Справа № 471/412/20
Провадження №2/471/227/20
Номер рядка звіту 60
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"27" листопада 2020 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі:

головуючого судді Скарницької І.Б.,

за участю секретаря Романчук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому провадженні в залі суду смт. Братське цивільну справу № 471/412/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно.

В своєму позові позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Улянівка Братського району Миколаївської області померла його бабуся ОСОБА_7 . Після її смерті залишилось спадкове майно, яке крім іншого складається з частини житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_7 спадкоємцями першої черги за законом є її доньки, відповідачі по справі - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які прийняли спадщину у вигляді земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Об`єкт спадщини - частину житлового будинку спадкоємці не переоформляли та й не мають наміру переоформляти. Позивач фактично прийняла спадщину після смерті бабусі у вигляді частини житлового будинку, оскільки користувалася нею, постійно проживала в вищевказаному будинку, оскільки вона та її чоловік є співвласниками цієї нерухомості. В нотаріальній конторі позивач не має можливості оформити дане спадкове майно так, як є спадкоємці першої черги спадкування, які прийняли частину спадщини, і тепер не в змозі відмовитись від прийняття частини житлового будинку, бо пройшов строк для подачі такої заяви. Оскільки не було виділено частку померлої у майні співвласників, угоди про поділ часток укладено за життя ОСОБА_7 між сторонами не було, то лише за рішенням суду можливо це зробити. Позивач вважає, що сторонам, як співвласникам спірного житлового будинку, в тому числі і померлій ОСОБА_7 , належало по 1/3 частці квартири, так як кожен з них мав рівне право на вказану нерухомість і домовленості стосовно іншого розміру часток між сторонами не існувало. В даному випадку при відсутності виділених часток у спільно сумісній власності, та неможливістю спадкоємцями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовитись від у виді частини житлового будинку в нотаріальній конторі, отримати позивачу свідоцтво про право на спадщину неможливо, в зв`язку з чим звернувся до суду з позовною заявою для захисту своїх спадкових майнових прав.

Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 09.10.2020 року було залучено до участі у справі у якості співвідповідача ОСОБА_6 .

В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

В судове засідання відповідачі не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомленні належним чином, причини неявки суду невідомі. ОСОБА_6 до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.

Суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Улянівка Братського району Миколаївської області померла ОСОБА_7 (а.с. 5).

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 19.07.1996 року, житловий будинок в с. Улянівка Братського району Миколаївської області належить на праві спільної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 (а.с. 9). Право власності зареєстровано в органах БТІ за реєстровим № 145 від 05.09.1996 року.

Після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , була заведена спадкова справа № 146/2007 по Братській державній нотаріальній конторі Миколаївської області Спадкоємцями після смерті останньої є ОСОБА_5 як спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 як спадкоємець за заповітом, ОСОБА_4 як спадкоємець за заповітом. Об`єктом спадкування є земельна ділянка (а.с. 36).

Окрім того, згідно зі спадковою справою № 146/2007 спадкоємцем після смерті останньої є ОСОБА_6 .

Згідно із частиною 1 статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним( частина 4 статті 41 Конституції України). Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

У частинах 1, 2 ст. 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 368 і ч. 2 ст. 372 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

Частинами 1, 2 ст. 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У відповідності до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до ст. 1270 ЦК України.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом.

Враховуючи вказане, суд вважає можливим виділити по 1/3 частці кожному: ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , житлового будинку АДРЕСА_1 ; визнати за позивачем право приватної власності на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Виділити по 1/3 частці кожному: ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2

ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_2

ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_3

ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_2

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.3 розділу ХІІ "Прикінцевих положень" ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку відповідно до положень ст. 354 ЦПК України, з урахуванням п.3 розділу ХІІ "Прикінцевих положень" ЦПК України.

СуддяІ.Б. Скарницька