Справа № 757/4049/19-ц Головуючий 1 інстанція- Козлов Р.Ю.
Провадження № 22-ц/824/428/2020 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

28 лютого 2020 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Савченка С.І., суддів Верланова С.М., Мережко М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м.Києва від 26 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, який мотивувала тим, що із 04 вересня 2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказувала, що сторони проживають окремо, син проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. У зв`язку із наведеним просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 грн. на місяць до досягнення ним повноліття.

Заочним рішенням Печерського районного суду м.Києва від 29 квітня 2019 року позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 грн. на місяць до досягнення ним повноліття. Вирішено питання про судові витрати, допущено негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 04 жовтня 2019 року заява відповідача про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким позов задоволити частково, стягнувши з нього аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. Скарга мотивована неповнотою та однобічністю дослідження судом доказів, який обмежився лише доводами позивачки і не встановив усіх обставин справи. Суд не врахував положень ст.182 СК України про те, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину відповідає розміру прожиткового мінімуму на дитину, який на час ухвалення рішення становив 1626 грн. Суд безпідставно не врахував його відзив на позов, де він вказав про погіршення матеріального стану у зв`язку із переїздом до батьків у м.Острог Рівненської області, де спочатку працював неофіційно, а із жовтня 2019 року працевлаштований офіційно з окладом 4173 грн.

- 2 -

Позивачка ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, де вказала, що суд першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване рішення і правомірно задоволив її позов, а доводи апеляційної скарги відповдіача є безпідставними і надуманими, не грунтуються на вимогах закону, не спростовують висновків суду.

Згідно ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки в даній справі ціна позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму (за п.3 ч.1 ст.176 ЦПК Україниціна позову у справах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців), і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає не в повній мірі.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 04 вересня 2010 року.

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, судом встановлено, що сторони проживають окремо, хлопчик проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні. Домовленості щодо розміру участі відповідача в утриманні дитини між сторонами не досягнуто.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що є передбачені законом підстави для стягнення аліментів на утримання сина сторін до його повноліття.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону, зокрема ст.180 Сімейного Кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Проте, визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню із відповідача, суд не дав належну оцінку посиланням позивачки на те, що відповідач не працює офіційно, тобто не працює за трудовим договором, що унеможливлює встановлення його реального

- 3 -

місячного доходу та визначення співмірності вимог позивачки із його заробітком. Що у свою чергу не відповідає положенням ст.182 СК України щодо врахування всіх обставин справи, які впливають на розмір аліментів, в тому числі не відповідає вимогам закону щодо рекомендованого законом розміру аліментів на дитину.

Суд наведеного не врахував, що потягло невірне вирішення спору в частині розміру стягуваних аліментів.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині розміру стягуваних аліментів не відповідає обставинам справи та вимогам закону і підлягає зміні.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів на дитину суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного подружжя, батьків, дітей, інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі, колегія суддів враховує обставини, зазначені у ч.1 ст.182 СК України.

Окрім того, колегія враховує приписи ч.2 ст.182 СК України, згідно якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку платника аліментів.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» станом на час ухвалення рішення прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років був встановлений у розмірі 1626 грн., для дитини від 6 до 18 років - у розмірі 2027 грн.

З матеріалів справи вбачається, що станом на час ухвалення рішення відповідач не працював за трудовим договором. Водночас він не мав статусу безробітного, оскільки не перебував на обліку у службі зайнятості, як такий, що шукає роботу. Наведене у свою чергу свідчить про те, що відповідача влаштовувало таке його матеріальне становище і він самостійно забезпечував себе матеріально.

На час ухвалення рішення відповідач мешкав у м.Острог Рівненської області. Згідно відомостей, розміщених на офіційному сайті Державної служби статистики України середня заробітна плата по Рівненській області на момент ухвалення рішення, тобто за квітень 2019 року становить 8297 грн.

З урахуванням встановлених обставин та вимог закону, колегія суддів визначає аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2027 грн. на місяць на дитину до досягнення нею повноліття, що відповідає обставинам справи та вимогам закону.

При цьому суд враховує, що нести витрати на утримання дитину мають обоє батьків.

- 4 -

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про неможливість сплати відповідачем аліментів у твердій грошовій сумі і необхідність їх визначення у частці від доходу з огляду на зменшення доходів. Судом встановлено, що на момент ухвалення рішення суду першої інстанції відповідач не працював за трудовим договором, проте в той же час і не перебував на обліку в службі зайнятості як безробітний, тобто як особа, яка не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстрована у державній службі зайнятості як така, що шукає роботу (ст.2 Закону України «Про запйнятість населення»). Відтак скаржник, самостійно забезпечуючи себе роботою та доходом, не надав суду доказів, про розмір отримуваного ним заробітку, який би підтверджував його доводи про неможливість сплати ним аліментів в розмірі 2027 грн. щомісяця.

Це ж стосується і доводів скарги про те, що відповідач із жовтня 2019 року працевлаштований офіційно з окладом 4173 грн. Як вище вказувалося станом на час ухвалення ріщення відповідач не працював. А відтак послідуюче працевлаштування і встановлення йому визначеного трудовим договором заробітку може свідчити про зміну його майнового стану, а відтак згідно ст.192 СК України може бути підставою для зміни розміру аліментів у встановленому законом порядку надалі, а не на час ухвалення рішення. як помилково вважає відповідач.

Решта доводів врахована при зміні рішеннящодо розміру стягуваних аліментів.

Рішення суду в частині негайного виконання рішення щодо стягнення аліментів за один місяцьколегія суддів залишає без змін.

Відповідно до ст.141, п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України понесені відповідачем витрати на сплату судового збору компенсуються за рахунок держави пропорційно розміру задоволених вимог його скарги.

Згідно ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.259, 374, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Печерського районного суду м.Києва від 26 квітня 2019 рокув частині визначення розміру аліментів змінити, стягнувши із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 2027 гривень щомісячно з подальшою індексації відповідно до закону, до досягнення повноліття ОСОБА_3 , починаючи із 29 січня 2019 року.

В решті рішення суду залишити без змін.

Сплачений ОСОБА_5 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 500 гривень компенсувати за рахунок держави.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: