Справа № 539/4477/19
Провадження № 2/539/244/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2020 року Лубенський міськрайонний суд
в складі: головуючого судді Іващенка Ю.А.,
при секретарі Карпенко Т.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубни цивільну справу за позовом обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення місць загального користування будинку,
Позивач обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Лубнитеплоенерго» (далі - ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго») звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення місць загального користування будинку, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 .
В даному будинку діє внутрішньобудинкова система централізованого опалення, так як при проектуванні багатоквартирного будинку закладався засіб теплопостачання централізоване теплопостачання. Згідно з вимогами будівельних норм щодо питань влаштування системи опалення, всі стояки та внутрішні розподільчі мережі гідравлічно ув`язані між собою для забезпечення стабільної роботи системи опалення будинку.
ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення до вказаного багатоквартирного будинку, в якому мешкає відповідач. Відповідачу присвоєно особовий номер споживача послуг з централізованого опалення 960003.
06.03.2008 року голова кооперативу «Пролісок» звернувся до позивача із заявою про видачу технічних умов на відключення квартири від системи ЦО будинку, які ним отримано того ж дня.
Власник не оскаржував технічні умови, погодився з ними, встановив систему індивідуального опалення та відключив квартиру від внутрішньобудинкових мереж центрального опалення.
П. 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.05 № 630 передбачено, що споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.
Між сторонами відсутній письмовий договір про надання послуг з опалення місць загального користування, проте позивачем такі послуги надаються, а відповідач їх приймає, від них не відмовляється і тому зобов`язаний проводити їх оплату.
В зв`язку з не оплатою опалення місць загального користування будинку по кожному місяцю опалювальних періодів з жовтня 2016 року по квітень 2019 року у відповідача виникла заборгованість в сумі 962,16 грн..
На підставі вищевикладеного позивач прохає суд стягнути з відповідача 962,16 грн. заборгованості за опалення місць загального користування будинку за вищевказаний період та судові витрати.
В судове засідання представник позивача не з`явився надавши суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не попередив.
За наявності згоди представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи за відсутності відповідача.
Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 5).
У багатоквартирному будинку за вказаною адресою діє система централізованого опалення.
Квартира відповідача була відключена від внутрішньо будинкової мережі централізованого опалення у зв`язку із облаштуванням автономного джерела теплозабезпечення.
Згідно акту обстеження місць загального користування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 від 05.09.2012 року, за підписами контролера ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» та голови кооперативного будинку, встановлено в під`їзді будинку, в якому знаходиться квартира відповідача, наявність опалювальних приладів, технічна характеристика, довжина і діаметр розподільчих трубопроводів в тому числі у підвалі та на горищі (а.с. 11).
На підставі вказаного акту обстеження, 21.11.2012 року виконано розрахунки кількості теплової енергії на опалення місць загального користування відносно квартири відповідача, згідно яких, починаючи з листопада 2012 року проводиться нарахування плати за опалення місць загального користування. (а.с. 13).
Правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець) і фізичною особою та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (послуги) регулюються "Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води", затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.05 № 630.
Відповідно до п. 28 Правил споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.
Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 № 359 затверджено Методику розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення.
Методика встановлює порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування (далі - МЗК) у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами (п. 1.2 Методики).
З урахуванням заявлених позовних вимог судом встановлено, що в період з жовтня 2016 року по квітень 2019 року споживач ОСОБА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 , оплату послуг з централізованого опалення місць загального користування багатоквартирного будинку проводив частково, внаслідок чого утворилася заборгованість за даний період в сумі 962,16 грн., що підтверджується письмовим розрахунком позивача. (а.с. 22, 23).
З приводу наявної заборгованості позивач 25.09.2019 року звертався до відповідача із вимогою про погашення суми боргу (а.с. 19).
Розрахунок заборгованості позивачем проведено згідно з вимогами чинного законодавства, з урахуванням встановлених розпорядженнями міського голови періодів опалювального сезону, рішень Полтавської обласної ради про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, а також постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про встановлення тарифів на послуги централізованого опалення та постачання гарячої води.
Таким чином, суд вважає, що у позивача наявні правові підстави для стягнення заборгованості на суму 962,16 грн. за період з жовтня 2016 року по квітень 2019 року.
Отримуючи комунальні послуги, відповідач зобов`язаний вносити за них плату, яка відповідно до п.п.18, 20, 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання, холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 р. № 630 здійснюється щомісяця, не пізніше 20-го числа, що настає за розрахунковим відповідно до затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо).
Згідно ст.ст. 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг із зобов`язанням оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом, а виконавець зобов`язується забезпечувати вчасно та відповідної якості надання житлово-комунальних послуг.
Між сторонами відсутній письмовий договір про надання послуг з опалення місць загального користування, проте позивачем надаються такі послуги, а відповідач їх приймає, що є підставою для виникнення між сторонами цивільних прав і обов`язків.
Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Цей обов`язок кореспондується споживачу теплової енергії також вимогами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до якого споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Вказана правова позиція зазначена у постанові Верховного суду України від 02 травня 2018 року за №539/1983/17.
Таким чином, обов`язок відповідача оплачувати послуги з теплопостачання зберігається навіть за відсутності договору на надання житлово-комунальних послуг.
Отже, відповідно до розрахунків нарахування заборгованості, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності з ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 13, 81, 141, 247, 259, 263, 265, 268, 281-282 ЦПК України, суд,
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Роз`яснити відповідачу, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного рішення 02.03.2020 року.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Ю.А. Іващенко