Справа № 188/1822/19
Провадження № 2/188/130/2020
03 березня 2020 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді Полубан М.П.
при секретарі Олійник В.С.
розглянувши у судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом АТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому зазначає наступні обставини.
Відповідно до укладеного договору № б/н від 31.07.2006 р. ОСОБА_1 ( далі відповідач-1 ) отримав кредит у розмірі 1300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 72.00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом .
Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.3.2,п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг , де зазначено , що Клієнт дає згоду , що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити ( зменшити або збільшити ) кредитний ліміт .
Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту , встановленого Банком , відповідно до п. 3.3. Умов та Правил надання банківських послуг .
Відповідач підтвердив свою згоду на те , що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг " " Правилами користування платіжною карткою " та Тарифами Банку " , які викладені на банківському сайті http.privatbank.ua/ terms/70 / , складає між ним та Банком Договір , що підтверджується підписом у заяві. Копії "Умов та правил надання банківських послуг" та витягу з "Тарифів Банку" додаються до позовної заяви.
При укладені сторони керувалися ст. ст. 526,527,530 , 610 , 629 , 634 та 1054 ЦК України.
Банк свої зобов"язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі , а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
У зв"язку з зазначеними порушеннями зобов"язань за кредитним договором відповідач станом на 30.10.2019 р. має заборгованість 31 033.65 грн. , яка складається з наступного :
- 310.41 грн. - заборгованість за кредитом ;
- 0.00 грн. заборгованість за комісією ;
- 0.00 грн. заборгованість за пенею ,

А також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг :
- 500 грн. штраф ( фіксована частина ) ;
- 1453.98 грн. ( процентна складова ) .
Розрахунок суми заборгованості додається . Розрахунок заборгованості відображено з моменту надання та отримання кредитної послуги .
На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашена , що є порушенням законних прав АТ КБ « Приватбанк» .
Просить суд стягнути з відповідачів на користь АТ КБ «Приватбанк» вищезазначену суму заборгованості та судові витрати у розмірі 1921.00 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутності. Згоден не прийняття заочного рішення . Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання також не з"явилася. В своїй заяві відповідач також просить суд справу розглянути без її участі. Позов не визнає , так як позивачем пропущено строк позовної давності. Крім того , в даній заяві відповідач вказує , що стягнення суми погашення за наданим кредитом проводилося позивачем з її кредитної картки , з тих грошових коштів , які вона отримувала як державну допомогу на дітей (як малозабезпечена сім`я). Дані стягнення проводилися самоуправно позивачем , тобто без її письмової згоди. В зв`язу з цим , вона припинила будь-які фінансово-кредитні взаємовідносини з позивачем та перейшла під фінансове супроводження до « Аваль-Банку» . Останню суму платежу у 2017 р. вона взагалі не вносила.
Суд ухвали справу розглянути без участі сторін .
Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов не підлягає задоволенню .
Судом встановлено, що між сторонами дійсно було укладено кредитний договір б/н від 22.01.2011 р. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 1300.00 грн.
В анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг «Приватбанку» відповідач вказала свої повні анкетні дані , дані свого паспорту , адресу проживання та номер свого мобільного телефону. .
В додатковій інформації , яка є обов`язковою до заповнення для отримання кредиту ( кредитної картки) , відповідач , ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг , тарифами «Приватбанку» виявила бажання оформити на своє ім`я кредитний ліміт по платіжній картці кредитка « Універсальна» /GOLD.
Відповідач вказує , що вона погоджується з тим , що дана заява разом з пам`яткою клієнта , Умовами та Правилами надання банківських послуг , а також Тарифами складаю між нею та Банком ДОГОВІР про надання банківських послуг… Вона ( відповідач ) зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг., а також регулярно ознайомлюватися з їхніми змінами на сайті « Приватбанку» .
Надаючи даний документ , позивач вважає , що ним підтверджується той факт, що відповідач був повністю проінформований про умови кредитування в ПриватБанку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі, тобто відповідач ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, та Тарифами банку які були надані йому в письмовому вигляді і своїм підписом відповідач підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку.
Суд не погоджується з даною позицією позивача в силу наступного .
Умови договорів приєднання розробляються банком, а тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам банківських послуг та доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Тарифи, Умови і правила надання банківських послуг, з якими був ознайомлений позичальник.
Разом з тим, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з доданими банком до позовної заяви Витягом з Тарифів та Умовами та правилами надання банківських послуг позичальник ( відповідач) ознайомилася та погодилася , підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку та, що саме зазначені документи містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки (пені, штрафів), комісії, і саме у тих розмірах, які застосовані банком у наданому ним розрахунку заборгованості.
Надані банком Витяг з Тарифів та Умови та правила надання банківських послуг у ПриватБанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися ПАТ КБ «ПриватБанк».
Також суд , з вищезазначеної анкети-заяви не вбачає тієї обставини , за яким тарифом відповідач отримав кредитну картку та на яких умовах .
Дана обставина не дає суду можливості визначити умови кредитного договору та відповідно перевірити правильність розрахунку заборгованості . Розмір кредитного ліміту відповідача банком не визначений.
Також, з наданих позивачем матеріалів суд не знаходить достатнього доказу на те , що позивачем було відкрито рахунок на ім`я відповідача , відсутні виписки по даному рахунку і по даному рахунку була б можливість визначитися з рухом грошових коштів , датою перерахування ( зняття) та була можливість встановити який саме розмір отримано ( перераховано ) позивачу.
Наданий позивачем Розрахунок заборгованості за спірним договором від 22.01.2011 р. не є достатнім доказом та підтвердженням точного розрахунку заборгованості. Перевірити вірність нарахованих суми боргу , процентів та штрафу у суду немає можливості.
Крім того , позивачем надано суду довідку про умови кредитування з використанням кредитки « Універсальна» 55 днів пільгового періоду . В даному документі зазначаються характеристики даної кредитної картки , значення щодо розміру та процентів всіх її реквізитів. Однак , на зворотному боці даного документа йдеться про дати банківських операцій, залишку , сум платежів та їхній напрямок . У графі № та дата операції зазначається період 2007 2008 рр. , тобто йдеться про період , який немає ніякого відношення до період укладення спірного Договору , адже даний Договір укладено 22.01.2011 р.
Таким чином , позивачем не надано суду достатніх , належним та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог ( ст.. 81 ЦПК України ) .
Щодо посилання відповідача на пропуск позивачем строків позовної давності.
Суд вважає , що дане посилання є мотивованим , а тому по цим підставам , позов також не підлягає задоволенню.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, вбачається , що починаючи з 09.02.2011р. жодного погашення заборгованості відповідачем не здійснено, а з 26.03.2011 р. відповідачем проводилися періодичні платежі на незначні суми.
Починаючи з 29.02.2012 р. по січень 2013 р. та травень 2013 р. дані платежі проводили поодиноко , а за період з 11.07.2014 р. по 30.09.2019 взагалі не проводилися , за виключення одного платежу в сумі 71.00 грн. від 27.01.2017 р.
Суд не бере до уваги даний платіж та не вважає його , як платіж , який перериває перебіг трирічного строку позовної давності щодо місячних платежів.
Позивач за захистом свого порушеного права в частині несплати відповідачем як місячних платежів, так і повернення кредиту в повному обсязі звернувся до суду 23.10.2019 року, тобто за межами строку позовної давності.
Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).
Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).
За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15.
Встановивши, що останній платіж на погашення кредитної заборгованості відповідач внесла 30.07.2014 р. , а з позовом до суду банк звернувся 16.10.2019 р. ( дата зазначена на поштовому документі ) суд , дійшов висновку про пропуск позивачем позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у справі.
При цьому суд бере до уваги , що у позовній заяві та в матеріалах справи не зазначено строк дії кредитної картки.
Як роз`яснив Верховний Суд України в правовій позиції, висловленій в постанові №6-14цс14 від 19 березня 2014 року, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності ( ст.. 257 ЦК України ) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.. 261 ЦК України ) , а не закінченням строку дії договору.
При цьому, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин, які перешкодили ПАТ КБ «Приватбанк» вчасно пред`явити позов. Зважаючи на це, підстави для поновлення позивачу строку позовної давності відсутні.
Пунктом 31 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз"яснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності і у зв"язку з цим, відмовити в задоволенні позовних вимог.
На підставі викладеного , керуючись ст.ст. 4, 81, 141, 247 ,263- 265 ЦПК України, ст. ст.256-261 ,266 , 526, 527, 551 , 1054 ЦК України суд , -
В И Р І Ш И В :
Позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення .
Копію даного рішення невідкладно направити сторонам для відома .
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення .

Суддя М. П. Полубан