Провадження №2/523/199/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"12" лютого 2020 р.Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючий суддя Бабаков В.П.,

при секретарі Мельніченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

05.08.2019р. позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 дід позивача ОСОБА_2 помер. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на домоволодіння, яке було побудовано у 1956 році, із послідуючими добудовами, що в цілому складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 62,1м2, житловою площею 39,9м2, літ. «Б», «Е»- сараї , літ. «Д»- літ.кухня , літ.«Т»-вбиральня , № 1-3 огорожа , літ. «І »- колодязь, розташоване за адресою : АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площе 0,6га за тією є адресою. Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв позивач шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном. Однак, нотаріус відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину оскільки майно не зареєстроване в передбаченому законом порядку.

Оскільки померлий фактично був власником вказаного нерухомого майна, однак за час життя не встиг належним чином зареєструвати своє право власності на нього, позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права та вимушений звертатися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Бабакову В.П.

Ухвалою суду від 09 серпня 2019 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 25 вересня 2019 року витребувано з комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» належним чином завірені копії інвентаризаційної справи житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позов.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст.280, 281 ЦПК України, про що не заперечував позивач.

Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 дід позивача ОСОБА_2 помер. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на домоволодіння, яке було побудовано у 1956 році, із послідуючими добудовами, що в цілому складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 62,1м2, житловою площею 39,9м2, літ. «Б», «Е»- сараї , літ. «Д»- літ.кухня , літ.«Т»-вбиральня , № 1-3 огорожа , літ. «І »- колодязь, розташоване за адресою : АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площе 0,6га за тією є адресою.

ОСОБА_1 є внучкою померлого ОСОБА_2 , та на момент смерті була зареєстрована та постійно проживала з дідом за місцем розташування спадкового майна.

Зазначені фактичні обставини дають суду підстави вважати, що позивач прийняв спадщину шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини проживав в спадковому будинку, користуючись предметами звичайної домашньої обстановки та іншим майном, яке належало його діду ОСОБА_2 .

Постановою державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса Толстих Н.М. № 984/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене вище спадкове майно, оскільки не надано відповідних правовстановлюючих документів.

Згідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до даних правовідносин слід застосовувати положення чинного на той час законодавства, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP в редакції від 18.07.1963р.

Відповідно до ст. 524 ЦК Української PCP спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 529 ЦК Української PCP при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки(усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

За правилами ст. 549 ЦК Української PCP визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно положень пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно абзаців 1, 15, 16 п. 3.1 ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, позивач є спадкоємцем за законом після померлого, проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги повністю підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.77,81,141,211,263-265,280,281 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спадкове майно:

- домоволодіння, яке було побудовано у 1956 році, із послідуючими добудовами, що в цілому складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 62,1м2, житловою площею 39,9м2, літ. «Б», «Е»- сараї , літ. «Д»- літ.кухня , літ.«Т»-вбиральня , № 1-3 огорожа , літ. «І »- колодязь, розташоване за адресою : АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку розміром 0.6 га, розташованої за адресою : АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення суду складення 24.02.2020р.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя