Провадження № 2/761/2692/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Осаулов А.А.

за участю секретаря судових засідань Вольда М.А.

за участю представника відповідача: Мозолевської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС-Фарма» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником підприємства,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС-Фарма» (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі - 43 847 грн. 66 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої під час виконання трудових обов`язків матеріально відповідальною особою, та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 01 грудня 2016 року до свого звільнення 10 травня 2017 року ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з TOB «ТАС-Фарма», з 30.11.16 р. займаючи посаду фармацевта аптеки №42 за адресою: м.Київ, вул.Старовокзальна, 26А . Відповідач тимчасово виконувала обов`язки завідуючої цієї аптеки.

01 грудня 2016 року зі ОСОБА_1 був укладений договір про матеріальну відповідальність. Відповідно до нього ОСОБА_1 була службовою особою TOB «ТАС-Фарма», якій були передані у відання медикаменти, товари медичного призначення та косметичні засоби Аптеки № 42.

24 березня 2017 року TOB «ТАС-Фарма» створило комісію для проведення службового розслідування (Наказ TOB «ТАС-Фарма» №37/к).

Згідно Наказу №26-ін від 29.03.2017 року на вимогу Комісії з службового розслідування була проведена інвентаризація на Аптеці №42. Згідно відомості інвентаризації нестача товаро-матеріальних цінностей на Аптеці №42 становила 43 847, 66 гривень, а отже майну TOB «ТАС-Фарма» було завдано шкоду на цю суму.

ОСОБА_1 порушила посадові обов`язки, в тому числі, щодо ввірених їй матеріальних цінностей, чим спричинила позивачу значні збитки, а тому останній за захистом свого порушеного з боку відповідача права звернувся до суду із вказаним позовом.

У відзиві на позовну заяву від 06.11.2019 року, відповідач зазначила, що особи, які безпосередньо здійснюють оптову торгівлю лікарськими засобами, повинні мати: документ про вищу освіту не нижче першого (бакалаврського) рівня за спеціальністю «Фармація»; для фахівців з вищою освітою не нижче другого (магістерського) рівня - сертифікат провізора-спеціаліста, виданий закладом післядипломної освіти, або посвідчення про присвоєння (підтвердження) відповідної кваліфікаційної категорії.

В той час як позивач станом на 01.12.2016 року лише навчалась на першому курсі Національного фармацевтичного університету міста Харкова, спеціальність «Фармація», де навчається дотепер.

Згідно абзацу 151 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. № 929 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, імпорту лікарських засобів (крім активних фармацевтичних інгредієнтів)», посади завідувачів аптечного складу (бази), заступників завідувачів аптечного складу (бази) можуть заміщатися особами, які мають документ про вищу освіту не нижче другого (магістерського) рівня за спеціальністю «Фармація» та сертифікат провізора-спеціаліста за спеціалізацією «Організація та управління фармацією» або атестовані за цією спеціалізацією з присвоєнням (підтвердженням) відповідної категорії. Не допускається зайняття посади завідувача аптечного складу (бази) за ї сумісництвом.

Тобто ОСОБА_1 незаконно, не маючи документа про вищу освіту в порушення вимог чинного законодавства була призначена на посаду в.о. завідуючої аптеки TAS №42. Крім того, ОСОБА_1 виконувала обов`язки за сумісництвом фармацевтом з в.о. завідуючої аптеки.

01 грудня 2016 року відповідно до ст. 135-2 КЗпП України між позивачем та членами колективу аптечного закладу № 42, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул.Старовокзальна,26-А в особі в.о. завідувача аптечним закладом ОСОБА_1 було укладено договір про колективну матеріальну відповідальність, а тому, навіть при наявності нестачі, заподіяна Колективом шкода підприємству, яка підлягає відшкодуванню, розподіляється між членами цього Колективу пропорційно фактично відпрацьованому часу за період від останньої інвентаризації до дня виявлення шкоди, крім працівників, термін роботи яких не перевищує одного місяця.

