Постанова

Іменем України

26 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 303/6298/15-ц

провадження № 61-36777св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: комунальне підприємство «Мукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», ОСОБА_2 ,

треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Мельником Павлом Петровичем, на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області в складі судді Куцкір Ю. Ю. від 11 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Закарпатської області в складі колегії суддів: Готри Т. Ю., Собослоя Г. Г., Фазикош Г. В. від 10 квітня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до комунального підприємства «Мукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» (далі - КП «Мукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки») та ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про визнання недійсним запису в реєстрі права власності на нерухоме майно.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . 21 квітня 2010 року попередньому власнику квартири відповідачем КП «Мукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» було видано витяг з реєстру права власності на нерухоме майно за № 25930435, яким вказано невірні відомості щодо загальної площі нерухомо го майна. Зазначеним витягом встановлено, що загальна площа квартири АДРЕСА_1 складає 135,70 кв.м., хоча попереднім документом в інвентарній справі на квартиру є договір купівлі-продажу від 06 грудня 2005 року, в якому зазначено загальну площу 26,30 кв.м. Інвентарна справа № 3818/7035/533-ф на будинок АДРЕСА_2 не містить жодного документу, який би підтверджував зміну площі квартири та її державну реєстрації. Інвентарна справа на нерухоме майно не містить заяви ОСОБА_2 щодо здійснення державної реєстрації квартири із збільшеною площею внаслідок реконструкції. Наявний в інвентарній справі Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 21 квітня 2010 року не є документом, що підтверджує право власності. Він не змінює свідоцтво про право власності на нерухоме майно і не свідчить про те, що ОСОБА_2 набув право власності на квартиру площею 135 кв.м. Таким чином, внесені дані до реєстру права власності на нерухоме майно (реєстраційний номер № 12304199) щодо загальної площі квартири та виданий на підставі нього відповідний витяг ОСОБА_2 є недійсним та підлягає скасуванню.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 жовтня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , дійшов висновку про те, що позивач пропустив трирічний строк звернення до суду із зазначеним позовом.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Закарпатської області від 10 квітня 2018 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову про відмову в позові з інших підстав.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що позивач не довів порушення його прав оспорюваним витягом.

Узагальнені доводи касаційної скарги

ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 11 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Закарпатської області від 10 квітня 2018 року, у якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив суд скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що захист свого права щодо встановлення обставин законності державної реєстрації площі квартири АДРЕСА_1 саме за ОСОБА_2 є обов`язком позивача, як власника квартири, яке він реалізував у спосіб, визначений статтею 5 ЦПК України. Унаслідок не дослідження судом питання дійсності рішення про віндикацію, не з`ясування обставин справи, апеляційний суд прийшов до протизаконного висновку про недоведеність ОСОБА_1 порушення його прав.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 31 липня 2018 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі і витребувано цивільну справу № 303/6398/15 з Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 06 грудня 2005 року ОСОБА_2 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 26,30 кв.м., а житловою площею 16,00 кв.м.

21 квітня 2010 року КП «Мукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» ОСОБА_2 видано витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, згідно якого загальна площа вказаної квартири становить 135,70 кв.м., а житлова 92,50 кв.м. також у витягу зазначено, що акт прийняття в експлуатацію реконструйованого майна відсутній.

У подальшому зазначена квартира вибула із законного володіння ОСОБА_2 , а саме на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 30 листопада 2010 року, скасованого ухвалою цього ж суду від 26 червня 2013 року, яким право власності на квартиру було визнано за ОСОБА_5 , яка ним була відчужена ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 12 лютого 2011 року, яка у свою чергу на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 12 березня 2012 року подарувала вище вказану квартиру (розташовану на першому поверсі та мансардному поверхах в житловому будинку під літ. «В», яка складається з чотирьох житлових кімнат, загальною площею 135,70 кв.м, житловою 92,50 кв.м) ОСОБА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 29 травня 2012 року № 150 ОСОБА_1 було надано дозвіл на реконструкцію квартири, шляхом її внутрішнього перепланування під дві окремі квартири без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаментів у плані квартири АДРЕСА_3 , з організацією окремих виходів.

Внаслідок проведення реконструкції квартири, позивач став власником двох окремих квартир: під № 5 загальною площею 100,5 кв.м., житловою 37,3 кв.м. (копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22 січня 2013 року) та під № 9 загальною площею 35,1 кв.м., житловою 18,0 кв.м. (копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22 січня 2013 року).

На підставі договору купівлі-продажу від 13 січня 2013 року ОСОБА_1 відчужив квартиру АДРЕСА_4 у спільну часткову власність ОСОБА_4 і ОСОБА_3 .

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 жовтня 2015 року, що набрало законної сили, витребувано у ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 . Витребувано у ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_4 . Усунено перешкоди у користуванні ОСОБА_2 майном шляхом виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_4 і ОСОБА_3 із зазначених квартир.

Отже, зазначеним рішенням квартира АДРЕСА_1 витребувана від ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 і усунено перешкоди в користуванні ОСОБА_2 цим майном шляхом виселення ОСОБА_1 із цієї квартири.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Закарпатської області від 10 квітня 2018 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини першої статті 11 ЦПК України 2004 року суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Аналогічні положення містяться і в статті 19 ЦПК України 2017 року.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить визнати неправомірними дії КП «МБТІ та ЕО» щодо внесення даних до реєстру прав власності на нерухоме майно - запису № 7035 в книзі № 188 щодо об`єкту з реєстраційним № 123 04199, що знаходиться в АДРЕСА_5 в частині зазначеної загальної площі в розмірі 135,70 кв.м. Визнати недійсним та скасувати витяг № 25930435 з реєстру права власності на нерухоме майно від 21 квітня 2010 року, виданий КП «МБТІ та ЕО» на об`єкт з реєстраційним номером 12304199, що знаходиться в АДРЕСА_5 в частині зазначеної загальної площі розміром 135,70 кв.м.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Вирішуючи спір, апеляційний суд на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені судом, правильно встановивши усі обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позовних вимог про порушення прав позивача з огляду на те, що внесення даних до реєстру прав власності на нерухоме майно само по собі не тягне виникнення, зміну або припинення права власності, це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно. Позивач не є власником спірної квартири, оскільки на час розгляду справи судом квартира АДРЕСА_1 була витребувана від ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 і усунено перешкоди у користуванні ОСОБА_2 цим майном шляхом виселення ОСОБА_1 із зазначеної квартири.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 про те, що рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 жовтня 2015 року про витребування спірної квартири у позивача не набрало законної сили, оскільки скасоване апеляційним судом не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Так, згідно даних Єдиного реєстру судових рішень постановою Верховного суду від 04 грудня 2019 року касаційна скарга ОСОБА_2 задоволена. Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 21 листопада 2016 року скасовано, а рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 жовтня 2015 року залишено в силі. Тобто судове рішення про витребування спірної квартири у позивача є таким, що набрало законної сили.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги на судові рішення судів попередніх інстанцій

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судове рішення апеляційного суду ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права, не спростовують правильних висновків апеляційного суду по суті спору та зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями 400 ЦПК України не відноситься до повноважень суду касаційної інстанції.

Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визначає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційного суду - без змін.

Оскільки оскаржуване судове рішення залишено без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Щодо передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду

Посилання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з тих підстав, що апеляційний суд вийшов за межі розгляду справи, не заслуговують на увагу, оскільки колегія суддів не вбачає для цього обґрунтованих, правових підстав, так як такі доводи позивача можуть бути досліджені та оцінені при розгляді справи.

Тому у задоволенні клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду потрібно відмовити.

Керуючись статтями 400, 401, 403, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Мельником Павлом Петровичем, залишити без задоволення.

Постанову апеляційного суду Закарпатської області від 10 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун