Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1120/20
Провадження № 2/321/454/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2020 року

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого- судді Машкіної Н.В.,

за участю секретаря - Бородіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до відповідача з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, посилаючись на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер племінник позивача - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Михайлівським районним Відділом державної реєстрації актів цивільного стану південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 29 січня 2020 року, актовий запис №36. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 4,97 га, яка розташована на території Михайлівської селищної ради та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчено Державним актом 11-ЗП №037323 від 22.05.2001 року, виданим на підставі рішення Михайлівської селищної ради від 21.02.2001 року №90. За життя, а саме 24.01.2020 року ОСОБА_3 склав заповіт, який посвідчено в.о. старости Тимошівського старостинського округу, згідно якого вищезазначену земельну ділянку, яка належить йому на праві приватної власності, заповідав позивачу. Вказаний заповіт є чинним, ніким не скасовувався та не змінювався.

З метою оформлення своїх спадкових прав 20.08.2020 року позивач звернулась з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до Михайлівської державної нотаріальної контори. Проте, Постановою нотаріуса від 03.09.2020 року за №598/0244 їй було відмовлено в отримані свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропуском встановленого строку для прийняття спадщини. Причину пропуску вказаного строку вона вважає поважною, оскільки на момент смерті спадкодавець проживав постійно з нею, так як мав фізичні вади і потребував стороннього догляду, тому позивач вважала, що прийняла спадщину автоматично. У зв`язку з чим, вона просить суд визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви на прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_3 .

В судове засідання позивач не з`явилась, проте надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької областів судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень проти позовної заяви не має.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, відзив на позовну заяву не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв учасників справи про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_3 , який відповідно до свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 , виданого Михайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 29 січня 2020 року, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 56 років, про що 29 січня 2020 року складено актовий запис № 36. (а.с.4).

Так, згідно заповіту від 24 січня 2020 року, посвідченого в.о. старости Тимошівського старостинського округу, виконавчого комітету Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області та зареєстрованого в реєстрі за №2, ОСОБА_3 заповів земельну ділянку площею 4,97 га, право власності на яку посвідчено Державним актом 11-ЗП №037323 від 22.05.2001 року, яка розташована на території Михайлівської селищної ради та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_1 . (а.с.6-7).

Відповідно Державного акту на право приватної власності на землю Серії 11-ЗП № 037323 від 22.05.2001 року, ОСОБА_3 на підставі рішення Михайлівської селищної ради від 21 лютого 2001 року №90, передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,97 га в межах згідно з планом розташованої на території Михайлівського селищної ради землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.12).

У відповідності до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-017 від 14.02.2017 року, земельна ділянка кадастровий номер: :12:005:0002, площею 4,9700 га, розташована на території Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, призначеної для ведення сільськогосподарського виробництва належить ОСОБА_3 (а.с.8-9).

Відповідно довідки № 836 виданої Виконавчим комітетом Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області 20.08.2020 року, ОСОБА_1 зареєстрована та мешкає у АДРЕСА_1 , в тому що ОСОБА_3 , 1963 року народження, на момент смерті проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.5).

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 61370237 від 20.08.2020 року, відкрита спадкова справа №66292443 у спадковому реєстрі №90/2020 після смерті ОСОБА_3 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.10).

Постановою державного нотаріуса Третьої запорізької державної нотаріальної контори від 03 вересня 2020 року № 598/02-14 про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 , було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , у зв`язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини. (а.с.11).

Згідно копії спадкової справи № 90/2020 позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом ІНФОРМАЦІЯ_3 . Того ж дня з заявою про прийняття спадщини за законом звернувся відповідач ОСОБА_2 . За відомостями відділу «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Михайлівської селищної ради ОСОБА_3 на момент смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , де також були зареєстровані відповідач ОСОБА_2 , ОСОБА_4 . Згідно свідоцтва про смерть, виданого відділом ЗАГС м. Подольська Московської області 11.10.2000 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 34).

Згідно акту довідки № 153 від 24.10.2020 року ОСОБА_3 з жовтня 2019 року до дня смерті проживав з ОСОБА_1 , оскільки він був інвалідом І групи і потребував стороннього догляду (а.с. 35).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України та ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ст.1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини згідно вимог ст.1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини передбачені ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин, є незначним, тому позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені в судовому засіданні і позивачу необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання заяви на прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.12,13,81,83,89,141,258-259,263- 265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 до Михайлівської селищної ради, Михайлівського району, Запорізької області, місце розташування: Запорізька область Михайлівський район, смт. Михайлівка вул. Центральна, 24, ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_3 , додатковий строк протягом шести місяців, який буде достатнім для подання заяви на прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_3 .

Дата складання повного судового рішення 24.12.2020 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного через Михайлівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н.В. Машкіна