КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 року

справа №357/9804/19

провадження № 22-ц/824/2949/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі:Русинчук І.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2019 року ухваленого під головуванням судді Ярмола О.Я. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту перебування у трудових відносинах, поновлення на роботі, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту перебування у трудових відносинах, зобов`язання внести записи до трудової книжки, перерахувати єдиний соціальний внесок, поновлення на роботі

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, згідно уточнених позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що на підтвердження позовних вимог позивачем заявлено клопотання про виклик та допит свідків, проте судом невмотивовано відхилено клопотання. Крім того, позивачем надано фото та відеоматеріалами на підтвердження того, що вона працювала у відповідача. Зазначає, що у разі наявності сумнівів у суду, що саме позивач є на фото- та відеоматеріалах, суд мав визнати обов`язкову явку в судове засідання позивача та відповідача, проте цього зроблено не було. Вказує на необхідність залучення до участі у справі в якості третьої особи ФОП ОСОБА_3 . Вважає рішення суду необґрунтованим, висновки такими, що не відповідають обставинам справи.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції позивач апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав. Крім того, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання позивача про уточнення позовних вимог, оскільки клопотання подано із порушенням норм ЦКП України.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із недоведеності та необґрунтованості позовних вимог, а також через відсутність доказів на підтвердження працевлаштування позивача у відповідача з 06.11.2018 року, що нею подано необхідні документи для прийому роботу, позивачем необґрунтовано і не зазначено перешкод в працевлаштуванні.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована фізичною особою підприємцем 17.01.2014 року номер запису №0032658, вид діяльності роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами та перебуває на спрощеній системі оподаткування, 2 група платників єдиного податку. Місце провадження господарської діяльності АДРЕСА_1 (а.с.46-47).

Встановлено, що відповідач для здійснення торгівлі орендує приміщення за АДРЕСА_1 площею 25 кв.м. на підставі договору оренди нежитлового приміщення від 03.01.2018 року, укладеного із власником ФОП ОСОБА_4 (а.с.48-49).

Встановлено, що 02.08.2019 р. Державною службою з питань праці ГУ Держрпраці в Київській області було здійснено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_5 за зверненням позивача щодо неоформлення трудових відносин.

Згідно Акту інспекційного відвідування № КВ 1404/32/АВ від 02.08.2019 року, інспектором встановлено, що ФОП ОСОБА_2 в своїй діяльності найману працю не використовує. Порушень трудового законодавства не виявлено (а.с.52-54).

В суді першої інстанції представник відповідача, пояснила, що ФОП ОСОБА_2 займається підприємницькою діяльністю особисто без укладення трудових договорів із фізичними особами. За весь час здійснення підприємницької діяльності, відповідач не укладала трудові договори із фізичними особами та не використовувала працю інших осіб. Відповідач стверджує, що не залучала позивача для роботи. Накази про прийом та звільнення з роботи позивача нею не видавалися, жодного звернення від позивача на адресу відповідача щодо прийому на роботу, оформлення трудових відносин не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ст.24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущенний до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 6 ст.235 КЗпП України, при винесенні рішення про оформлення трудових відносин з працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу, у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про нарахування та виплату такому працівникові заробітної плати у розмірі не нижче середньої заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності у регіоні у відповідному періоді без урахування фактично виплаченої заробітної плати, про нарахування та сплату відповідно до законодавства податки на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за встановлений період роботи.

У відповідності до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено вимогами ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Обґрунтовуючи поданий позов ОСОБА_1 зазначала, що вона була прийнята на роботу без оформлення трудових відносин. На підтвердження вказаних обставин позивачем заявлено клопотання про допит свідків та направлено суду відеозапис та фото із зображенням продажу особою пиріжків, випічки. Відео знято самостійно особою, яка вчиняє продаж випічки. Позивачем зазначено, що на відео і фото зображена вона під час торгівлі. Крім того, просила проводити розгляд справи в спрощеному порядку та без її участі.

Оскільки позивач просила проводити розгляд справ проводити без її участі, відтак суд був позбавлений можливості встановити особу на фото та відеоматеріалах.

Наявність в матеріалах справи копії паспорту позивача із її фотокарткою, не дає можливості ідентифікувати особу на поданих позивачем доказах.

Доводи апеляційної скарги, про те, що суд у разі сумнівів мав визнати обов`язкову явку позивача, колегія суддів відхиляє, оскільки положеннями цивільного процесуального кодексу України такий обов`язок суду у даних правовідносинах не передбачено.

Згідно з ч.1, 7 ст. 81 ЦПК Уккраїни кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції відмовлено у задоволенні клопотання про виклик свідків, оскільки позивач, заявляючи таке клопотання в суді першої інстанції, повідомила про розгляд справи за її відсутності , відтак суд першої інстанції, не міг збирати докази з власної ініціативи, шляхом допиту свідків без участі позивача та ідентифікації її особи.

Посилання позивача на необхідність залучення в якості співвідповідача ФОП ОСОБА_3 , проте судом першої інстанції відхилено відповідне клопотання позивача, колегія суддів не приймає, оскільки судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в задоволенні цього клопотання.

Доводи апеляційної скарги, що саме на роботодавця покладається обов`язок оформлення трудових відносини не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки ст. 24 КЗпП України передбачає обов`язок громадянина подати паспорт, трудову книжку, у випадках , передбачених законом - документ про освіту, стан здоров`я, чого ОСОБА_1 зроблено не було.

Таким чином позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту перебування у трудових відносинах з відповідачем, що нею було подано документи, необхідні для працевлаштування, а тому позовні вимоги є необгрнутованими.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, та відмовив у задоволенні позову, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, відтак відсутні підстави для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 27 лютого 2020 року.

Суддя-доповідач

Судді