Справа № 462/6953/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді - Гедз Б.М.,

за участю: секретаря судових засідань Рущак Т.О.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу та розміру стягуваних аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить змінити розмір та спосіб аліментів, які стягуються з нього за рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 16.07.2015 року на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ј частини з усіх видів його прибутку на тверду грошову суму, в розмірі 1000,00 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з відповідачкою по справі перебував у шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дочка ОСОБА_5 . За рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 16.07.2015 року з нього стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання дочки в розмірі ј частин всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.05.2015 року і до досягнення дочкою повноліття. Зазначає, шо у нього змінився сімейний стан та матеріальне становище, він вдруге уклав шлюб і у нього в іншому шлюбі народилося двоє дітей 2015 та 2017 року народження, які також потребують належного матеріального забезпечення. Крім того, його дружина ОСОБА_6 перебуває на 32 тижні вагітності, а він офіційно не працює, на сім`ю заробляє тимчасовими заробітками. Відтак, на даний час у нього суттєво змінився сімейний стан та змінилися витрати, тому не має можливості сплачувати аліменти у призначеному раніше розмірі, відтак просить змінити спосіб та розмір аліментів.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 28.11.2019 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд ухвалив справу розглядати без участі позивача, який подав заяву (а.с. 11), в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності та позов задовольнити, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечила, подала відзив на позовну заяву, який міститься в матеріалах справи та доповнила, що дійсно з позивачем перебували в шлюбі та ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дочка ОСОБА_5 . Шлюб між ними було розірвано. Крім того, зазначила, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 16.07.2015 року ухвалено стягувати із позивача аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_5 , у розмірі ј частини з усіх видів прибутку позивача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.05.2015 року і до досягнення дочкою повноліття. Вказане рішення набрало законної сили, було видано виконавчий лист та 24.09.2015 року відкрито виконавче провадження. На даний час заборгованості зі сплати аліментів позивач не має, сплачує щомісячно аліменти в розмірі 1762, 75 грн., що на її думку не є достатнім. При цьому, позивач просить змінити спосіб стягнення та зменшити розмір аліментів покликаючись на те, що уклав інший шлюб, має на утриманні ще двох дітей і вагітну дружину, офіційно не працює, заробляє тимчасовими підробітками. Проте, вважає, що дані обставини не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того, під час виконавчого провадження державним виконавцем одержано відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з яких вбачається, що майновий стан позивача після розірвання шлюбу значно покращився, він володіє квартирою у м. Миколаєві, отримав у спадщину та зареєстрував право власності на кілька земельних ділянок. При цьому, просить врахувати, що вона сама виховує дочку, працює на 1,5 окладу, оплачує комунальні платежі, забезпечує дочку усім необхідним, а позивач участі у вихованні дочки не приймає, будь-яких додаткових витрат, окрім сплати аліментів не несе. Будь-яких інших доказів погіршення матеріального стану, погіршення здоров`я платника не наведено, тому в задоволенні позову просить відмовити.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин:

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 .

Також, встановлено, що Залізничним районним судом м. Львова від у справі №462/3483/15-ц ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Львівської області, аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його прибутку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 8.05.2015 року до досягнення ОСОБА_5 повноліття. Вказане рішення набрало законної сили та 05 серпня 2015 року було видано виконавчий лист (а. с. 3).

З копії свідоцтва про шлюб (записи у якому здійснено на російській мові) вбачається, що позивач ОСОБА_2 30 грудня 2015 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 , актовий запис №830, після реєстрації шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_8 » (а.с. 6).

Крім того, копіями свідоцтв про народження (записи у яких здійснено на російській мові) підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилися « ОСОБА_9 », а ІНФОРМАЦІЯ_5 року « ОСОБА_10 », батьками яких є позивач ОСОБА_10 та ОСОБА_6 (а.с. 4,5).

Із копії запису лікаря жіночої консультації вбачається, що ОСОБА_6 30.09.19 р. пройшла огляд у гінеколога, діагноз - вагітність 30 тижнів (записи здійснено на російській мові) (а.с. 9).

Розрахунком заборгованості по сплаті аліментів від 04.10.2019 р. ВП №48838064 підтверджується, що ОСОБА_10 має заборгованість зі сплати аліментів відповідно до виконавчого листа№462/3483/15-ц станом на 31.10.2019 р. в сумі 14363,47 грн.(а.с. 10).

З долучених до матеріалів відзиву копій документів вбачається, що позивач, ОСОБА_2 дійсно зареєстрований в АДРЕСА_1 , але фактично там проживає, проживає в Росії. ОСОБА_10 являється власником житлового будинку в АДРЕСА_1 . Вказана відповідь надана на запит головному державному виконавцю Комарницькій О.В.

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно підтверджується, що ОСОБА_10 належить на праві власності земельна ділянка, урочище «Гнильці» площею 0,4969 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 0,9792 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку передав в оренду, земельна ділянка площею 0,2251 га для будівництва і обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка) в с. Чернилява Яворівського району Львівської області.

З копії рахунку №303195 від 16.07.2019 р. вбачається що ОСОБА_11 здійснила олату за туристичні послуги, оплату за дитину ОСОБА_5 11000 грн.

Довідкою №44 від 21.02.2020 р. підтверджується, що ОСОБА_11 дійсно працює в середній загальноосвітній школі №67 м. Львова на посаді практичного психолога з навантаженням 0,5 ставки та асистента учителя з навантаженням 1 ставка.

Позиція суду та оцінка доводів учасників справи:

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, заслухавши обґрунтуваннявідповідачки, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України судом визначається розмір аліментів у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Така ж правова позиція викладена у постанові ВСУ від 05.02.2014 при розгляді справи № 143цс13.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Законом України "Про державний бюджет України на 2020 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Як вбачається із позовної заяви, ОСОБА_10 просив суд, змінити розмір та спосіб аліментів, встановлених рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 16.07.2015 року у частці від заробітку батька, в розмірі 1/4 частини із усіх видів заробітку, шляхом встановлення стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішуючи спір суд враховує матеріальний стан позивача, а саме те, що ОСОБА_10 офіційно непрацевлаштований, доходи які він отримує мають мінливий характер, проте, доказів щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості працевлаштуватися ним надано не було, а не працевлаштування саме по собі не є підставою для зміни способу та розміру стягнення аліментів за відсутності доказів щодо погіршення майнового стану як платника аліментів.

При цьому, в матеріалах справи наявні докази, що після рішення суду про стягнення аліментів у позивача покращився майновий стан, він має у власності кілька земельних ділянок.

Крім того, при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінився сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Підставою звернення позивачем до суду він зазначає, що у нього є інша сім`я, 30.12.2015 року ним було укладено шлюб з ОСОБА_7 , а 05.05.2016 року та ІНФОРМАЦІЯ_6 вданому шлюбі народилося двоє дітей. Разом з тим, позивач, як платник, не довів свої вимоги щодо зміни розміру та способу аліментів, зокрема, що погіршився його майновий стан, не подав жодних належних та допустимих доказів, окрім того, слід зазначити, що спосіб стягнення аліментів, визначених за рішенням суду, змінюється тільки за позовом одержувача аліментів, а не самого платника.

Відповідно до положень статті 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 5ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, такі не підтверджені письмовими доказами,

Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства, керуючись принципом розумності і справедливості, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище сторін та дитини, зміни сімейного стану позивача, пов`язані з укладенням шлюбу та народженням ще двох дітей, беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та інші обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби дитини, зумовлені її розвитком, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Крім того, відповідно ч. ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно договору-доручення про надання правової допомоги №1138-с від 20.02.2020 року, про надання правової допомоги від 16.04.2019 р., додатку №1 до даного договору, акту виконаних робіт від 24.02.2020 р., рахунку №1 від 24.02.2020р. та квитанції від 25.02.2020 р. про сплату коштів за юридичні послуги за договором від 20.02.2020 р., долучених до матеріалів справи, вбачається, що відповідачем ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Лемеха та Партнери» дійсно укладено договір про надання правової допомоги та що вона здійснила оплату за надані юридичні послуги розмірі 1000,00 грн.

На підставі викладеного, враховуючи граничний розмір витрат, складність справи, виконану адвокатом роботу (надані послуги), час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), а також те, що суд дійшов висновку про відмову в позові, відтак з позивача слід стягнути на користь відповідача позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 137, 141, 259, 263, 268, 280-289 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу та розміру стягуваних аліментів відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , яка зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн. (одна тисяча гривень)

На рішення може бути подана апеляційна скарга Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 03 березня 2020 року.

Суддя: (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз