УХВАЛА

24 лютого 2020року

м. Київ

справа № 233/4671/19

провадження № 61-3015ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного суду від 17 січня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця») про стягнення заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом до АТ «Українська залізниця», в якому просив стягнути з відповідача на свою користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01 березня 2017 року по 17 липня 2017 року в сумі 29 651 грн 94 коп.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі після утримання обов`язкових податків та зборів за період з 16 березня 2017 року по 17 липня 2017 року у загальному розмірі 27 273 грн 33 коп.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Місцевий суд, частково задовольняючи позов ОСОБА_1 , виходив з того, що у спорах про порушення трудових прав діє презумпція вини роботодавця. Відповідачем як роботодавцем позивача підтверджена та обставина, що у спірний період часу позивач перебував з ним у трудових правовідносинах, за що йому мала бути нарахована та виплачена заробітна плата. Проте, свого обов`язку з оплати праці робітника відповідач не виконав.

Постановою Донецького апеляційного суду від 17 січня 2020 року апеляційну скаргу АТ «Українська залізниця» задоволено частково.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 жовтня 2019 року змінено.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за березень 2017 року в розмірі 3 176 грн 82 коп.

У задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з квітня 2017 року по липень 2017 року відмовлено за недоведеністю.

Зобов`язано АТ «Українська залізниця» при виплаті ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі за березень 2017 року в розмірі 3 176 грн 82 коп. утримати з цієї суми податки та інші обов`язкові платежі.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд, змінюючи рішення місцевого суду, виходив з того, що згідно відомостей з Реєстру застрахованих осіб, які сформовані станом на 20 вересня 2019 року, позивачу за березень 2017 року нарахована заробітна плата у сумі 6 168 грн 10 коп., виплачено згідно наданих відповідачем доказів - 2 991 грн 28 коп. (за вирахуванням податків 2 378 грн 61 коп.), невиплачена ОСОБА_1 заробітна плата за березень 2017 року складає 3 176 грн 82 коп. (6 168,10 - 2 991,28), яка підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи, що згідно відомостей з Реєстру застрахованих осіб, які сформовані станом на 20 вересня 2019 року, в період з квітня по липень 2017 року заробітна плата позивачу не нараховувалася, апеляційний суд дійшов висновку, що підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі за період з квітня 2017 року по липень 2017 року відсутні.

У лютому 2020 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного суду від 17 січня 2020 року, в якій заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 жовтня 2019 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» є стягнення заборгованості по заробітній платі, тобто ціна позову в загальному розмірі становить 29 651 грн 94 коп., яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн ? 100 = 210 200 грн), а тому справа № 233/4671/19 є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.

Касаційний цивільний суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктом 2 пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, що справа становить виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, так і для висновку про те, що розгляд справи судом касаційної інстанції потрібен для формування єдиної судової практики правозастосування, у зв`язку з чим відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Вказівка в резолютивній частині постанови Донецького апеляційного суду від 17 січня 2020 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржувані судові рішенні ухвалені у малозначній справі.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного суду від 17 січня 2020 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного суду від 17 січня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі відмовити.

Судді:В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. О. Кузнєцов