ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року

м. Харків

Справа № 621/2365/19

Провадження № 22-ц/818/5125/20

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Хорошевського О.М.

суддів - Бурлака І.В., Яцини В.Б.

за участю секретаря Пузікової Ю.С.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 14 січня 2020 року, постановлене суддею Бородавкою К.П. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання рішення ради недійсним та визнання договору оренди землі поновленим,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому, просила визнати недійсним рішення Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області від 26.06.2019 №650-VII, визнати договір оренди землі, загальною площею 0, 025 га із земель запасу Лиманської сільської ради, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між позивачем та Лиманською сільською радою Зміївського району Харківської області, зареєстрований у 3міївському районному відділі Харківської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 27.01.2005 за № 453, поновленим до 12 березня 2022 року на тих самих умовах, передбачених в зазначеному договорі оренди землі, а щодо розміру орендної плати - на умовах визначених чинним законодавством України та рішенням Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що після закінчення строку дії спірного договору оренди землі, укладеного між позивачкою та відповідачем, враховуючи положення ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та те, що після 12.04.2017 (дата закінчення строку дії договору) позивач продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою, сплачує орендну плату, а орендодавець - відповідач протягом одного місяця (до 12.05.2017) не повідомив позивачку свої заперечення, має місце пролонгація дії договору ще на 4 роки та 11 місяців, а саме до 12.03.2022.

26.06.2019 відповідач виніс оскаржуване рішення №650-УІІ, згідно з яким припинив договір оренди земельної ділянки, у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено та зобов`язав позивача повернути орендодавцю земельну ділянку на умовах договору. Вказане рішення позивачка вважає незаконним, оскільки договір оренди землі є пролонгованим на строк 4 роки 11 місяців та жодних правових підстав у відповідача не існувало на час винесення оскаржуваного рішення достроково та без належних правових підстав припиняти дію такого договору.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 14 січня 2020 року позовні вимоги залишені без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове яким позовні вимоги задовольнити.

Скарга містить посилання на те, що орендована земельна ділянка не є власністю територіальної громади Лиманської сільської ради Зміївського районного суду Харківської області та не має статусу об`єкта комунальної власності, що унеможливлює відповідача виносити рішення щодо земельної ділянки.

Крім того, зазначає, що продовжувала користуватися орендованою земельною ділянкою, сплачувала за користування нею орендну плату, а відповідач проти цього не заперечував і не вимагав у мене повернення орендованої земельної ділянки, що я розцінювала як мовчазну згоду орендодавця на пролонгацію договору оренди на наступні 4 роки та 11 місяців.

З огляду на положення ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренди землі» , враховуючи, що після 29 листопада 2017 року вона продовжувала користуватися орендованою земельною ділянкою (і на цей час користується), сплачувала орендну плату, а орендодавець протягом одного місяця (до 29 грудня 2017 року) не повідомляв про свої заперечення, вважає, що має місце пролонгація дії договору ще на 4 роки та 11 місяців.

Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» регламентовано поновлення договору оренди землі як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частина перша-п`ята цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди (частина шоста цієї норми).

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за умовами такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як «мовчазна згода орендодавця на пролонгацію договору).

Суть поновлення договору оренди землі згідно зі вказаною нормою права полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема, у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду, яка висловлена у постанові від 10 вересня 2018 року у справі № 920/739/17 та із правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, яка була висловлена в Постанові від-03 липня 2019 року у справі №394/124/18-ц.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що визначені законодавцем умови поновлення договору оренди землі позивачкою не виконані в повному обсязі, а тому підстави вважати, що строк дії Договору продовжений на 4 роки 11 місяців на підставі ч.6 ст.33 Закону №161, як стверджує позивач, відсутні.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції.

Матеріали справи свідчать про те, що 11.01.2005 між позивачем та відповідачем укладений Договір оренди землі (далі - Договір, а.с.10-15), за яким відповідач-орендодавець надає, а позивач-орендар приймає в платне користування земельну ділянку для обслуговування нежитлового будинку (торгівельного павільйону), яка знаходиться на землях запасу Лиманської сільської ради, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0250 га (п.1, 2); договорі укладено на 4 роки 11 місяців з правом подальшого викупу; після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк; у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.8); передача земельної ділянки орендарю здійснюється у п`ятиденний строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі (п.20); після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду (п.21); зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін; у разі недосягнення згоди щодо змін умов договору спір розв`язується у судовому порядку (п.36).

За п.37 Договору його дія припиняється у разі, зокрема закінчення строку, на який його було укладено (п.37).

За п.43 Договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Вказаний Договір зареєстрований 27.01.2005 у Зміївському районному відділі Харківської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.01.2005 за №453 (а.с.15).

Між позивачкою та відповідачем 12.05.2012 укладено додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого 27.01.2005 за №453, яку зареєстровано в управлінні Держкомзему в Зміївському районі Харківської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.12.2012 за №02238 (а.с.17); відповідно до вказаної додаткової угоди відповідач-орендодавець та позивачка-орендар домовились укласти додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки на 4 роки 11 місяців (тобто до 29.11.2017).

Рішенням відповідача від 26.06.2019 №650-VII припинено договір земельної ділянки площею 0,0250 га для обслуговування торгівельного павільйону кадастровий номер :01:004:0018, за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено; зобов`язано позивачку повернути відповідачу земельну ділянку на умовах, визначених Договором (а.с.18).

Дублікатами чеків підтверджується, що позивач 23.08.2017 та 29.10.2018 вносила оренду плату з фізичних осіб в розмірі 4000 грн та 2000 грн відповідно (а.с.24).

За змістом листа від 01.11.2017 №02-19/969 відповідач повідомляє позивачку, що термін Договору спливає 29.11.2017, а тому позивачу необхідно укласти Додаткову угоду до Договору. На підтвердження направлення такого листа позивачці відповідачем додана копія Журналу 02-23 реєстрації вихідних документів по Лиманській сільській раді Зміївського району Харківської області за період з 03.01.2017 по 29.12.2017, зокрема сторінки 80, з якої вбачаєтеся проведення реєстрації такого листа на адресу позивача, як вихідної кореспонденції.

Питання продовження договору оренди землі врегульовано ст.33 Закону України «Про оренду землі», за якою законодавець фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Для продовження договірних орендних відносин необхідно волевиявлення на це сторін договору, досягнення ними згоди на поновлення договору з застосуванням переважного права орендаря на продовження договору оренди, у тому числі на змінених умовах(ч.1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі») або пасивна згода сторін договору на продовження договору на тих самих умовах на той самий строк - пролонгація договору ( ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі»).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі.

Системним аналізом статей 626, 777 ЦК України та ч.2-6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», що для поновлення оренди землі з підстави продовження користування земельною ділянкою (ч.6 ст.33), необхідна наявність таких юридичних фактів: - орендар належно виконує свої обов`язки за договором (ч.1 ст.33 Закону); - до закінчення строку дії договору він зобов`язаний повідомити орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк (абз.2 ч.1 ст.777 ЦК України); - до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою (ч.6 ст.33 Закону); - орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору (ч.6 ст.33 Закону). У цьому випадку договір оренди земельної ділянки продовжується на той самий строк та на тих самих умовах.

Наведене відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 10.04.2018 (Справа № 594/376/17-ц).

Таким чином, застосування положень ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» повинно здійснюватись за наявності обставин визначених ч.ч. 1-5 зазначеної норми.

Враховуючи викладене, судова колегія зазначає, що судом першої інстанції правомірно зроблено висновок, що позивачем не виконані в повному обсязі вимоги передбачені ст. 33 Закону України «Про оренду землі», тому підстав вважати договір оренди поновленим не має.

Крім того, в суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 надав пояснення щодо доводів апеляційної скарги про неналежність земельної ділянки Лиманській сільській раді Зміївського району Харківської області та зазначив, що ця інформація стала відома з бесіди та належними та достовірними доказами не підтверджена.

Також пояснив, що на земельній ділянці якою користується позивачка знаходиться належний їй кіоск який не має фундаменту.

Таким чином, кіоск не є капітальною спорудою і може бути перенесений на будь-яке місце.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

З огляду на те, що судом першої інстанції повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а норми матеріального та процесуального права застосовані правильно, оскаржуване рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 14 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді: І.В. Бурлака

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 27 листопада 2020 року.