Справа № 444/2774/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р.Й.
Провадження № 22-ц/811/2315/19 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю: ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , представника Дублянської міської ради Жовківського району Яремка В.М., Чорнія М.А. та його представника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 28 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області, ОСОБА_4 , третя особа Державне підприємство «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про визнання права на приватизацію земельної ділянки, про визнання недійсним рішення міської ради, про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області, ОСОБА_4 , третя особа державне підприємство «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про визнання права на приватизацію земельної ділянки, про визнання недійсним рішення міської ради, про зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивував тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 16 серпня 2012 року він став спадкоємцем майна своєї матері ОСОБА_5 , 1922 року народження, що проживала в АДРЕСА_1 , і яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя його покійна мама не встигла оформити право власності на земельну ділянку площею 0,19 га, яка була в її користуванні і на якій знаходиться житловий будинок разом з господарськими будівлями.

Згідно даних поземельної книги за 1972 рік: запис №86 вказано, що ОСОБА_6 (мати ОСОБА_5 та його бабця) користувалися земельною ділянкою присадибного фонду 0,17 га.

Наказом дирекції Учгоспу «Дублянський» №161 від 20 червня 1983 року ОСОБА_5 долучено земельну ділянку площею 0,02 га після знесення аварійного будинку покійного сусіда ОСОБА_7 . Друга частина земельної ділянки також площею 0,02 га була долучена іншому родичу ОСОБА_7 ОСОБА_8 ..

Внаслідок доручення земельної ділянки площею 0,17 га в 1983 році ще 0,02 га землі загальна земельна площа двору ОСОБА_5 збільшилась і становила 0,19 га.

Він як спадкоємець та власник житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1 має право набути у власність також земельну ділянку, площею 0,19 га.

У березні 2014 року він звернувся до Дублянської міської ради із заявою про передачу йому безоплатно у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) земельну ділянку площею 1900 м кв. за адресою: АДРЕСА_1 в межах норм безоплатної приватизації.

Рішенням Дублянської міської ради від 10 квітня 2014 року №24 йому було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовною площею 0,19 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Також у 2014 році він звернувся у ліцензовану організацію ТзОВ «Інститут геоінформаційних систем» де йому було виготовлено технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку площею 0,19 га згідно даних поземельної книги та матеріалів інвентаризації 1986 року.

Інженером землевпорядником ТзОВ «Інститут геоінформаційних систем» проведено заміри, підготовлено план території земельної ділянки, а також складено Акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки та Акт прийому передачі межових знаків на зберігання.

Суміжний користувач ОСОБА_4 безпідставно відмовився від підписання Акту про встановлення та узгодження межі, після чого представник ліцензованої організації відмовив йому у виготовленні технічної документації роз`яснивши право звернутись до узгоджувальної комісії Дублянської міської ради про вирішення спору.

У січні 2016 року він звернувся в іншу ліцензовану організацію Державне підприємство «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», який виготовив йому технічну документацію із землеустрою його присадибної ділянки площею 0,19 га згідно чинного законодавства України.

На початку лютого 2016 року він подав до Дублянської міської ради заяву про затвердження Технічної документації.

05 квітня 2016 року представник ДП «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» за його участю та в присутності сусідів ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , провів відповідні дії та склав Акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки та Акт прийому передачі межових знаків на зберігання, які відмовився підписувати ОСОБА_4

Депутатська комісія Дублянської міської ради прийняла рішення не рекомендувати до затвердження розроблену ДП «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» технічну документацію.

Рішенням Дублянської міської ради від 24 листопада 2016 року №39 йому відмовлено у затвердженні технічної документації, у зв`язку з тим, що вказана документація не відповідає дійсності та фактичним межовим знакам «огорожі», відсутні підпис власників (користувачів) суміжної земельної ділянки.

Таке рішення міської ради позивач вважав незаконним та необґрунтованим.

Він подав на затвердження належно оформлену технічну документацію яка виконана ліцензованою організацією, непогодження суміжним землекористувачем - ОСОБА_4 меж земельної ділянки є лише формою реалізації ним свого права і не може бути підставою для відмови у затвердженні технічної документації та отримання ним земельної ділянки у власність.

Крім того, батьками ОСОБА_4 у 1987 році самовільної був збудований гараж, розміром 3,20 х 2,86 м.кв з порушенням ДБН, частина якого виходить на його земельну ділянку.