В позовній заяві та долученими до позовної заяви документами не вбачається, якими належними та допустимими доказами підтверджується порушення касової дисципліни, розходження по касовій книзі, недостатність коштів реалізації за попередні періоди, порушення відпуску препаратів на аптеці для застрахованих осіб, подвійна реалізація одного й того же товару, відпуск не клієнтам страхових, встановлення суми нестачі у розмірі 43 847, 33 грн, відсутні видаткові накладні на дані товари, відсутні відомості про отримання товару ТОВ «ТАС-Фарма».

Позивачем не доведено, чому позивачем розрахований розмір шкоди в порушення ч. 1 ст. 135 КЗпП України, а також враховуючи укладення між сторонами договору про повну колективну матеріальну відповідальність, відповідальність покладена виключно на сторону відповідача, що суперечить нормам договору про повну колективну матеріальну відповідальність.

Відповідачка не була повідомлена про проведення щодо неї службового розслідування щодо матеріальних збитків. Відповідачка не була ознайомлена із Наказом № 26 - ін. від 29.03.2017 року про проведення інвентаризації, не була ознайомлені із відомостями інвентаризації від 30.03.2017 року, відповідачка не брала участі в інвентаризації, позивачем інвентаризація була зроблена одноособово, без повідомлення відповідачки, що є порушенням умов Договору про колективну матеріальну відповідальність від 01 грудня 2016 року.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2018 року позовну заяву ТОВ «ТАС - Фарма» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником підприємства задоволено повністю.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2019 року заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2018 року скасовано і призначено до розгляду в загальному позовному провадженні.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність.

У судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечував та просив суд у позові відмовити.

Розгляд справи відбувається в судовому засіданні(ч. 1 ст. 211 ЦК України).

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що з 01 грудня 2016 року по 10 травня 2017 року ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з TOB «ТАС-Фарма», з 30.11.16 р., відповідно до наказу № 208-к, займаючи посаду фармацевта аптеки №42 за адресою: м.Київ, вул. Старовокзальна, 26 А .

Наказом № 38 від 01.12.2016 року, в зв`язку з виробничою необхідністю в аптеці TAS №42, м. Київ, вул. Старовокзальна, 26-А, тимчасово призначено з 01.12.2016 року фармацевта аптеки TAS №42, м. Київ, вул. Старовокзальна, 26-А ОСОБА_1 в.о. завідувача аптеки TAS №42, м. Київ, вул. Старовокзальна, 26-А.

Зазначені вище накази не містять відомості про ознайомлення з їх змістом відповідачки.

01 грудня 2016 року відповідно до ст. 135-2 КЗпП України між позивачем та членами колективу аптечного закладу № 42, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул.Старовокзальна, 26-А в особі в.о. завідувача аптечним закладом ОСОБА_1 було укладено договір про колективну матеріальну відповідальність.

24 березня 2017 року TOB «ТАС-Фарма» створило комісію для проведення службового розслідування (Наказ TOB «ТАС-Фарма» №37/к).

Згідно Наказу №26-ін від 29.03.2017 року на вимогу Комісії з службового розслідування була проведена інвентаризація на Аптеці №42. Згідно відомості інвентаризації нестача товаро-матеріальних цінностей на Аптеці №42 становила 43 847, 66 гривень, а отже майну TOB «ТАС-Фарма» було завдано шкоду на цю суму.

Звертаючись до суду з вказаним позовом сторона позивача наголошувала, що внаслідок невиконання відповідачкою своїх посадових обов`язків підприємству були заподіяні збитки, які слід стягнути з останньої. При цьому представник позивача зазначала, що відповідні посадові обов`язки визначені: Порядком контролю якості лікарських засобів під час оптової та роздрібної торгівлі, затвердженого наказом МОЗ України № 677 від 29 вересня 2014р. (далі по тексту - Порядок № 677); посадовою інструкцією Уповноваженої особи від 03 січня 2013р.; посадовою інструкцією завідувача аптеки від 03 січня 2013р.

Відповідно до положень ч. 1-3 ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

За змістом ст. 132 КЗпП України, за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві.

Статтею 134 КЗпП України, визначено вичерпний перелік випадків повної матеріальної відповідальності працівника.

