подано з порушенням приписів процесуального законодавства без підтвердження неможливості його подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від позивача, а тому, керуючись ч. 3 ст. 367 ЦПК України, колегія суддів не враховує його під час перегляду оскаржуваного рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 28 лютого 2020 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: Н. В. Поліщук

О.В. Шахова