Справа № 505/835/18
Пр. №2-з/505/7/2020
У Х В А Л А

"28" лютого 2020 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючої судді Павловської Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 23787 грн. 63 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до Котовського міськрайонного суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 23787 грн. 63 коп.

Ухвалою суду від 12.02.2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

26.02.2020 року від позивача ОСОБА_3 до суду надійшла заява, яка зареєстрована в канцелярії Котовського міськрайонного суду Одеської області за вх№2903 від 26.02.2020 року про збільшення позовних вимог та просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , заборгованість за розпискою від 18 січня 2017 року в загальному розмірі 33471,34 грн. (тридцять три тисячі чотириста сімдесят одна гривня 34 копійки), яка складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 20000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок), процентів за користування грошовими коштами в розмірі 9667,77 грн. (дев`ять тисяч шістсот шістдесят сім гривень 77 копійок), трьох процентів річних в розмірі 1250,74 грн. (одна тисяча двісті п`ятдесят гривень 74 копійки) та інфляційного збільшення боргу в розмірі 2552,83 грн. (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят дві гривні 83 копійки) гривні.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

Також, позивач надав заяву про забезпечення позову, а саме просить суд накласти арешт на земельну ділянку площею 2.0000 га з кадастровим номером :01:002:0409, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 229, номер запису про право власності 34584135, розташовану в межах території Подільського району Одеської області, яка належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . Заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , та органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0409, включаючи зміну цільового призначення, її поділ чи об`єднання з іншими ділянками, будь-які реєстраційні дії щодо вказаної земельної ділянки тощо.

Вимоги заяви обґрунтовує тим, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту ускладнить, а також унеможливить виконання прийнятого судом рішення у разі задоволення позову. Просить заяву про забезпечення позову задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її находження без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява позивача задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У відповідності до частини 1 статті 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У відповідності до частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тобто, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 17.02.2020 року за №200492291, власником земельної ділянки площею 2.0000 га з кадастровим номером :01:002:0409, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 229, номер запису про право власності 34584135, розташовану в межах території Подільського району Одеської області, є відповідач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки вартість вищевказаної земельної ділянки становить 42590,95 грн.

Так, позовні вимоги ОСОБА_1 є майновими, у зв`язку з чим можна зробити висновок, що між сторонами дійсно виник спір та існує загроза невиконання рішення суду у разі задоволення позову. Проте заявник просить накласти арешт на нерухоме майно, вартість якого перевищує розмір уточнених позовних вимог - 33471,34 грн. Таке забезпечення позову не є співмірним із заявленими вимогами та суперечить вимогам частини 3 статті 150 ЦПК України.

Окрім того, заява не містить доказів чи обґрунтування доводів позивача про те, що виконання рішення у майбутньому може бути утруднене чи відповідач буде ухилятись від виконання такого рішення. В заяві не зазначено про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, тобто підстав, що дають можливість вважати, що відповідач не виконає зобов`язання, та не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідач має намір вчинити будь-які дії стосовно майна.

Заява про забезпечення позову також не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть при цьому понесені позивачем.

Згідно ст.41 Конституції України та ст.319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Згідно ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

З огляду на викладене, оскільки заявником не обґрунтовано у повному обсязі необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, а також з огляду на неспівмірність заявлених вимог заходу забезпечення позову, про який просить заявник, суд не може визнати застосування забезпечення позову у даному випадку законним, доцільним та співрозмірним, а тому дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, у зв`язку з чим заява задоволенню не підлягає.

Керуючись п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», ст.ст. 149-153, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 33471,34 грн. - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Котовський міськрайонний суд Одеської області в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Г.В.Павловська