25.11.2020 ЄУН № 337/4234/19
Провадження № 2/337/1951/2020

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

за участю секретаря Побережної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» в особі Концерну «МТМ» Хортицького району до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (послуги з центрального опалення та централізованого постачання гарячої води),

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В позові вказав, що Концерн «Міські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню, яке мешкає в житловому фонді м. Запоріжжя. Відповідач є споживачем цих послуг, оскільки квартира за адресою: АДРЕСА_1 , де він зареєстрований, підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води.

24.11.2014 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь концерну МТМ заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води.

02.11.2018 року ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя вищевказаний судовий наказ скасовано.

Оскільки, за період з 01.01.2012 року по 30.09.2014 року позивач надав відповідачу ОСОБА_1 послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води на суму 3722 грн. 50 коп., за які відповідач оплату не здійснював, просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 грн.

Ухвалою суду від 17.10.2019 року відкрито провадження по справі та визначено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

28.02.2020 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя ухвалено заочне рішення, на підставі якого позов Концерну «Міські теплові мережі» було задоволено, з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» стягнута сума заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.01.2012 року по 30.09.2014 року у розмірі 3722 грн. 50 коп., стягнуто судовий збір у розмірі 1921 грн.

14.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду.

Ухвалою від 02.10.2020 року заочне рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 28.02.2020 року скасовано, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, поважну причину не явки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

У матеріалах цивільної справи ( к.с.41) наявна заява представника Концерну «МТМ» про розгляд справи без участі представника концерну, тому, суд вважає за можливе ухвалити рішення по справі у відсутності представника позивача, за наявності вказаної заяви.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав суду письмове клопотання по розгляд справи без його участі, у задоволенні позову просить відмовити через пропуск позивачем строку позовної давності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку з наступним.

Судом встановлено, що позивач Концерн «Міські теплові мережі», зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населенню для побутових потреб.

Квартира АДРЕСА_2 , підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно за № 182030351 від 23.09.2019 року, нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 (а.с. 11), де він зареєстрований з 22.06.2011 року (а.с. 20).

Згідно виписки з особового рахунку № НОМЕР_1 , заведеного на вказану квартиру, за період з 01.01.2012 року по 30.09.2014 року, була нарахована плата за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води на суму 3722 грн. 50 коп. (а.с.13-15).

24.11.2014 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь концерну МТМ заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води у розмірі 3722 грн. 50 коп.

02.11.2018 року ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя вищевказаний судовий наказ скасовано.

За період з 01.01.2012 року по 30.09.2014 року позивач надав відповідачу послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води на суму 3722 грн. 50 коп., за які позивач кошти не сплатив.

26.09.2019 року Концерн «Міські теплові мережі» в особі Концерну «МТМ» Хортицького району звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» суми заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та горячого водопосточання за період з 01.01.2012 року по 30.09.2014 року у розмірі 3722 грн. 50 коп. та судовий збір в сумі 1921 грн. (а.с. 4-8)

28.02.2020 року заочним рішенням Хортицького районного судум м.Запоріжжя позов Концерну «Міські теплові мережі» був задоволений (а.с. 44-45).

14.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду та перегляд заочного рішення суду (а.с.52-54).

Ухвалою суду від 02.10.2020 року заочне рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 28.02.2020 року скасовано, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 66-68).

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання, що регулюються загальними нормами Цивільного кодексу України, що регулюють договірні відносини, Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005р.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Відповідно до ст.67, 68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Згідно ст.19 відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Згідно ст. 20 вказаного закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (п.1 ч.3), оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п.5 ч.3).

Згідно ст. 32 вказаного закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному КМУ.

Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно п.20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Згідно п.30 Правил споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Згідно зі ст.257 та ч.3 ст.267 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у задоволенні позову (ч.4 ст.267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.252-255 ЦК України.

Крім того, відповідно до ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а також у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Розглядаючи дану справу, суд встановив, що плата за послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення відповідно до п.18 Правил вноситься споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Тобто діюче законодавство передбачає щомісячне погашення, у зв`язку з чим позовна давність за вимогами про стягнення плати за послуги повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Отже, у зв`язку з порушенням відповідачем свого обов`язку по сплаті щомісячних платежів, позивач мав право заявити вимоги про їх стягнення в межах 3-річного строку позовної давності, перебіг якого повинен починатися з моменту настання строку сплати чергового щомісячного платежу, тобто в даному випадку з 21 числа місяця, наступного за розрахунковим, щодо кожного чергового щомісячного платежу.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води яка утворилася за період з 01.01.2012 року по 30.09.2014 року.

Плату за січень 2012 року відповідач повинен був внести до 20.02.2012 року, тому, через несплату 3-річний строк позовної давності почався з 21.02.2012 року і скінчився, відповідно 21.02.2015 року. Аналогічно за іншими подальшими щомісячними платежами.

Оскільки з даним позовом позивач звернувся до суду 26.09.2019 року, то він має право вимагати стягнення заборгованості, яка виникла за період з 26.09.2016 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за період з 01.01.2012 року по 30.09.2014 року заявлені поза межами строку позовної давності. Поважних причин пропуску цього строку позивачем не зазначено і судом не встановлено, у зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Дане узгоджується з постановою Великої Палати Верховного суду ( справа № 712/8916/17), у якій зазначено, що подання заяви про видачу судового наказу, заявник не може використовувати, посилаючись на ч.2 ст. 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи за її частиною.

На підставі припису частини другої ст. 264 ЦК України, переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача, а тому скасування судового наказу судом, не перериває строк позовної давності для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (№o. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року).

Відповідач ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні позову та застосувати строк позовної давності до заявлених позовних вимог, який на час звернення до суду позивача з позовом, сплив.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» в особі Концерну «МТМ» Хортицького району про стягнення з відповідача суми боргу за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період 01.01.2012 року по 30.09.2014 року у розмірі 3722 грн. 50 коп., задоволенню не підлягають.

Крім того, відповідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст.257 ЦК України, ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову Концерну «Міські теплові мережі» в особі Концерну «МТМ» Хортицького району до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (послуги з центрального опалення та централізованого постачання гарячої води) відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено судом 30.11.2020 року.

Суддя: Г.Є. Гнатик