Справа № 625/458/19
Провадження № 2/625/6/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року Коломацький районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді - Лосєва Д.К.,

за участю секретарів - Калюжної Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Різуненкове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до Коломацького районного суду Харкывської області з позовом, в якому зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 та після його смерті залишилося спадкове майно - земельна ділянка, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,23 га, з кадастровим номером :01:000:0127, що розташована на території Шляхівської сільської ради Коломацького району Харківської області.

Також позивачка зазначає, що після смерті батька вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою № 32 виданою Шляхівським старостинським округом Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області.

З метою оформлення права на спадщину у лютому 2019 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Коломацького районного нотаріального округу Харківської області за видачею свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину постановою нотаріуса їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку.

В зв`язку з вищевикладеним просить суд задовольнити її заяву та визнати за нею, як спадкоємцем першої черги за законом право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її батька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,23 га з кадастровим номером :01:000:0127, що розташована на території Шляхівської сільської ради Коломацького району Харківської області.

Не погоджуючись з позовною заявою Коломацька селищна рада Коломацького району Харківської області надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила: що проти позову ОСОБА_1 заперечує у зв`язку з тим, що обставини викладені позивачем в позові не відповідають дійсним обставинам та не підтверджуються жодним належним, допустимим та достовірним доказом; позивачем помилково до спірних правовідносин застосовані норми матеріального права ЦК УРСР 1961 року; що жодних прав позивача порушено не було; що факт вступу в управління та володіння спадковим майном жодним чином не підтверджується (а.с. 37-47).

Представник позивача - адвокат Прилипко Д.В. надав суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що факт вступу в управління та володіння спадковим майном також підтверджується нотаріальною заявою ОСОБА_3 ; що позивачем вірно до спірних правовідносин застосовані норми матеріального права ЦК УРСР 1961 року (а.с. 68-85).

Так, ухвалою Коломацького районного суду Харківської області від 15 серпня 2019 року провадження по вищевказаній справі було відкрито.

Ухвалою Коломацького районного суду Харківської області від 29 жовтня 2019 року клопотання представника позивача ОСОБА_4 про виклик та допит у якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 було задоволено.

Ухвалою Коломацького районного суду Харківської області від 29 жовтня 2019 року клопотання представника відповідача ОСОБА_8 про витребування у приватного нотаріуса Коломацького нотаріального округу Коломацького району Харківської області Назарько Наталії Станіславівни відомостей про осіб, які звертались до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та про виклик та допит у якості свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 було задоволено.

Ухвалою Коломацького районного суду Харківської області від 29 жовтня 2019 року у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_8 про виклик та допит у якості свідка ОСОБА_12 було відмовлено.

Ухвалою Коломацького районного суду Харківської області від 10 грудня 2019 року у задоволенні клопотання Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області про допит позивача у якості свідка було відмовлено.

Ухвалою Коломацького районного суду Харківської області від 10 грудня 2019 року підготовче провадження по вищевказаній справі було закрито та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні від 09 січня 2020 року прийнято рішення про розгляд справи за відсутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Інших процесуальних дій по справі не проводилось.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Прилипко Д.В. позов підтримав в повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві, після чого надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності позивачки ОСОБА_1 та за його відсутності (а.с. 240-241).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином. Крім того від Коломацького селищного голови Гуртового Володимира надійшла заява, в якій він просив суд розглядати справу за відсутності представника Коломацької селищної ради, з урахуванням наданих доказів (а.с. 239).

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що знав ОСОБА_2 , знає позивачку, оскільки бачив її вдома у ОСОБА_2 , також свідок пояснив, що після смерті ОСОБА_2 позивачка приходила на його могилу.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що він знав ОСОБА_2 , знає позивачку, оскільки бачив її вдома у ОСОБА_2 , а також бачив її на кладовищі. Крім того свідок зазначив, що після смерті ОСОБА_2 у домоволодінні, де мешкав останній ніхто не проживав та на даний час не живе.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснили, що за життя знали ОСОБА_2 , позивачка їм не відома, також вказані свідки пояснили, що ОСОБА_2 мешкав один, ніхто із родичів до нього не приїздив, лише ОСОБА_3 допомагала йому по господарству.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін по справі та допитавши свідків, суд приходить до наступного.

У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 (п. 3.1.) зазначається, що при вирішенні спорів про спадкування права власності на нерухоме майно судам слід звертати увагу на зміну редакції ч.4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК), законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК УРСР.

Часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього кодексу (ст. 525 ЦК України в редакції 1963 року, що діяв на момент відкриття спадщини).

Враховуючи вищевикладене, оскільки спадщина відкрилася до 01 січня 2004 року суд приходить до висновку, що до спірних правовідносин слід застосовувати правила Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 26 травня 2003 року Шляхівською сільською радою Коломацького району Харківської області, актовий запис № 10, ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 та її батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 14).

Як вбачається з свідоцтва про одруження сері НОМЕР_3 ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрували шлюб та після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 набула прізвище ОСОБА_1 (а.с. 13).

Відповідно до листа Міжрайонного управління у Валківському та Коломацького районах Управління Держгеокадастру у Харківській області вбачається, що ОСОБА_2 за життя на підставі державного акту на право власності на землю серії Р2 №768379 належала земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0127, площею 8, 23 га (а.с. 17).

Згідно розміщеного в газеті «Коломацький край» № 9 (3906) за 20 березня 2019 року оголошення державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 768379, виданий 10.01.2003 року на ім`я ОСОБА_2 в зв`язку з його втратою вважати недійсним (а.с. 19).

Як вбачається з Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру за № 55273072 від 26 лютого 2019 року та № 58628700 від 06 грудня 2019 року відомості про спадкові справі заведені після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину відсутні (а.с. 11, 138).

Згідно постанови приватного нотаріуса Коломацького районного нотаріального округу Назарько Н.С. від 26 лютого 2019 року за №60/02-31 позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка за життя належала ОСОБА_2 відмовлено через ненадання на неї правовстановлюючого документу (а.с.9-10).

Статтею 561 ЦК в редакції, яка діяла на момент смерті батька позивачки було передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року N18/5 (далі по тексту - Інструкція), яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього (пункт 113 Інструкції).

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР в редакції, яка діяла на момент смерті батька позивачки, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції, яка діяла на момент смерті батька позивачки, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Статтею 548 ЦК УРСР в редакції, яка діяла на момент смерті батька позивачки, визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Частинами 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР в редакції, яка діяла на момент смерті батька позивачки, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 560 ЦК УРСР в редакції, яка діяла на момент смерті батька позивачки, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (статті 534, 553, 555 цього Кодексу).

З`ясувавши фактичні обставини, на які сторони посилались в обґрунтування своїх вимог і заперечень, перевіривши їх доказами та застосувавши до них вищенаведені норми матеріального права та допитавши свідків, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Такого висновку суд дійшов у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом наведених норм процесуального права, як позивач, так і позивач зобов`язані надати суду докази на підтвердження обставин про які вони заявляють. У свою чергу суд не має права збирати докази без відповідних клопотань сторін, за винятком випадків прямо передбачених законом, які у цій справі відсутні.

Суд погоджується з доводами позивача, що вона має право на спадкування за законом після смерті свого батька, оскільки вона надала суду докази того, що вона є спадкоємцем першої черги за законом. В той же час, позивачка не надала доказів, які б підтверджували інші обставини, на які позивач посилається в обґрунтування свого позову.

Так, позивач стверджує, що вона прийняла спадщину після смерті свого батька, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою № 32, виданої Шляхівським старостинським округом Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області, з якої вбачається, що ОСОБА_1 в 6-ти місячний строк після смерті свого батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично прийняла спадщину (а.с. 15).

Проте, суд відноситься критично до довідки № 32 виданої Шляхівським старостинським округом Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області, як до доказу вступу позивачки в управління та володіння спадковим майном, у зв`язку з тим, що у відповідності до акту службового розслідування Коломацької селищної ради визнано, що видача довідки про фактичне прийняття в 6-ти місячний строк спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 є неправомірною (а.с. 43).

Разом з тим, суд також зазначає, що вищевказана довідка суперечить поясненням свідків, наданих у судовому засіданні, які також не підтвердили вступу в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_1 протягом 6-ти місячного строку, а свідок ОСОБА_5 взагалі пояснив, що домоволодіння, де проживав ОСОБА_2 після його смерті пустує та у ньому ніхто не живе.

Також критично суд відноситься до нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_3 від 02 жовтня 2019 року, зокрема в частині того, що ОСОБА_1 зверталася до неї з проханням поховати її батька - ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що у матеріалах справи також мається нотаріально посвідчена заява ОСОБА_3 від 03 січня 2020 року, де остання зазначає, що вона жодного разу із ОСОБА_1 не спілкувалася та не була з нею знайома взагалі та будь-яких прохань щодо поховань померлого 26 травня 2003 року ОСОБА_2 від ОСОБА_1 до неї не надходило. (а.с. 39, 169).

Крім того, в матеріалах справи також мається лист директора СТОВ «ДЄМЄТРА» Савєльєва В.І . від 03 червня 2019 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 приблизно в 2004-2005 роках зверталася до товариства щодо оренди земельної ділянки :01:000:0127, СТОВ «ДЄМЄМТРА» надало їй всю необхідну інформацію, здається навіть зразок договору оренди щоб вона ознайомилась із змістом та надала СТОВ «ДЄМЄМТРА» документи, але пригадати чому цього не сталось, ніхто хто тоді працював не може. (а.с. 173).

Проте, суд також зазначає, що вказаний лист не може бути доказом факту вступу в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_1 , оскільки з нього не вбачається, що позивачка прийняла спадщину в шестимісячний строк з дня смерті ОСОБА_2 .

Таким чином, аналізуючи вищевказане, беручи до уваги надані суду докази, суд приходить до висновку що позивачка та її представник - адвокат Прилипко Д.В., не довели обставини, на які вони посилаються в обґрунтування позову, зокрема факт вступу в управління та володіння ОСОБА_1 спадковим майном, а тому позов ОСОБА_1 до Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89 259, 263 - 265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом - без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Коломацький районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 03 березня 2020 року

Суддя: