УХВАЛА

26 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 693/26/18

провадження № 61-44949св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Журавель В. І., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - фермерське господарство «Степ»,

відповідачі - іноземне підприємство «Агро-Вільд Україна», ОСОБА_1 ,

розглянув клопотання фермерське господарство «Степ» про передачу цієї справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Черкаської області від 22 серпня 2018 рокуна розгляд Великої Палати Верховного Суду,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову апеляційного суду Черкаської області від 22 серпня

2018 року.

У жовтні 2019 року ФГ «Степ» звернулося до суду з клопотанням, у якому просило передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстави, передбаченої частиною п`ятою статті 403 ЦПК України (виключна правова проблема).

Клопотання мотивоване тим, що Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 379/672/16-ц (провадження № 61-10325св18) зробив висновок про визнання недійсним договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), оскільки відповідачі, уклавши такий правочин під час дії попереднього договору оренди земельної ділянки, порушили передбачене статтею 33 Закону України «Про оренду землі» переважне право позивача перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Чинним законодавством не передбачена подвійна реєстрація договорів оренди землі. У подібних правовідносинах Верховний Суд

у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 693/14/18 (провадження

№ 61-46848св18) дійшов протилежного висновку щодо укладення договору емфітевзису та державної реєстрації речового права в період дії договору оренди земельної ділянки.

Ухвалою Верховного Суду від 12 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження в цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 10 лютого 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною п`ятою статтею 403 ЦПК України суд, який розглядає справу

в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

З урахуванням установлених судами обставин цієї справи та доводів сторін Верховний Суд не вбачає підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Посилання у клопотанні на неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм права та наявність виключної правової проблеми є необґрунтованим, оскільки обставини справи № 379/672/16-ц (провадження № 61-10325св18) та справи № 693/14/18 (провадження № 61-46848св18) не є подібними. У постанові від 23 травня 2018 року у справі № 379/672/16-ц Верховний Суд погодився

з висновками судів попередніх інстанцій про необхідність визнання недійсним договору емфітевзису, оскільки позивач на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі» дотримався порядку набуття переважного перед іншими особами права на укладення договору оренди землі на новий строк. Тоді як

у постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 379/672/16-ц суди встановили, що ФГ «Степ» не дотрималося порядку набуття переважного права на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк, тобто виходили з відсутності порушення прав позивача.

Зважаючи на наведене, суд касаційної інстанції не встановив достатніх та обґрунтованих підстав для направлення цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, тому узадоволенні клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 403 ЦПК України (в редакції, чинній станом на

07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання фермерського господарства «Степ» про передачу справи № 693/26/18 на розгляд Великої Палати Верховного Суду відмовити.

Постанову апеляційного суду Черкаської області від 22 серпня 2018 року Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Краснощоков

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

В. І. Журавель

М. М. Русинчук