Справа №: 272/165/20
Провадження № 2/272/208/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Брагіна В.І.,

з участю секретаря судового засідання Хитоніної М.С.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Андрушівської міської ради Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно, суд,-

встановив:

Позивачка звернулась до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до Андрушівської міської ради Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обгрунтування своїх вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_2 , яка до дня смерті проживала в м. Андрушівка Житомирської області. За життя вона склала заповіт, яким заповіла усе своє майно дочці ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, в тому числі на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавці на підставі договору купівлі-продажу від 29.01.1992. ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті матері, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_3 , яка постійно проживала в м. Андрушівка. Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі на вищевказану квартину. Позивачка спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживала разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців немає. Однак позивачка не може оформити свої спадкові права, оскільки її мати, ОСОБА_3 , не отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , а оригінал договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 був втрачений, про що опубліковано відповідне оголошення в газеті «Новини Андрушівщини». Просила визнати за нею право власності на вищевказану квартиру, як на спадщину за законом після смерті матері.

В судове засідання позивачка та її представник не з`явились, направили заяви про розгляд справи в їх відсутність, зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Від представника відповідача на адресу суду надійшла заява, в якій він просить розгляд справи провести в його відсутність, зазначає, що позовні вимоги визнає повністю.

Дослідивши письмові докази суд встановив: ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивачки ОСОБА_2 , яка до дня смерті проживала в м. Андрушівка Житомирської області (а.с.7,8,9,10,11,12). За життя вона склала заповіт, яким заповіла усе своє майно дочці ОСОБА_3 (а.с. 15). Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, в тому числі на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавці на підставі договору купівлі-продажу від 29.01.1992 (а.с. 16-17,19-20,21). ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті матері, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном (а.с. 12,14). ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_3 , яка постійно проживала в м. Андрушівка (а.с. 5,8,9,10,11). Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі на вищевказану квартину. Позивачка спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживала разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини (а.с. 13). Інших спадкоємців немає (а.с. 13,38,39). Однак позивачка не може оформити свої спадкові права, оскільки її мати, ОСОБА_3 , не отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , а оригінал договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 був втрачений, про що опубліковано відповідне оголошення в газеті «Новини Андрушівщини» (а.с. 18,22,39,39).

Зазначені обставини визнані відповідачем, підтвердженні належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.1 зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР від 1963 року спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР від 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка позбавлена можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає, що спадкодавці були власниками спадкової квартири.

Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, визнає за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1 , як на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи клопотання позивача суд не стягує з відповідача на його користь судові витрати.

Керуючись ст. ст. 4, 76 - 89, 200, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , як на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасники справи, яким рішення не було вручене у день його проголошення мають право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дати вручення рішення суду.

Суддя:В. І. Брагін