КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/3802/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2020 року місто Київ

справа № 759/22570/19

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - судді Борисової О.В.,

суддів Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 06 грудня 2019 року про повернення заяви про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Марко Я.Р., у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» міста Києва Тарасенка Ігоря Миколайовича, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправними дій державного реєстратора, скасування рішення державного реєстратора,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», Державного реєстратора КП«Реєстраційне бюро» міста Києва Тарасенка І.М., треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправними дій державного реєстратора, скасування рішення державного реєстратора.

Одночасно із поданням позову ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт та заборонити будь-які дії з предметом іпотеки, яким є квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить йому та третім особам.

В обґрунтування заяви посилався на те, що 07жовтня 2019 року йому стало відомо, що 18 березня 2019 року державним реєстратором Тарасенком І.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний №46056874 від 20 березня 2019 року, про перереєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за АТ «Укрсоцбанк» на підставі повідомлення №8874 від 12грудня 2018 року.

Вважає, що переоформлення права власності на зазначену вище квартиру відбулось з порушенням вимог діючого законодавства, що змусило йогозвернутися до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», Державного реєстратора КП «Реєстраційне бюро» міста Києва Тарасенка І.М. про визнання протиправними дій державного реєстратора, скасування рішення державного реєстратора.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 06 грудня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявнику.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати, заяву прозабезпечення позову задовольнити.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що він у заяві про забезпечення позову не пропонував зустрічного забезпечення, оскільки зазначав, що в зв`язку із тим, що ним подано позов не майнового характеру, а забезпечення позову просто унеможливить подальші шахрайські дії із нерухомістю, а тому забезпечення позову не може завдати сторонам ні майнової, ні моральної шкоди.

Вказував, що забезпечення позову стосується його майна, на яке у ньогомаються оригінали правовстановлюючих документів і на яке в добровільному порядку він нікому свої права не передавав.

Зазначав, що суд першої інстанції, повертаючи його заяву про забезпечення позову, не обґрунтував своє рішення і не вказав, для чого потрібне зустрічне забезпечення, які існують ризики, про яке відшкодування і яких саме можливих збитків відповідача йде мова.

Відзиву на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, в тому числі про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», Державного реєстратора КП «Реєстраційне бюро» міста Києва Тарасенка І.М., треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправними дій державного реєстратора, скасування рішення державного реєстратора.

Одночасно із поданням позову ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт та заборонити будь-які дії з предметом іпотеки, яким є квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить йому та третім особам.

Право на ефективний судовий захист закріплено у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першому протоколі та протоколах№2, 4, 7 та 11 до Конвенції, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першому протоколі та протоколах № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 149 ЦПК Українивизначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Вимоги до форми та змісту заяви про забезпечення позову встановлені у ст.151 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч.9 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Повертаючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що її подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України, зокрема, заявником не зазначено пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що ОСОБА_1 вказував на те, що ним подано позов не майнового характеру, який не має ціни позову, а забезпечення позову просто унеможливить подальші шахрайські дії із нерухомістю, і не може завдати сторонам ні майнової, ні моральної шкоди, а тому він не пропонує зустрічного забезпечення.

Тобто, у заяві про забезпечення позову заявником запропоновано зустрічне забезпечення не застосовувати.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника про зустрічне забезпечення.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для повернення ОСОБА_1 заяви про забезпечення позову відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 06 грудня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: