Справа № 201/8041/20
Провадження № 2/201/124/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

06 листопада 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Мілової Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (заінтересована особа ОСОБА_3 ) про встановлення родинних відносин та належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

20.08.2020р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (заінтересована особа ОСОБА_3 ) про встановлення родинних відносин та належності правовстановлюючого документа. (а.с. 2-4).

Ухвалою судді від 25.08.2020р. відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи призначено проводити у загальному порядку (а.с. 31).

В обґрунтування своїх вимог (з урахуванням уточнень від 24.09.2020р.) заявники зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 - батько ОСОБА_1 та чоловік ОСОБА_2 . Померлий ОСОБА_4 був сином та спадкоємцем ОСОБА_5 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій на праві власності належав житловий будинок АДРЕСА_1 .

02.07.2008р. Першою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 737/2008 щодо майна померлого ОСОБА_4 на підставі заяв про прийняття спадщини від їх імені.

Проте постановою Державного нотаріуса Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 11.08.2020р. заявниці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину, оскільки неможливо впевнитися, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є матір`ю ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також, що ОСОБА_4 є чоловіком ОСОБА_2 і батьком ОСОБА_1 , а також неможливо встановити належність ОСОБА_5 правовстановлюючого документа свідоцтва про право власності на житловий будинок.

Відмову державний нотаріус мотивував наявною у документах розбіжністю у прізвищах, зокрема, що власник житлового будинку у свідоцтві записаний як « ОСОБА_6 » (з апострофом), а у свідоцтві про смерть прізвище записано як « ОСОБА_6 » (без апострофа), а у витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_4 № 9 від 22.08.2019р. дитина записана як ОСОБА_4 , батьки: ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , в паспортах зазначені імена ОСОБА_2 та ОСОБА_8 .

У зв`язку з чим заявки просила встановити, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є матір`ю ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також що ОСОБА_4 є чоловіком ОСОБА_2 та батьком ОСОБА_1 . Також просили встановити приналежність правовстановлюючого документа свідоцтва про право власності на житловий будинок від 03.07.1982р., виданого виконавчим комітетом Царичанської селищної ради народних депутатів на підставі рішення № 70 від 14.05.1982р. та зареєстрованого 03.07.1982р. Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації в книзі № 11 за реєстровим № 1577 ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представник заявників ОСОБА_9 (діє на підставі ордеру серії № 1032617 від 18.08.2020р. а.с. 5 - 6) надав до суду заяву, в якій просив заяву завершити розгляд справи за його відсутності, наполягав на її задоволенні (а.с. 58).

Заінтересована особа - ОСОБА_3 25.09.2020р. надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила заяву задовольнити в повному обсязі (а.с. 46).

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Вирішуючи справу, суд виходить із такого.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 . Факт смерті ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 22.01.2008р. Відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 25).

ОСОБА_4 був батьком ОСОБА_1 та чоловіком ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження та копіями паспортів (а.с. 9 13, 18, 88).

Померлий ОСОБА_4 був сином та спадкоємцем ОСОБА_5 (а.с. 28 29, 68, 71 зворот - 72), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 23) та якій на праві власності належав житловий будинок АДРЕСА_1 згідно зі свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 03.07.1982р., виданим Виконавчим комітетом Царичанської селищної ради народних депутатів на підставі рішення № 70 від 14.05.1982р. та зареєстроване 03.07.1982р. Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації в книзі № 11 за реєстровим № 1577 (а.с. 19 20).

02.07.2008р. Першою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 737/2008 щодо майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 63-97).

Як видно з наданої нотаріусом копії спадкової справи, із заявою про вступ у спадщину звернулася дружина померлого ОСОБА_2 та донька ОСОБА_1 .

Постановою державного нотаріуса Першої дніпровської державної нотаріальної контори Білецькою В.І. від 11.08.2020р. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, яка мотивована нотаріусом наявною у документах розбіжністю у прізвищах, зокрема, що власник житлового будинку у свідоцтві записаний як ОСОБА_10 (з апострофом), а в свідоцтві про смерть прізвище записано як « ОСОБА_6 » (без апострофа) та у витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_4 № 9 від 22.08.2019р. дитина записана як « ОСОБА_11 , батьки: ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , в паспортах зазначені імена ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (а.с. 14 - 16).

Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пункт 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається з матеріалів справи, заявниці ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ), а також померлий ОСОБА_4 (за життя) зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 9 - 10, 12 13, 64, 83 84).

В судовому засіданні допитана у якості свідка ОСОБА_12 підтвердила факт родинних відносин померлого ОСОБА_4 як батька ОСОБА_1 та чоловіка ОСОБА_2 .

Суд, вивчивши вищевказані матеріали справи та всі докази в сукупності, прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про встановлення родинних відносин та належності правовстановлюючого документа підлягає задоволенню.

Факт, про встановлення якого просять заявники, має для них юридичне значення і встановити його іншим шляхом неможливо.

Керуючись ст.ст. 4,13, 247, 258-259, 263-265, 277 ЦПК України, ст.ст. 293, 315-316, 319 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (заінтересована особа ОСОБА_3 ) про встановлення родинних відносин та належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити той факт, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є матір`ю ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також той факт, що ОСОБА_4 є чоловіком ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) та батьком ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Встановити факт належності правовстановлюючого документа свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 03.07.1982р., виданого Виконавчим комітетом Царичанської селищної ради народних депутатів на підставі рішення № 70 від 14.05.1982р. та зареєстрованого 03.07.1982р. Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації в книзі № 11 за реєстровим № 1577, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 16 листопада 2020 року.

Суддя О.С. Наумова