З урахуванням зазначених обставин та уточнених вимог від 17 березня 2014 року, ОСОБА_1 просив:

визнати за ним право на приватизацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 площею АДРЕСА_2 , 1900 га;

визнати недійсним рішення Дублянської міської ради від 24 листопада 2016 року № 39 Про розгляд постанови Жовківського районного суду від 03 серпня 2016 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 та технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , площею 0,1900 га. у власність гр. ОСОБА_1 , протокол № 2 про засідання комісії з розгляду земельних спорів, відповідно до Закону України Про місцеве самоврядування в Україні";

зобов`язати Дублянську міську раду Жовківського району Львівської області розглянути на пленарному засіданні сесії, подану ОСОБА_1 04 березня 2016 року заяву про затвердження Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_1 АДРЕСА_1 площею 0,1900 га. без підпису суміжного землекористувача та передачу даної земельної ділянки у безоплатну власність в місячний термін та прийняти належне, у відповідності до чинного законодавства України рішення;

зобов`язати ОСОБА_4 демонтувати самочинно збудований гараж розміром 3,20 х 2,86 м.кв., що розташований по АДРЕСА_1 (т.1 а.с.2-19; т.2 а.с.13-14).

Оскаржуваним рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 28 травня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на те, що він має право на земельну ділянку площею 0,19 га, а і захист його права на земельну ділянку площею 0,19 га не зачіпає і не веде до порушення прав ОСОБА_4 на його земельну ділянку. Це підтвердила Дублянська міська рада Жовківського району Львівської області в квітні 2014 року.

Вказує, що в оскаржуваному рішенні від 28 травня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області безпідставно відмовив йому у визнанні його права на приватизацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 , площею 0,1900 га.

Також зазначає, що самовільно збудований гараж знаходиться на відстані 30 см. від будинку позивача, порушує права позивача на користування своїм будинком, унеможливлює проведення його ремонту будинку чи його утеплення, створює позивачу перешкоди у приватизації земельної ділянки.

Просить рішення Жовківського районного суду Львівської області від 28 травня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, представника Дублянської міської ради Жовківського району Яремка В.М., ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_3 на її заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.10 ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.1 ст.118 ЗК України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 118 ЗК України, відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 серпня 2012 року №2286 ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина на яку видано свідоцтво, складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Згідно витягу про державну реєстрацію прав №35222061 від 20 серпня 2012 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Із копії витягу про державну реєстрацію прав № 34540083 від 19 червня 2012 року ОСОБА_4 є власником житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_3 .

Як видно із довідки, виданої Дублянською міською радою від 01 липня 2013 року №367 про те, що будинковолодіння по АДРЕСА_1 , згідно фактичного плану території земельної ділянки становить : 0,1691 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,2108 для ведення особистого селянського господарства- разом 0,3799 га. По записах в погосподарській книзі загальна площа будинковолодіння становить 0,31 га.

Площа будинковолодіння по АДРЕСА_3 згідно фактичного плану території земельної ділянки становить : 0,2689 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,2899 га. для ведення особистого селянського господарства - разом 0,5586 га. По записах погосподарській книзі загальна площа будинковолодіння становить 0,55 га.

Позивач ОСОБА_1 , та відповідач ОСОБА_4 є користувачами земельних ділянок, які межують між собою (т.2 а.с.231) і знаходяться по АДРЕСА_1 . Межі земельних ділянок між сторонами не погоджені.

У 2012 році ОСОБА_1 звернувся до ПП «Євро Львів» із заявою виготовити технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту, що посвідчує право власності на земельну ділянку.

ПП «Євро Львів» виготовило план території земельної ділянки площа якої становить 0,1691 га. Така технічна документація не влаштовувала позивача, оскільки, на його думку, ліцензованою організацією не враховано площі 0,02 га яка була надана його матері у 1983 році наказом дирекції Учгоспу «Дублянський» №161 від 20 червня 1983 року.

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Дублянської міської ради із заявою про передачу йому безоплатно у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) земельну ділянку площею 1900 м кв. за адресою: АДРЕСА_1 в межах норм безоплатної приватизації.

Рішенням Дублянської міської ради від 10 квітня 2014 року №24 ОСОБА_1 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовною площею 0,19 га за адресою: АДРЕСА_1 .

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в ліцензовану організацію Державне підприємство «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», який виготовив йому технічну документацію із землеустрою його присадибної ділянки площею 0,19 га.

На початку лютого 2016 року ОСОБА_1 подав до Дублянської міської ради заяву про затвердження зазначеної Технічної документації.

