КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5518/2020 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

25 лютого 2020 року Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Волошиної В.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: П`ятнадцята Київська державна нотаріальна контора, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визначення часток у спільному сумісному майні та витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_3 зверну лась до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: П`ятнадцята Київська державна нотаріальна контора, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визначення часток у спільному сумісному майні та витребування майна з чужого незаконного володіння, з урахуванням уточненої позовної заяви від 20 травня 2019 року, просила визначити, що частки позивача та померлого ОСОБА_5 у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 становлять по Ѕ частці, визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.08.2018 №8-581, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень нотаріуса П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Демяносової В.Ф. від 09.08.2018, витребувати з незаконного володіння відповідача Ѕ частку спірної квартири на користь позивача, визнати за позивачем право власності на Ѕ частку вищевказаної квартири.

З метою забезпечення позову ОСОБА_3 просила накласти арешт на Ѕ частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовлено.

За результатом апеляційної скарги ОСОБА_3 - адвоката Чорнія Дмитра Олександровича колегією суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду прийнято постанову від 23 січня 2019 року, якою ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення заяви представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_8 про забезпечення позову. Накладено арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 23 вересня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року, в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: П`ятнадцята Київська державна нотаріальна контора, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визначення часток у спільному сумісному майні та витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено (а.с. 184, 186-118, 146 том 1, 1-9 том 2).

12 грудня 2019 року відповідач ОСОБА_2 , в інтересах якої діяв представник ОСОБА_1 ., подала суду першої інстанції заяву про скасування заходів забезпечення позову, які були вжиті постановою Київського апеляційного суду від 23 січня 2019 року, а саме скасувати арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с. 14-38 том 2).

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову вжитих на підставі постанови Київського апеляційного суду від 23.01.2019 по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визначення часток у спільному сумісному майні та витребування з чужого незаконного володіння відмовлено (а.с. 41 том 2).

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, представник відповідача подав апеляційну скаргу. У поданому клопотанні порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання заявника про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду - подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що 16 грудня 2019 року без виклику учасників справи судом першої інстанції вирішено питання про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову, з підписанням повного тексту судового рішення.

У відповідності до вимог статей 122, 123, 124 ЦПК України перебіг строку, визначеного статтею 354 ЦПК України, на оскарження ухвали суду почався з наступного дня після підписання повного судового рішення і закінчився 02 січня 2020 року, у перший робочий день після вихідного дня: 31 січня 2019 року, 01 січня 2020 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подана відповідачем 31 січня 2020 року, тобто після закінчення строків, установлених статтею 354 ЦПК України.

Строки, визначені статтею 354 ЦПК України, є процесуальними та можуть бути поновлені судом за наявності поважних для цього підстав за заявою заявника.

У поданому клопотанні заявник просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, посилаючись на те, що в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції дійшов висновку про те, що забезпечення позову вжито судом апеляційної інстанції, а тому заява про скасування заходів забезпечення позову повинна вирішуватись Київським апеляційним судом. Заявником подана відповідна заява до суду апеляційної інстанції, яка на підставі ухвали від 21 січня 2020 року, залишена без задоволення, з тих підстав, що при прийнятті постанови від 23 січня 2019 року, якою задоволено заяву представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_8 про забезпечення позову, Київський апеляційний суд діяв як суд апеляційної інстанції в межах повноважень, передбачених статтею 374 ЦПК України. Повний текст судового рішення Київського апеляційного суду від 21 січня 2020 року заявник отримала 30 січня 2020 року. Для захисту прав власника квартири АДРЕСА_1 просила поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження ухвали суду Святошинського районного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року.

Викладені у клопотанні обставини знайшли своє підтвердження.

Із змісту постановленої ухвали судом першої інстанції ухвала від 16 грудня 2019 року, що є об`єктом оскарження, містить роз`яснення про те, що заявнику слід звернутися до суду, яким було вжито заходи забезпечення позову, тобто до Київського апеляційного суду.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 мала виправдане сподівання звернутися до суду апеляційної інстанції про скасування заходів забезпечення позову, як роз`яснено судом першої інстанції.

З такою заявою до Київського апеляційного суду заявник ОСОБА_2 звернулась 18 грудня 2019 року (а.с. 47-71 том 2).

Надходження у грудні 2019 року до суду апеляційної інстанції заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, які були вжиті постановою Київського апеляційного суду від 23 січня 2019 року, та проведення її реєстрації підтверджується даними автоматизованої системи Київського апеляційного суду АСЕД «Апеляція».

Вказана заява на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 21 грудня 2019 року залишена без задоволення з тих підстав, що Київський апеляційний суд, скасовуючи ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2018 року, та ухвалюючи нове судове рішення про задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову, діяв не як суд першої інстанції, а як суд апеляційної інстанції в межах повноважень, передбачених статтею 374 ЦПК України. За висновками суду апеляційної інстанції вирішення заяви про скасування заходів забезпечення, у даному випадку не відноситься до виключних повноважень апеляційного суду як суду першої інстанції (а.с. 92-94 том 2).

Повний текст ухвали Київського апеляційного суду від 21 грудня 2019 року заявниця ОСОБА_2 отримала 30 січня 2020 року та 31 січня 2020 року вона подана апеляційна скарга на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідач ОСОБА_2 , діючи у спосіб та порядок передбаченим законом, після ухвалення судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 , звернулась до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову на нерухоме майно, що належить їй на праві власності.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинне бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно з частинами 2, 3 статті 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: верховенство права, пропорційність, забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Отже, викладені у клопотанні обставини, які безпосередньо унеможливлювали відповідачу вчинити процесуальну дію на оскарження ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року у визначений законом строк, є поважною причиною, а тому процесуальний строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав:

Відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» ( в редакції Закону № 2147-VIII, яка діє з 15 грудня 2017 року) за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів; у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом справляється судовий збір. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону визначено розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу, а саме для фізичних осіб - 0.2 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає - 2 102,00 грн.

Як передбачено частиною 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються: документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору - частина 5 статті 356 ЦПК України.

При зверненні з апеляційною скаргою ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог статей 185, 357 ЦПК України суддя, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог статті 356 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору, постановляє ухвалу про залишення її без руху, про що повідомляє відповідну особу і надає строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

За таких обставин скарга підлягає залишенню без руху для усунення вказаних недоліків.

З урахуванням наведеного, особі, яка подає апеляційну скаргу, слід сплатити судовий збір у розмірі 420,40 грн. та надати суду апеляційної інстанції оригінал платіжного документу.

Реквізити рахунку для сплати судового збору: Отримувач коштів - УК у Солом.р-ні/Соломян.р-н, код отримувача (код ЄДРПОУ) 38050812, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0026010 , код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Керуючись ст. 127, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Поновити ОСОБА_2 процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня її отримання скарга буде вважатись неподаною та повернута апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач