Справа № 203/4097/19
Провадження № 2-з/0203/13/2020
УХВАЛА

03 березня 2020 року у залі суду у м.Дніпрі Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого, судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Яланської Юлії Петрівни про забезпечення позову до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

встановив:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває на стадії підготовчого судового засідання цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

12 лютого 2020 року представник ОСОБА_1 , адвокат Яланська Ю.П. звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якому просить суд визнати автомобіль Volkswagen Golf, 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіль Opel Astra, 2000 року випуску, автомобіль Mercedes-Benz Sprinter 311 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Припинити право спільної сумісної власності подружжя на автомобілі: Volkswagen Golf, 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , Opel Astra, 200 року випуску, Mercedes-Benz Sprinter 311, та здійснити поділ майна шляхом: виділу в натурі та визнання права власності на автомобіль Volkswagen Golf, 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 за ОСОБА_1 , виділу в натурі та визнання права власності на автомобіль Opel Astra, 200 року випуску та Mercedes-Benz Sprinter 311 за ОСОБА_2

03 березня 2020 року суд своєю ухвалою прийняв позов ОСОБА_1 до спільного розгляду з позовом ОСОБА_2 .

Разом з зустрічною позовною заявою 12 лютого 2020 року представником позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , адвокатом Яланською Ю.П. подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту: на автомобіль Volkswagen Golf, 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіль Opel Astra, 2000 року випуску, Mercedes-Benz Sprinter 311 із забороною розпоряджатися цим майном у будь-який спосіб. Заява мотивована тим, що за час перебування у шлюбі, за спільні сумісні кошти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були придбані зазначені транспортні засоби, які були зареєстровані на ім`я відповідача ОСОБА_2 . Сторони не дійшли згоди щодо поділу спільного майна подружжі, що і стало підставою для звернення до суду. 12 лютого 2020 року ОСОБА_1 на сайті ОLX побачила оголошення про продаж автомобіля Volkswagen Golf, 2015 року, який належить сторонам на праві спільної сумісної власності подружжя, тобто відповідач намагається одноособово розпорядитися автомобілем. Вважає, що існує реальна загроза того, що спірні транспортні засоби можуть бути відчужені відповідачем третім особам, що в подальшому утруднить або взагалі унеможливить виконання майбутнього рішення суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 наполягали на задоволенні заяви про забезпечення позову, з підстав викладених у заяві.

ОСОБА_2 просив відкласти розгляд заяви про забезпечення позову у зв`язку з неявкою його представника.

Заслухавши думку сторін, вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку про те, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні цього клопотання суд виходить з того, що вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55 Конституції України, відповідно до якої, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Це положення також закріплено у статтях 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, які згідно з ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено судам, що розглядаючи таку заяву суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

За змістом ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Так, позов забезпечується, серед іншого, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір щодо згаданого рухомого майна (транспортних засобів), транспортні засоби зареєстровані за відповідачем, тому суд дійшов обґрунтованого висновку, що невжиття заходів забезпечення позову у даній справі, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Фактично, з можливим відчуженням спірного майна, позивач повністю позбавляється можливості відновити свої права, втрачається як такий правовий сенс звернення до суду, порушується гарантований Конституцією України та ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року принцип ефективного захисту прав громадян.

Суд вважає, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, є співмірними із заявленими позовними вимогами, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист оспорюваних прав позивача, за захистом яких і звернувся до суду.

Таким чином, виходячи з предмету спору та суб`єктивного складу сторін, враховуючи вимоги ч.2 ст. 149, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, з`ясувавши обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову та співмірність із заявленими позивачем вимогами, суд приходить до висновку про задоволення заяви в повному обсязі.

Також, суд не знаходить підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки підстав, передбачених ч.3 ст.154 ЦПК України відносно позивача не існує.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 154, 157, 258 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Яланської Юлії Петрівни про забезпечення позову до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити.

Накласти арешт:

-на автомобіль Volkswagen Golf, 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1598, що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 );

-на автомобіль Opel Astra, 2000 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , об`єм двигуна 1598, що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 );

-на автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 311, номер кузова НОМЕР_5 , об`єм двигуна 2148, що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ).

Заборонити вчиняти будь-які дії щодо відчуження:

-автомобіля Volkswagen Golf, 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1598, що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 );

-автомобіля Opel Astra, 2000 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , об`єм двигуна 1598, що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 );

-автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER 311, номер кузова НОМЕР_5 , об`єм двигуна 2148, що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ).

Ухвалу для виконання направити державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Повна ухвала складена 03 березня 2020 року.

Суддя М.О. Католікян