КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-1718/10 Головуючий у І інстанції Горбенко Н.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 листопада 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» - Слостіна Андрія Геннадійовича на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 04 вересня 2020 року у справі за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» Радченка В.Ю. про заміну сторони у виконавчому провадженні,

УСТАНОВИВ:

30.06.2020р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшла заява представника - адвоката Радченко В.Ю. в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника - ТОВ «Вердикт Фінанс», видачу дублікату виконавчого листа №2-1718/10 та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання.

В обґрунтування заяви представник заявника зазначала, що 21.07.2010 р. Святошинським районним судом м.Києва ухвалено рішення, яким задоволенопозовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості кредитним договором №0.

20.04.2012 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено Договір факторингу №05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило право вимоги останньому за Договором кредиту №.

Того ж дня, відповідно до Договору факторингу №05/12-КВ ТОВ «Кредекс Фінанс» відступило право вимоги за вищевказаним кредитним договором ТОВ «Вердикт Фінанс».

На виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21.07.2010р. було видано виконавчий лист, на підставі якого 29.10.2010р. Головним державним виконавцем Левковською Н.М. Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві було відкрито виконавче провадження.

25.11.2013р. державним виконавцем повернуто виконавчий лист стягувачу.

Заявник зазначав, що після купівлі частини кредитного портфеля, що складається із прав вимоги за кредитними договорами, виникла необхідність у передачі від ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Вердикт Фінанс» оригіналів кредитних справ клієнтів (боржників), що є довготривалою процедурою, яка включає в себе, поміж іншого, процедуру звірки з Актами прийому - передачі переданої документації, виявлення наявності чи відсутності оригіналів відповідних документів, у т. ч. оригіналів виконавчих документів та аналізу строку їх пред`явлення, що стало однією із підстав пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа для виконання.

Так, під час передачі документів, правонаступником стягувача встановлено відсутність виконавчого листа №2-1718/10, про що складено відповідний Акт.

Враховуючи вищевикладене, адвокат Радченко В.Ю. звернулась до суду із заявою про заміну сторони стягувача, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 04 вересня 2020 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представником ТОВ «Вердикт Фінанс» - адвокатом Слостіним А.Г. подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального права, заявник просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити вимоги заяви у повному обсязі.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги зазначає, що відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції не дав належної оцінки доказам, поданим заявником на підтвердження факту втрати виконавчого листа, не врахував наслідки тривалого невиконання судового рішення, яке не залежить від волі стягувача.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому нормами статті 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надходило.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання по розгляду апеляційної скарги представник заявника та інші учасники справи не з`явились. У зв`язку із відсутністю у Київського апеляційного суду кошторисних призначень за КЕКВ 2240 «Оплата послуг (крім комунальних)» на оплату послуг з пересилання кореспонденції через відділення поштового зв`язку, про дату, час та місце розгляду справи учасники справи були повідомлені шляхом оприлюднення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України 13.11.2020 року.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала Святошинського районного суду міста Києва від 04 вересня 2020 року зазначеним вимогам процесуального закону відповідає.

Так, судом першої інстанції встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21 липня 2010 року у цивільній справі №2-1718/2010 задоволено позовні вимоги Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 122 688,64 грн.

Вказане судове рішення набрало законної сили, а тому на його виконання за заявою стягувача 29.09.2010 року Святошинським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №2-1718/2010. (а.с. 61)

Після отримання зазначеного виконавчого документа 29.10.2010 року головним державним виконавцем ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Мірзоєвою Н.М. було відкрито виконавче провадження ВП №22261602 із виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21.07.2010р. у справі №2-1718/2010про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» боргу в розмірі 122668,64 грн.(а.с. 67)

Встановлено також, що 20.04.2012р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено Договір факторингу №05/12 відповідно до якого останній набув право вимоги за кредитними договорами. (а.с. 69-70)

Того ж дня, 20.04.2012р. між ТОВ «КредексФінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено Договір факторингу №05/12-КВ, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами.(а.с. 71-73)

Згідно Інформації про виконавче провадження, отриманої 12.06.2020 року, виконавче провадження № 22261602 відкрито 29.10.2010р. за заявою стягувача; 16.12.2010 року за постановою головного державного виконавця Левковської Н.М. Святошинського РВДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві оголошено розшук майна боржника, зупинено виконавче провадження з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» (розшук боржника, транспортних засобів або розшук дитини); 09.03.2011 року описано і арештовано майно боржника: автомобіль марки Chevrolet Aveo2006 року випуску; 25.05.2012 року звільнення майна боржника з-під арешту; 25.11.2013 року виконавчий лист повернуто стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна).(а.с. 121-124)

З матеріалів справи також вбачається, що 24.10.2012 року ТОВ «Вердикт Фінанс» звертався до Святошинського районного суду м. Києва із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та просив, у зв`язку з укладенням 20.04.2012 року Договорів факторингу №05/12 та №05/12 КВ, замінити стягувача - ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника - ТОВ «Вердикт Фінанс».

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.04.2013р. у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-1718/2010 відмовлено.

Вищезазначена ухвала суду від 04.04.2013р. заявником не оскаржувалась та 06.05.2013р. набрала законної сили.

30 червня 2020 року представник ТОВ «Вердикт Фінанс» - Радченко В.Ю. звернулась до Святошинського районного суду м. Києва із заявою про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відмовляючи в задоволенні даної заяви, суд першої інстанції дійшов висновку про її необґрунтованість з огляду на відсутність в матеріалах, доданих до неї, документів, які підтверджують правонаступництво сторони у виконавчому провадженні.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погоджується, оскільки вони відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

На підтвердження доводів щодо набуття прав та обов`язків кредитора у зобов`язанні, представником заявника до суду було подано копії Договорів факторингу №05/12 та № 05/12-КВ від 20 квітня 2012 року.

Так, з п. 2.1 Договору факторингу №05/12 від 20.04.2012р., укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» (Клієнт) та ТОВ «Кредекс Фінанс» (Фактор) вбачається, що Клієнт зобов`язується передати Фактору права вимоги за кредитами, а фактор зобов`язується прийняти їх і сплатити ціну продажу, передбачену цим Договором.

Згідно з п. 2.2. Договору, у Дату передачі, всі права (включаючи права. Що виникають на підставі Договорів забезпечення) стосовно Заборгованості передаються Фактору.

Згідно загальних положень Договору факторингу, Передача - передача прав вимоги за кредитами від Клієнта Фактору, що підтверджується підписанням сторонами Акту приймання-передачі, як це передбачено пунктом 2.3.

Відповідно до положень п. 2.3 Договору, за умови, що Фактор сплатив у повному обсязі Ціну продажу Клієнтові до або у Дату передачі, Передача набуває чинності у Дату передачі з моменту підписання Акту приймання-передачі, після чого Фактор стає новим Кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованості і отримує відповідні Права вимоги за кредитами. Акт приймання-передачі, підписаний Сторонами та скріплений їхніми печатками, у формі, викладеній у Додатку 2 до цього Договору,є доказом Передачі.

Аналогічні умови викладені у Договорі факторингу № 05/12-КВ, укладеному між ТОВ «Кредекс Фінанс» (Клієнт) та ТОВ «Вердикт Фінанс» (Фактор).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоводення її вимог, оскільки Акти приймання - передачі реєстру боргових зобов`язань як від ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Кредекс Фінанс», так і від ТОВ «Кредкс Фінанс» до ТОВ «Вердикт Капітал» заявником суду представлені не були, а отже відсутні підстави для визнання заявника правонаступником прав та обов`язків ПАТ «УкрСиббанк» за кредитними договорами, а зокрема за кредитним договором про надання споживчого кредиту № 0 від 27.02.2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

Зважаючи на відсутність підстав для вирішення питання про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні вимог про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, оскільки такі вимоги є похідними від основної.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою та скасуванню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду першої інстанції не впливають.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 259, 268 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» - Слостіна Андрія Геннадійовича - залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 04 вересня 2020 року про відмову в задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» Радченка В.Ю. про заміну сторони у виконавчому провадженні - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 26 листопада 2020 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Ігнатченко Н.В.