Справа № 278/3515/19
Провадження №2/278/78/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року суддя Житомирського районного суду Житомирської області Зубчук І.В. розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) осіб цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Виклад позиції позивача.

27 грудня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 29 жовтня 2014 року присуджено стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 550 гривень. У зв`язку із збільшенням мінімального розміру аліментів на одну дитину та витрат на її утримання, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 22 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.16-17).

Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України).

Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

При цьому за змістом ст.141 Сімейного кодексу України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Відповідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

З матеріалів справи судом встановлено, що від спільного подружнього проживання сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 03 липня 2014 року виконавчим комітетом Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області. У свідоцтві про народження дитини відповідач ОСОБА_2 вказаний батьком (а.с.4).

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 04 листопада 2014 року шлюб між подружжям розірвано, неповнолітнього сина залишено проживати з матір`ю (а.с.2).

Згідно рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 29 жовтня 2014 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 550 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.3).

Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно абз.4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так у відповідності до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено, що розмір прожиткового мінімуму з 01 січня 2019 року для дiтей вiком від 6 рокiв до 18 років становить 2027 гривень.

Судом встановлено, що відповідач є здоровою, працездатною особою, перебуває в працездатному віці, тому має можливість сплачувати аліменти у збільшеному розмірі.

Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, керуючись принципом розумності і справедливості, суд враховує матеріальне становище дитини, яка проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, матеріальне становище відповідача, а також враховуючи ту обставину, що на даний час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача та визначити у частці від доходу батька і до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, є об`єктивним з огляду на вказані вимоги закону та обов`язку обох батьків її утримувати, а також матеріальному становищу сторін у справі.

Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Згідно п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів у справах про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 180-183, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 12, 141, 258, 265, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 ) відповідно до рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 25 жовтеня 2014 року на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Житомирським РВ УМВС України в Житомирській області 14 червня 2012 року, ІПН НОМЕР_3 ) на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і встановити їх у розмірі 1500 гривень, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виданий на виконання рішення Житомирського районного суду Житомирської області по справі №278/4216/14-ц у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - відкликати після набрання даним рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 ) судовий збір в дохід держави в сумі 768 гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Житомирським РВ УМВС України в Житомирській області 14 червня 2012 року, ІПН НОМЕР_3 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 500 гривень.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклик) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І. В. Зубчук