Справа № 529/23/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Гвоздика А. Є. у приміщенні Диканського районного суду в смт. Диканька, розглянувши без проведення судового засідання у порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про виділення в натурі частки у спільній частковій власності на будинок, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про виділ в натурі належної їй 12/25 частин садибного житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування свого позову остання зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу, вона на праві спільної часткової власності, володіє вказаними вище частинами нерухомого майна. Іншим співвласником являється відповідач по справі - ОСОБА_2 , якій належить інші 13/25 частин. На сьогоднішній час, належні сторонам частки будинковолодіння фактично розподілені в окремі два господарства, вони є ізольованими один від одного, з різними входами, а земельна ділянка, на якій розташована належна позивачеві частина домогосподарства відокремлена та належить їй на праві приватної власності.

В той же час, відповідачем, як власником інших 13/25 частин цієї нерухомості, на підставі рішення Диканського районного суду Полтавської області здійснено реальний виділ належної їй частини майна з подальшим припиненням права спільної часткової власності.

Вказані обставини і слугували підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду у якому остання просить виділити в натурі 12/25 частки у спільній частковій власності на будинок.

Оскільки ціна позову по вказаній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вказаний спір не підпадає під положення ч. 4 ст. 247 ЦПК України у якій передбаченні спори які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження, дана справа є малозначною, а тому відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України вона була розглянута без повідомлення сторін в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З наявної у матеріалах справи поштової розписки про отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позову з доданими до неї копіями документів вбачається, що відповідач зазначені документи отримала заздалегідь.

У визначений законом строк відповідач ОСОБА_2 подала до суду відзив на позов з вказівкою про визнання позову в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи в порядку письмового провадження, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач, на підставі договору дарування, укладеного 24.09.2001 року, набула право власності на 11/20 частин житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 .

В подальшому, на підставі Висновку Диканської селищної ради Полтавської області, визначено, що ідеальні частки сторін в спільній частковій власності на даний житловий будинок складають - 13/25 - відповідача по справі, а ідеальна частка позивача у 12/25 частин. Позивач, взамін нове свідоцтво про право власності з зазначенням вже ідеальної частки, не отримувала.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч.2 ст. 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до п.п.7, 8 постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок" від 04 жовтня 1991 року №7 (з подальшими змінами та доповненнями) в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Слід зазначити, що встановлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень в користування, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об`єкт самостійної власності кожного з них.

Право співвласника на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, реалізується зокрема шляхом укладення договору про виділ у натурі частки з спільного майна, що прямо передбачено ст. 364 ЦК України. Проте укласти такий договір в даному випадку є неможливим, оскільки співвласник такого нерухомого ОСОБА_2 - відповідач по справі, вже реалізувала своє право та вже виділила в натурі належні їй 13/25 частин житлового будинку, таким чином фактично припинивши своє право часткової власності на дане нерухоме майно.

Як вбачається з висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки об`єкта нерухомого майна, від 07.10.2019 року, виготовленого приватним підприємством Полтавським бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", що за технічними показниками належна позивачеві 11/20 (12/25) частин домоволодіння є відокремленою і може бути виділена в натурі, як окремий об`єкт нерухомого майна та вцілому складається з житлового будинок літ. А-1, сарай літ. Л, сарай літ. М, вбиральня літ. Н, ворота огорожі №3.

Окрім цього, належне позивачеві нерухоме майно, яке становить її частину у спільній частковій власності розташоване на земельній ділянці, яка на праві приватної власності належить останній.

Дослідивши докази по справі, як кожен окремо так їх в сукупності, враховуючи вище викладені обставини, а також те, що на даний момент інший співвласник нерухомого майна, вже здійснила виділ своєї частки в натурі та фактично припинивши своє право спільної часткової власності на неї, а це в свою чергу, перешкоджає позивачу, як співвласнику такого, вільно володіти та розпоряджатися своєю часткою, що прямо передбачено законом, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 363, 364, 367 ЦК України, п.7, 8 постанови Пленуму ВСУ Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок" від 04 жовтня 1991 року №7, ст. ст. 10, 12, 17, 81, 89, 200 ч. 3, 206 ч. 4, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , проживаючої по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , про виділ в натурі частки у спільній частковій власності на будинок, задоволити.

Виділити в натурі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як одиницю в окреме будинковолодіння належні їй 11/20 (після здійснення перерахунку 12/25) частин садибного житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , до складу якої, згідно Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, входить житловий будинок А-1, який в свою чергу складається складається з кухні 1-1, кімнати 1-2, кімнати 1-3, кімнати 1-4, санвузла 1-5, тамбура 1-6, загальною площею 40,6 кв.м., житловою площею 26,8 кв.м. та допоміжних господарських будівель та споруд: сараю літ. Л. та літ. М, вбиральні літ. Н, воріт огорожі - №3, на земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0822 га, кадастровий номер, якої :30:004:0091.

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Головуючий: