Дата документу 26.02.2020
Справа № 2-1200/02
Провадження № 4-с/334/16/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.

при секретарі Манюхіні О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Запоріжжі скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Бахшиєва В.О.,

В С Т А Н О В И В :

Представник ОСОБА_1 адвокат Лишенко С.С. звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Бахшиєва В.О. У скарзі просить суд визнати незаконною бездіяльність державного виконавця, щодо закінчення зведеного виконавчого провадження № 58825086 у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а також просить винести постанову про закінчення зведеного виконавчого провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» закінченням строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення по виконанню виконавчого листа № 2-1200/2002 виданого 13.03.2002 року по стягненню аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з її повноліттям та зняти арешт, накладений на майно боржника ОСОБА_1 , а саме: автомобіль ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_1 , так як заборгованість понад три місяці відсутня.

Скаржник та його представник у судове засідання не заявились, про час та місце розгляду скарги повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, надав суду письмовий відзив к якому проти задоволення скарги заперечує.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши доводи скарги, суд приходить наступного висновку.

Встановлено, що на виконанні у Дніпровському відділі державної виконавчої служби м. Запоріжжя перебуває зведене виконавче провадження № 58825086 з виконання виконавчого листа № 2-1200/2002 виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя від 12.03.2002 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно починаючи з 17.01.2002 року і до досягнення дитиною повноліття та виконавчого листа № 334/4905/18 від 14.08.2018 року виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі 2000,00 грн., на місяць, починаючи з 12.07.2018 року і до повноліття дитини.

Відповідно до розрахунку, наданого державним виконавцем за ВП№58825086 та ВП№57498483 нарахована заборгованість, яка не погашена в повному обсязі боржником. Відповідно до розрахунку заборгованості від 26.05.2019 року за ВП№58825086 борг складає 120514,00 грн., за ВП№ 57498483 борг станом на 01.11.2019 року складає 10000,00 грн.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» підставами закінчення виконавчого провадження є закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів.

Виходячи з вищевикладеного державний виконавець правомірно відмовився винести постанову про закінчення ВП № 58825086. Також неможливо зняти арешт з майна, що належить боржнику у зв`язку з наявною заборгованістю за двома виконавчими листами, оскільки відповідно до п.7 ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» підставами для зняття арешту з майна боржника є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Зважаючи на викладене суд не вбачає порушення чинного законодавства у діях державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Бахшиєва В.О.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що у задоволені скарги потрібно відмовити у відповідності до ч. 3 ст. 451 ЦПК України.

Керуючись ст. 447-451 ЦПК України, суд

У х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Бахшиєва В.О. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в Запорізький апеляційний суд через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Козлова Н. Ю.