Справа № 201/1071/19
Провадження № 2/201/762/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

за участю представника позивача - ОСОБА_2

за участю відповідачки - ОСОБА_3

за участю відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування в особі управління-служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , неповнолітньої дитини ОСОБА_9 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

29.01.2019р. позивач Орган опіки та піклування в особі управління-служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради в особі голови ради Тімарєва А.С. в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , неповнолітньої дитини ОСОБА_9 звернувся до Жовтневого районного суд м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів (а.с. № 2-7).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 01.02.2019р. було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання (а.с. № 54).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 з 07.06.2016р. перебувають на обліку в управлінні-службі у справах дітей, як діти, які опинилися в складних життєвих обставинах. Відомості про батька у свідоцтві про народження ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 записані на підставі заяви матері згідно ч. 1 ст. 135 СК України. Відомості про батька у свідоцтві про народження ОСОБА_9 записані на підставі спільної заяви батьків про визнання батьківства згідно ст. 126 СК України. 14.02.2018р. комісія рекомендувала надати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 термін для виправлення ситуації в сім`ї, а також надано рекомендації щодо лікування дітей. З відповідачами проводилися розмови, під час яких було рекомендовано навести порядок в квартирі, випрати дитячий одяг та постільну білизну. Діти не отримують повноцінне харчування, санітарно-гігієнічний догляд, лікування та виховання. Батьки неналежно ставляться до виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню своїх дітей.

Враховуючи викладене, орган опіки та піклування просив позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 та позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Стягувати аліменти у розмірі 1 100 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття, на користь особи, на утриманні якої будуть перебувати діти.

В наданій суду заяві від 27.11.2019р. відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що свої обов`язки виконує, працює неофіційно на будівництві та отримані гроші віддає жінці на купівлю продуктів, одягу та шкільне устаткування (а.с. № 110).

В наданій суду заяві від 27.11.2019р. відповідачка ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що доглядає за дітьми, купає, кормить. Крім того, в 2017 році, після продажу квартири бабусі, вона купила квартиру в м. Кам`янське, яку оформила на 5-х дітей (а.с. № 111).

Підготовче засідання в справі відповідно до положень ст. 197 та п.3 ч.2 ст. 200 ЦПК України проведено 22.01.2020р., справу призначено до судового розгляду (а.с. № 135).

В судовому засіданні 26.02.2020р. представник позивача - ОСОБА_2 (діє на підставі довіреності від 25.11.2019р. - а.с. № 112) та представник позивача ОСОБА_1 (діє на підставі довіреності від 16.01.2020р. - а.с. № 138) позовні вимоги підтримали і просили суд їх задовольнити підстав, зазначених в позові. Додатково зауважили, що відповідачкою дійсно була придбана квартира у м. Кам,янському, право власності на яку по 1/5 частині оформлено на п`ятьох дітей. Позивачі сприяли купівлі техніки в цю квартиру, проте діти все одно залишаються проживати в квартирі у м. Дніпрі, умови проживання в якій, відповідно до актів незадовільні, чим відповідачі знову ж таки порушують права дітей. Висловили побоювання, що відповідачі взагалі можуть продати техніку, квартиру, витративши кошти на свої потреби.

Відповідачі в судовому засіданні 26.02.2020р. проти позовних вимог заперечували, посилаючись на те, що батьківські обов`язки стосовно дітей вони виконують в міру своїх матеріальних можливостей. Пояснили, що вони працюють, між тим неофіційно ( ОСОБА_3 - посудомийкою в кафе, а ОСОБА_4 - на будівництві). Кошти витрачають на купівлю продуктів харчування, одяг. Намагаються постійно дбати про здоров`я дітей, відвідують лікарів, між тим, оскільки дітей 5, то усіх лікарів одночасно відвідувати складно. Категорично заперечували проти позбавлення їх батьківських прав, зазначаючи, що для дітей це буде травма, бо діти їх люблять. Просили в задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до положень ч.1 ст.247 ЦПК України під час судового розгляду справи судом здійснювалося повне фіксування судових засідань за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вислухав пояснення сторін (їх представників), вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у справі відповідно до положень ст.89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що матір`ю неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (досяг 14-річного віку під час розгляду справи), малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. № 10,13,16,19,22).

Батьком неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 10).

З 07.06.2016р. діти перебувають на обліку в управлінні-службі у справах дітей, як діти, які опинилися в складних життєвих обставинах (донька ОСОБА_8 була взята на облік 28.08.2017р.), що підтверджується наказами від 07.06.2016р. та 28.08.2017р. (а.с. №11,14,17,20,23).

За даними відділу державної реєстрації актів цивільного стану Соборної районної у місті Дніпрі ради, що містяться у листі від 14.09.2016р. № 2267/12-29-23 (а.с. № 12), відомості про батька у свідоцтві про народження дитини ОСОБА_9 записані на підставі спільної заяви батьків згідно ст. 126 СК України.

За даними відділу державної реєстрації актів цивільного стану Соборної районної у місті Дніпрі ради, що містяться у листах від 14.09.2016р. (а.с. № 15,18,21,24), відомості про батька у свідоцтві про народження дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , записані на підставі заяви матері згідно ч. 1 ст. 135 СК України.

Як зазначає позивач, дітей взято на облік у зв`язку із тим, що батьки ухилялися від виконання батьківських обов`язків.

Так, листом КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» ДМР повідомлено управління у справах дітей Соборної районної у місті Дніпрі ради про те, що за даними КЗ «ДЦПМСД № 4» в сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виховуються діти, які були скеровані для проходження щорічної диспансеризації з оглядом лікарів-спеціалістів, та повинні були здати аналізи, але не пройшли диспансеризацію. ОСОБА_6 не оформив медичні документи для вступу до школи, а ОСОБА_7 повинен був спостерігатися лікарем неврологом, кардіологом, але батьки не виконують призначення лікарів (а.с. № 25).

Згідно відповіді головного лікаря КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» ДМР - Думенко А.І. від 29.01.2018р., повідомлено, що сім`я ОСОБА_3 знаходиться в складних соціально-побутових умовах, батьки палять, вживають алкогольні напої, часто залишають дітей самих вдома. З батьками проводилися розмови, під час яких було рекомендовано навести порядок в квартирі, випрати дитячий одяг та постільну білизну. Діти не отримують повноцінне харчування, санітарно-гігієнічний догляд, лікування та виховання (а.с. № №27). Дані відомості зазначені і у відповіді від 16.10.2018р. (а.с. № 28).

Листом директора КЗО «Середня загальноосвітня школа № 73» Петькова С.Г., адміністрація школи просить втрутитись в ситуацію, оскільки порушуються права дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на нормальне харчування. Під час відвідин родини, фіксували відсутність продуктів харчування. До виховання дітей відповідачка ставиться безвідповідально, батьківські збори не відвідує, виконання домашніх завдань дітьми не контролює (а.с. № 29).

Відповідно до рекомендації комісії з питань захисту прав людини Соборної районної у м. Дніпрі ради від 14.02.2018р. № 5/23, рекомендовано надати ОСОБА_3 термін для виправлення ситуації в сім`ї ( а.с. № 38).

Згідно акту обстеження умов проживання від 23.08.2018р., умови проживання дітей незадовільні, побутова техніка відсутня, продукти харчування відсутні (а.с. № 39). Незадовільні умови проживання встановлені і в акті від 19.11.2018р. (а.с. № 40).

Як зазначає позивач, відповідачка тричі притягалася до адміністративної відповідальності, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, що підтверджується постановами Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.04.2016р., 20.04.2017р.,26.12.2018р. (а.с. № 41-46).

Відповідач 12.04.2013р. звільнився із місць покарання, де він відбував покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2009р. (а.с. № 152).

Згідно висновку голови Виконавчого комітету Соборної районної у м. Дніпрі ради Тімарєва А.С. від 25.01.2019р. вирішено за доцільне позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 батьківських прав відносно сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. № 50-52).

Суд зазначає, що відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Положеннями вищевказаної статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей.

Батьківські права є в той же час і обов`язками батьків по вихованню дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов`язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав.

Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 15, 16 Постанови № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

З матеріалів справи судом не встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, вони їх виконують, проте в межах свого матеріального становища.

Так, як вбачається з характеристик КЗО «Середня загальноосвітня школа № 73» ДМР відносно учня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , останній має навчальні досягнення на середньому і достатньому рівні, з однокласниками спокійні відносини, до виконання громадських доручень ставиться відповідально, виконує із задоволенням. В одній із характеристик зазначено, що ОСОБА_9 почав пропускати уроки, а в іншій, що ці пропуски були з поважних причин (а.с. № 31,32).

Як вбачається з характеристики КЗО «Середня загальноосвітня школа № 73» ДМР відносно учня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній має навчальні досягнення на середньому і достатньому рівні, добре читає. ОСОБА_6 відвідує групу подовженого дня, а тому домашні завдання виконує систематично. Пропуски уроків мали місце з поважних причин (а.с. № 33).

З даних характеристик можна зробити висновок, що діти отримують освіту, можливо іноді вони не відвідують школу, проте існують різні обставини, а вищезазначені пропуски з поважних причин ( хвороби), лише доводять, що батьки надають довідки або лікарняні, що свідчать про те, що вони піклуються про здоров`я дітей та не можливо зробити висновок, що вони не забезпечують здобуття дітьми повної загальної середньої освіти.

Суду не надано доказів того, що діти не забезпечені усім необхідним для розвитку, зокрема, житлом, одягом, харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливало б на їх фізичний розвиток як складову виховання.

Так, відповідно до договорів купівлі - продажу квартири від 03.03.2018р., ОСОБА_3 придбала квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку, вона оформила саме на п`ятьох дітей в рівних частках по 1/5 (а.с. № 123-132).

Таким чином, кошти від продажу квартири, яку відповідачка отримала від бабусі, були витрачені не на власні потреби, а саме на купівлю житла, яке було оформлено саме на дітей, що в свою чергу свідчить про те, що відповідачка дбає саме про інтереси дітей.

Щодо медичного догляду, то відповідачами надано диспансерні листи, з яких вбачається, що відповідачі проходять обстеження дітей, ОСОБА_6 було знято з обліку у лікаря фтизіатра (а.с. № 144,145-149).

На запитання головуючого, відповідачка повідомила, що діти забезпечені харчуванням, кожного дня їдять м`ясо, кашу, перші страви.

Також, відповідачі під час надання пояснень зазначали, що дуже люблять дітей, забезпечують їх усім необхідним в міру свого матеріального стану та заперечують проти позбавлення їх батьківських прав, зазначали, що для дітей це буде травма, бо діти їх люблять.

В письмових заявах до суду від 27.11.2019р. та в судовому засіданні 03.02.2020р. відповідач ОСОБА_4 зазначив, що він працює неофіційно на будівництві та отримує заробітну плату в розмірі від 10 000 грн. до 12 000 грн., а відповідачка ОСОБА_3 зазначила, що вона працює неофіційно посудомийкою в кафе та її заробітна плата складає 1 500 грн. в неділю (а.с. № 109-110, 140-141).

Європейський суд з прав дитини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006р. наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини.

Слід також врахувати, що відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, судом встановлена відсутність свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, поведінка відповідачів не свідчить про наявність кожного окремо і усіх у сукупності факторів, зазначених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав».

Крім того, судом приймається до уваги той факт, що сторона позивача до суду в якості свідків не привела жодну особу, яка б підтвердила обставини викладені у висновку, а навпаки, під час проведення підготовчого засідання представником позивача зазначено, що усі докази надані, свідків заявлятися не будуть (а.с. № 133).

З цих підстав суд вважає недостатньо обґрунтованим висновок органу опіки та піклування від 25.01.2019р. про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів.

Крім того, виходячи з положень ст. 19 СК України, висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав, відносно їх дітей має рекомендаційний характер та не може бути обов`язковим для суду.

В постанові Верховного Суду від 13.03.2019р. по справі № 631/2406/15-ц зазначено, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо.

При цьому, варто зазначити, що за час перебуванні справи в суді, відповідачі старанно виборювали своє право на виховання дітей, після отримання особисто судових повісток, були присутні на кожному судовому засіданні, починаючи з 27.11.2019р. За цей час пройшли медичний догляд усіх п`яти дітей у двох лікарів (лор та невролога), інших лікарів обіцяли пройти протягом березня 2020р., бо відразу талончики на відвідування усіх лікарів та на п`ятьох дітей отримати було складно (а.с. № 143-149). Також зазначили, що 20.02.2020р. отримали талон, який надає їм можливість у місячний строк переоформити отримання субсидії на дітей, як багатодітньої родини, з м. Кам,янського Дніпропетровської області на Соборний район м. Дніпра (а.с. № 151). Відповідач ОСОБА_4 зазначив також, що отримання паспорту у вигляді ID -картки сином ОСОБА_9 (який досяг віку 14 років) було ускладнено тим, що для отримання паспорту дитини потрібні паспорти обох батьків, а у нього в наявності тільки довідка про звільнення від 12.04.2013р.

Суд зазначає, що сам факт судимості відповідача ОСОБА_4 не може бути беззаперечним доказом того, що після звільнення його з місць позбавлення волі 12.04.2013р., останній ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей.

Враховуючи недоведеність достатніх підстав для позбавлення відповідачів батьківських прав, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України з урахуванням тих обставин, що позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог, між тим він звільнений за законом від сплати судових витрат по цій справі, судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 20, 150, 151, 164, 165, 196 СК України, п.п. 15, 16 Постанови № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» , правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 13.03.2019р. по справі № 631/2406/15-ц, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, ч. 1 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ

В задоволенні позовних вимог Органу опіки та піклування в особі управління-служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , неповнолітньої дитини ОСОБА_9 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Ткаченко Н.В.