Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8486/19
Провадження № 2-о/711/18/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді: Скляренко В.М.

при секретарі: Слабко Ю.М.

за участі

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси справу за заявою ОСОБА_2 , зацікавлені особи: Черкаський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

Заявниця ОСОБА_2 звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про встановлення факту, що має юридичне відносин. Заінтересована особа: ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на все майно, яке належало останньому на день смерті.

Також вказує, що вона (заявниця), як спадкоємець за законом, зверталася до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки в свідоцтві про шлюб її (заявниці) мати вказана, як « ОСОБА_5 », а в свідоцтві про смерть, як « ОСОБА_6 ». Крім того, не підтверджуються факт походження її матері ОСОБА_7 від тих самих батьків, що є батьками її брата ОСОБА_8 .

Вказує, що встановлення факту, що має юридичне значення, їй необхідно для реалізації права, як спадкоємця за законом на отримання спадщини.

А тому, просить встановити факт, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за відомостями свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 є однією і тією особою, якій видане свідоцтво про шлюб за актовим записом №2 на ім`я « ОСОБА_9 », а також факт, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 походить від тих самих батьків, що є батьками ОСОБА_8 , а саме від ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.11.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.02.2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, до участі в справі в якості заінтересованої особи залучено Черкаський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ).

В судовому засіданні представник заявника адвокат Яцюк М.В. заяву ОСОБА_2 підтримав та просив її задовольнити.

В судове засідання зацікавлені особи не з`явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку. В.о. начальника Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Ляшко Л. до суду подано клопотання від 30.07.2020 року про розгляд справи у відсутність представника.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника ОСОБА_2 адвоката Яцюк М.В., пояснення свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 , виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Як вбачається із матеріалів справи відкрилася спадщина після смерті ОСОБА_4 , в зв`язку з чим заявник ОСОБА_2 зверталася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Велікової Н.А. із заявою про прийняття спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Велікової Н.А. від 15.10.2019 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звертаючись з даною заявою до суду заявник ОСОБА_2 просить встановити факт, що її мати - ОСОБА_7 за відомостями свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 є однією і тією особою, якій видане свідоцтво про шлюб за актовим записом №2 на ім`я « ОСОБА_9 ». На обґрунтування даної заяви, як докази, заявником надано лише копію свідоцтва про смерть ОСОБА_7 , серія НОМЕР_1 від 21.12.1998 року, копію будинкової книги, постанову про нотаріальну відмову від 15.10.2019 року та ксерокопію фотографії (а.с. 4, 5-6, 7-18, 24). Однак дані докази не підтверджують того факту, який просить встановити заявник.

Так, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 21.12.1998 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла гр. ОСОБА_7 (а.с. 4).

Інші вищезгадані докази взагалі не підтверджують жодного факту, в тому числі факту належності саме ОСОБА_7 свідоцтва про шлюб за актовим записом №2.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Всупереч вимогам чинного законодавства, заявником ОСОБА_2 не надано суду належних доказів на підтвердження факту належності свідоцтва про шлюб за актовим записом №2, яке було б видане на ім`я ОСОБА_9 (як про це зазначено в заяві), саме гр. ОСОБА_7 , в тому числі і не надано самого документу факт належності якого гр. ОСОБА_7 заявник просить встановити свідоцтва про шлюб за актовим записом №2, виданого на ім`я ОСОБА_9 . Клопотань про витребування таких доказів в судовому засіданні не заявлялося.

Також заявником не надано і свідоцтва про її (заявника) народження, з якого б вбачалося, що її матір`ю є ОСОБА_14 та що факт, який вона просить встановити буде мати для неї юридичне значення.

А тому, з урахуванням викладеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для встановлення такого факту.

Щодо встановлення того факту, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 походить від тих самих батьків, що є батьками ОСОБА_8 , а саме від ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 122 СК України визначено, що походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік батьком.

У випадку спірних відносин походження дитини від певної особи може бути встановлене в судовому порядку.

Надані в судовому засіданні 04.08.2020 року пояснення свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_15 не дають підстав для висновку про походження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від тих самих батьків, що є батьками ОСОБА_8 , а саме від ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (як про це зазначено в заяві).

Так, в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила що ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_16 . А також пояснила, що матір`ю ОСОБА_7 була ОСОБА_17 , а її батька вона не знала.

Свідок ОСОБА_12 пояснила про те, що ОСОБА_16 та ОСОБА_8 були братом та сестрою, їх матір`ю була баба ОСОБА_18 .

Даних показів, на думку суду, не достатньо для встановлення вищевказаного факту, оскільки вони не підтверджують навіть того факту, що саме ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (із зазначенням повного прізвища та по-батькові) були батьками ОСОБА_8 , факт походження гр. ОСОБА_7 від батьків якого заявник просить встановити.

Також суд зазначає і те, що на підтвердження такого факту суду не надано і документальних доказів, в тому числі актового запису про народження ОСОБА_8 , з якого б вбачалося, що його батьками є дійсно є ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

А тому, з врахуванням вищевикладеного, доказів, якими обґрунтовується заява, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_19 про встановлення і вищевказаного факту, що має юридичне значення.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що заявник не позбавлена права звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , зокрема що ОСОБА_7 є сестрою ОСОБА_8 , надавши при цьому суду відповідні докази.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 81, 82, 89, 293, 315-319 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні ОСОБА_2 , зацікавлені особи: Черкаський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Повний текст судового рішення складений 10.08.2020 року.

Головуючий: В.М. Скляренко