Єдиний унікальний номер 725/866/19
Номер провадження 2/725/125/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2020 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Галичанський О.І.

при секретарі Симик І.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) про повернення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 05 вересня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір грошової позики №10/2017 від 05.09.2017 року (а.с.94)

Згідно умов боргової розписки , відповідачка зобов`язалася повернути кошти в сумі 34 100,00 (тридцять чотири тисячі сто ) гривень до 30.04.2019 року. На підтвердження передачі грошей за цим договором позики відповідачем власноруч була написана розписка.

Зазначив, що 30.10.2017 року відповідач, згідно домовленостей, здійснила перший платіж на картковий рахунок позивача у розмірі 1 100,00 (одна тисяча сто) гривень та зобов`язалась щомісячно погашати борг згідно графіку наведеного в договорі. Після чого, відповідач більше ніяких платежів не здійснювала. У зв`язку із чим, починаючи з 01.12.2017 року по 01.04.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 33 000,00 грн.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути борг, постійно телефонував та відправляв повідомлення з вимогою повернути борг, однак відповідач уникала телефонних дзвінків та відповідей на повідомлення.

Додає, що відповідач кошти не повернула та на момент звернення до суду , її борг складає 33000,00 (тридцять три тисячі) гривень - основний борг ; 3 888, 50 (три тисячі вісімсот вісімдесят вісім)грн. 50 (п`ятдесят ) коп. додаткове нарахування індексу інфляцій, 1238,00 (тисяча двісті тридцять вісім) грн. трьох процентів річних від простроченої суми, 14 110,53 (чотирнадцять тисяч сто десять)грн. 53 (п`ятдесят три) коп.. процентів в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми платежу за кожен день прострочки.

Загальна сума, яка підлягає сплаті становить 52237(п`ятдесят дві тисячі двісті тридцять сім) грн. 03(три) коп.

На підставі наведеного, просить суд стягнути з відповідача вищевказану заборгованість.

У судове засідання позивач не з`явився. Від нього до суду надійшла заява про слухання справи без його участі. Також вказав, що просить стягнути з відповідача усю суму заборгованості.

Відповідач у попередніх судових засіданнях позовні вимоги не визнавала. Стверджувала , що ніякої розписки позивачу не надавала та кошти у борг не брала. У подальші судові засідання не з`являлася , незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомила.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити , виходячи з наступного.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного суду України від 24.02.2016 р. по справі № 6-50цс16 .

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених обставин робити відповідні правові висновки.

Такий же висновок зробив Верховний суд України 18.09.2013 р. у справі №6-63цс13 , від 11.11.2015 р. у справі № 6-1967цс15 та 12.04.2017 р. у справі № 6-487цс17 .

Судом встановлено, що підставою для звернення до суду із даною позовною заявою слугувало надання позивачем боргової розписки від 25.09.2017 року, відповідно до якої відповідач отримала кошти у розмірі 34 100,00 гривень та зобов`язалдася їх сплатити до 30.04.2019 року. (а.с.30 ).

Як вбачається з правової позиції Верховного суду України, викладеного у постанові №6-1967цс 15 від 11.11.2015 року, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Судом встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання не виконала. У судовому засіданні заперечувала факт позики коштів у позивача. Заявила клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

По справі двічі призначалась почеркознавча експертиза , яка не була проведена у зв`язку із ухиленням відповідачки від надання необхідних доказів.

Відповідно до ст.. 109 ЦПК -у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Враховуючи , що відповідачка не надала жодного належного доказу , який би спростовував доводи ОСОБА_1 , суд поприходить до висновку , що позовні вимоги підлягають задоволенню.

За змістом статей 524 та 533 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті). Така правова позиція підтверджується й практикою Верховного Суду України (постанова від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12).

Згідно розрахунку , заборгованість за борговою розпискою №10/2017 від 25.09.2017 р. становить 33000,00 (тридцять три тисячі) гривень - основний борг; 3 888. 50 гривень додаткове нарахування індексу інфляцій, 1238,00 грн. трьох процентів річних від простроченої суми, 14 110,53 грн. процентів в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми платежу за кожен день прострочки. Отже , загальна сума заборгованості у 52237,03 грн. підлягає стягненню з відповідачки.

Відповідно до ч.9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» - особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю звільнені від сплати судового збору. Оскільки позивач надав підтвердження про те, що він являється інвалідом другої групи його звільнено від сплати судового збору.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб , які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку із цим, суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, понесені у зв"язку із розглядом цієї цивільної справи.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.11, 202,207,626, 1046,1047 ЦК України, ст.ст.81, 89 , ч.9 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», ст.ст. 2, 10, 12, 76, 77, 141, 263-265, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) заборгованість за борговою розпискою №10/2017 від 25.09.2017 у розмірі 33000,00 (тридцять три тисячі) гривень - основний борг ; 3 888, 50 гривень додаткове нарахування індексу інфляцій; 1238,00 грн. три проценти річних від простроченої суми;14 110,53 грн. проценти в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми платежу за кожен день прострочки.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованою за адресою : АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 840,40 грн.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський