Справа № 345/3515/18
Провадження № 22-ц/4808/320/20
Головуючий у 1 інстанції Якимів Р. В.
Суддя-доповідач Мелінишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Мелінишин Г.П.

суддів: Томин О.О., Ясеновенко Л.В.,

за участю секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Калуського міськрайонного суду в складі судді Якиміва Р.В., постановлену 21 грудня 2019 року в м. Калуші Івано-Франківської області,у справі за позовом ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Калуського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Бабич Віталій Леонідович, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним,

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_5 , ТОВ «Кей-Колект», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Калуського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Бабич В.Л., про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 21.12.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Постановляючи вказану ухвалу, суд виходив з того, що належним чином повідомлений позивач та його представники повторно не з`явились в судове засідання без поважних причин. При цьому позивачем не подано заяву про розгляд справи у її відсутності, чим фактично затягується судовий розгляд. Врахувавши такі її дії, а також подання позову ще у серпні 2018 року суд вважав, що позивач не зацікавлена у вирішенні спору.

В апеляційній скарзі на ухвалу суду ОСОБА_1 посилається на порушення норм процесуального права, просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вказує, що не мала змоги брати участь в розгляді справи в зв`язку з хворобою, про що належним чином повідомила суд, надавши відповідні докази. Крім того, в матеріалах справи відсутнє підтвердження належного її повідомлення про судові засідання, оскільки по розписках про отримання судових повісток неможливо ідентифікувати підпис отримувача. Більше того, вона не була повідомлена про попереднє судове засідання, призначене на 02.12.2019 року. Посилання суду на неактуальність для неї цієї справи не відповідає дійсності. Позовні вимоги заявлені з приводу визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, в якій проживає вона та третя особа, а тому має для неї важливе значення.

Відзиву на апеляційну скаргу учасниками справи не подано.

В засіданні апеляційного суду представник ТОВ «Кей-Колект» Деренько З.М. доводів апеляційної скарги не визнала, покликаючись на обґрунтованість висновків суду.

ОСОБА_1 , її представник ОСОБА_3 , яка також діє в своїх інтересах, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Калуського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Бабич В.Л. в судове засідання не з`явилися. При цьому враховуючи належне їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи на офіційному сайті судової влади, скорочені строки перегляду судового рішеня, відповідно до статті 372 ЦПК України перешкод розглядові справи в зв`язку із їхньою неявкою не встановлено.

Згідно положень статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ТОВ «Кей-Колект» Деренько З.М., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач повторно не з`явилася в судове засідання, хоча про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, і при цьому заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала.

Вказаний висновок суду відповідає обставинам справи та нормам процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 28 серпня 2018 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв адвокат Вацик Ю.Ю., звернулась в суд з позовною заявою до ОСОБА_5 , ТОВ «Кей-Колект», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Калуського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Бабич В.Л., про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 28.08.2018 року було відкрито провадження у даній справі. Її розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Проведення підготовчого засідання неодноразово відкладалось за клопотанням сторони позивача. Ухвалою суду від 29.05.2019 року підготовче провадження закрито. Справу призначено до розгляду на 03.07.2019 року, про що належним чином під розписку повідомлено ОСОБА_1 (а.с. 173 т.2).

Разом з тим у вказане судове засідання вона не з`явилась, натомість її представник за довіреністю Наявко О.В. подала заяву про відкладення розгляду справи (а.с. 189-190 т.2).

В подальшому розгляд справи відкладався на 16.09., 24.10., 02.12. та 21.12.2019 року, проте жодного разу ні позивач, ні її представники в судове засідання не з`являлися. Натомість подавали клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 189, 198 т.2, а.с. 21, 49, 51 т.3).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав: неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Пунктом 3 частини першої статті 257 Кодексу передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

З наведеного слідує, що право суду залишити заяву без розгляду виникає за наявності дворазового належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи, двократної, послідовної неявки позивача безпосередньо в судове засідання та відсутності його заяви про розгляд справи за його відсутності. При цьому причини повторної неявки позивача в судове засідання правового значення не мають.

Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог статей 128-130 ЦПК України.

Згідно з частинами 3,5,6 статті 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, яких викликають, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Днем вручення судової повістки є, зокрема: день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (частина 8 статті).

В силу вимог частини першої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Встановлено, що ОСОБА_1 належним чином повідомлялась про всі судові засідання, про що свідчать матеріали справи.

При цьому суд також враховує, що конверти з повістками про попереднє судове засідання, призначене на 02.12.2019 року, від ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3 повернулись до суду з відміткою про причини повернення «за відсутністю адресата» (а.с.24-26, 36-38 т.3).

Тому оскільки повідомлення повернуті без вручення адресату з незалежних від суду причин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач, згідно вимог процесуального законодавства, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання.

Доводи апелянта про неможливість ідентифікації особи, яка ці повістки отримувала, суд вважає надуманими. Так, її повідомлення здійснювалось за адресою, вказаною в позовній заяві. Більше того, про судові засідання позивач та її представники були обізнані, що підтверджують їх численні клопотання про відкладення розгляду справи.

Отже, з урахуванням наведених вище норм процесуального закону та встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Посилання в апеляційній скарзі на поважність причини відсутності при розгляді справи та обмеження в пересуванні через хворобу колегія суддів також вважає неспроможними. Адже такі причини повторної неявки позивача не мають для суду правового значення. Більше того, представництво інтересів позивача здійснювали двоє представників - адвокат Максимів В.М. та Наявко О.В. ( а.с. 155-156, 190 т.2). Також вона не була позбавлена права подати заяву про розгляд справи у її відсутності.

Також колегія уддів погоджується з висновком суду про те, що поведінка ОСОБА_1 свідчить про затягування розгляду справи, що позбавляє суд можливості вирішити спір.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97- ВР, кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на чому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях.

Так, рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

А отже в кожному випадку позивач при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

За встановлених обставин доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Разом з тим особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України).

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи зазначене, встановивши відсутність підстав для скасування судового рішення, колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену ухвалу без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Калуського міськрайонного суду від 21 грудня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: О.О. Томин Л.В. Ясеновенко

Повний текст постанови складено 03 березня 2020 року