Провадження № 2/235/1948/20
Справа № 235/5956/20
УХВАЛА
про відмову в задоволенні клопотання
2 грудня 2020 року м. Покровськ
Красноармійський міськрайонний суд Донецької області
у складі: головуючого - судді Назаренко Г.В.
за участю секретаря Овчаренко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Назаренко Г.В. від 29 вересня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
4 листопада 2020 року на адресу суду надійшла заява представника Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» Яківчик С.В. про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору з тих підстав, що відповідачем 8 жовтня 2020 року було погашено заборгованість у повному обсязі.
Суд вважає, що підстави для закриття провадження у справі з підстави, зазначені позивачем у заяві, відсутні.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.
Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.
Поряд з цим за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.
Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).
Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.
Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року (справа № 456/647/18, провадження №61-2018св19).
Позивач звернувся до суду з позовом 15 вересня 2020 року (згідно штемпелю на поштовому конверті), відповідачем заборгованість за кредитним договором погашено 8 жовтня 2020 року, тобто після відкриття провадження у справі, а тому клопотання представника позивача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України задоволенню не підлягає. В такому випадку закриття провадження у справі можливо на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, про що суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу.
Керуючись ст.ст.255, 259, 260, ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні заяви представника Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» Яківчик С.В. про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України .
Роз`яснити позивачу, що він може звернутися до суду із заявою про відмову від позову і закриття провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Відкласти судовий розгляд до 6 січня 2021 року 11 години 00 хвилин, про що повідомити сторони.
Копіє ухвали направити позивачу для відома.
Суддя Г.В. Назаренко