05 квітня 2016 року представник ДП «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» за його участю та в присутності сусідів ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , провів відповідні дії та склав Акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки та Акт прийому передачі межових знаків на зберігання, які відмовився підписувати ОСОБА_4 .

Депутатська комісія з розгляду земельних спорів Дублянської міської ради з виїздом на місце 09 листопада 2016 року розглянула надані Тушніцьким І.М. матеріали технічної документації і встановила, що межа між земельною ділянкою ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проходить по існуючих металевих стовпах колишньої огорожі як показано на схемі виготовленій ПП «Євро Львів» у 2012 році.

Комісія рекомендувала сесії не затверджувати технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , Дублянської міської ради виготовлену ДП «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» через те, що вказана документація не відповідає дійнсоті та фактичним межовим знакам «Огорожі» (т.2 а.с.50).

Рішенням Дублянської міської ради від 24 листопада 2016 року №39 ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні технічної документації, у зв`язку з тим, що вказана документація не відповідає дійсності та фактичним межовим знакам «огорожі», відсутні підпис власників (користувачів) суміжної земельної ділянки.

Висновком експертів комісійної судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою №2218-2220 від 29 березня 2019 року встановлено, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 і площею 0,1900 га., що розроблена Державним підприємством «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» в 2016 році, у невідповідності вимог п.1 ст.34 ЗУ «Про державний земельний кадастр».

Конфігурація, розміри та площа земельних ділянок №70,№72 та №76, згідно абрисів (схематичного зображення) складених 18.10.1986 року при інвентаризації будинковолодінь, не відповідає тій конфігурації, площі та розмірам, що зазначені в абрисах земельної ділянки гр. ОСОБА_1 , які містяться в Технічній документації розробленій в 2016 році (див.дослідницьку частину висновку) , додатково долучені до земельних ділянок сторін по 0,02 га., враховано.

Фактичне розташування будівель і споруд по відношенню до існуючої межі між земельними ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 не відповідає їх розташуванню по відношенню до межі, що відображена в технічній документації гр. ОСОБА_1 (див.дослідницьку частину висновку).

Фактичне розташування межі між земельними ділянками № НОМЕР_1 та АДРЕСА_4 76 не відповідає тій межі, яка відображена в технічній документації , отже, має місце її порушення (див.таблиця 1 додаток 1 до висновку).

Будівля гаража розміром 3,20х2,86 м. повністю розташована на земельній ділянці АДРЕСА_3 та не порушує меж суміжного землекористувача.

Будівля гаража розміром 3,20х2,86 м. не відповідає вимогам ДБН В.2.3.-15:2007 «Споруди транспорту.Автостоянки і гаражі для легкових автомобілів», зокрема п.6.4. та п.6.5 ДБН Б.2.2.-12:2018 «Планування і забудова територій», зокрема п.6.1.39, п.15.2.2. в частині нормативної відстані до межі сусідньої будівлі.

Об`єкт нерухомого майна: будівля гаража розміром 3,20х2,86 м., згідно витягу №34447890 від 11.06.2012 року, була самочинним будівництвом (т.2 а.с.224-231)

Таким чином, висновком комісійної судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою №2218-2220 від 29 березня 2019 року підтверджено, що технічна документація виготовлена ДП «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд ОСОБА_1 АДРЕСА_5 площею 0,19 га не відповідає дійсності та фактичним межовим знакам «Огорожі».

Площа по 0,02 га додатково долучені до земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Тому відсутні підстави для для визнання недійсним рішенням Дублянської міської ради від 24 листопада 2016 року №39.

Як видно із додатку до висновків експертів (т.2 а.с.231) будівля гаража розміром 3,20 х 2,86 повністю розташована на земельній ділянці ОСОБА_4 і не виходить на земельну ділянку ОСОБА_1 , що спростовує твердження останнього про порушення його прав зазначеною будівлею.

Оцінивши в сукупності докази наявні в матеріалах справи суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні усіх позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки в судовому засіданні, ні позивачем, ні його представником не доведено факту протиправних дій із сторони відповідачів, позивачами не подано, а судом не здобуто доказів, які б підтвердили обставини, викладені в позовній заяві, позивачем не надано, зокрема, доказів, що підтверджують факт порушення його права на користування земельною ділянкою, яка закріплена в користування, володіння чи власність позивача ОСОБА_1 чи спадкодавців від яких ОСОБА_1 отримав спадкове майно.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 28 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 02 березня 2020 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.