За змістом ст. 135-2 цього Кодексу, при спільному виконанні працівниками окремих видів робіт, зв`язаних із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей, коли неможливо розмежувати матеріальну відповідальність кожного працівника і укласти з ним договір про повну матеріальну відповідальність, може запроваджуватися колективна (бригадна) матеріальна відповідальність.

Колективна (бригадна) матеріальна відповідальність установлюється власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації. Письмовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність укладається між підприємством, установою, організацією і всіма членами колективу (бригади).

Перелік робіт, при виконанні яких може запроваджуватися колективна (бригадна) матеріальна відповідальність, умови її застосування, а також типовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність розробляються за участю профспілкових об`єднань України та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Згідно з наведеною ч. 2 ст. 130 КЗпП України, умовами настання матеріальної відповідальності працівника є:

1) пряма дійсна шкода; 2) протиправна поведінка працівника; 3) вина в діях чи бездіяльності працівника; 4) прямий причинний зв`язок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і шкодою, яка настала.

Положеннями ст. 132 КЗПП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого їм майна.

Працівники зобов`язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді.

У відповідності до п.п. 1 п. 2 розділу 2 Порядку № 677, уповноважена особа зобов`язана перевіряти лікарські засоби і супровідні документи на предмет зазначення терміну придатності, під час вхідного контролю, який здійснюється в момент надходження їх в аптеку.

Відповідно до п.п. 4 п. 2 розділу 2 Порядку № 677, Уповноважена особа зобов`язана перевіряти наявність в аптеці лікарських засобів термін придатності яких минув.

Згідно до посадової інструкції Уповноваженої особи, відповідачка була зобов`язана здійснювати:

-п. 2.1 - вхідний контроль якості лікарських засобів (який вона здійснювала у вищезазначеному Порядку);

-п. 2.4. - перевірку наявності в аптеці неякісних лікарських засобів, якими відповідно до п. 8 розділу 1 Порядку № 677 є лікарські засоби термін придатності яких минув.

Відповідно до п. 13 Посадової інструкції завідувача аптеки, завідувач аптеки виконує контроль якості і термінів придатності лікарських засобів.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 14 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», вирішуючи вимоги, які ґрунтуються на договорі про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність, суди мають виходити з того, що остання є повною матеріальною відповідальністю, яка регулюється ст.135-2 КЗпП й іншими актами трудового законодавства, що її стосується.

Умови колективної (бригадної) матеріальної відповідальності визначаються письмовим договором, укладеним між підприємством, установою, організацією і всіма членами колективу (бригади) на підставі Типового договору про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність.

У випадках, коли в несхоронності матеріальних цінностей, крім членів колективу (бригади), з яким укладено договір, винні службові особи, суд обговорює питання про притягнення їх до участі у справі як співвідповідачів і визначає частину шкоди, яка відповідає ступеню вини кожного з них, і розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню з урахуванням виду і меж матеріальної відповідальності, яка на нього покладається. Решта шкоди розподіляється між членами колективу (бригади) згідно з Типовим договором про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність.

Згідно частини 3 Порядку ведення обліку і звітності Договору про колективну матеріальну відповідальність від 01 грудня 2016 року, прийом цінностей, ведення обліку і подання звітності про рух цінностей здійснюється в установленому порядку завідувачем аптечним закладом, а при тимчасовій відсутності останнього - членом Колективу, визначеним Генеральним директором.

Планові інвентаризації проводяться у строки, встановлені діючими правилами. Позапланові інвентаризації проводяться при зміні завідувача аптечним закладом, коли Колективу вибуває більше 50 відсотків його членів, а також на вимогу одного або кількох членів Колективу.

Звіти про рух і залишки цінностей (товарний звіт форма № 25 АП) підписуються завідувачем аптечним закладом. Зміст звіту доводиться до всіх членів Колективу шляхом надання доступу до комп`ютерної програми обліку товарних залишків.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, якими підтверджується передача до відповідної аптеки, завідуючої якої була відповідачка, визначених медичних препаратів термін дії яких спливав чи вже закінчився, враховуючи те, що видаткові накладні не містять відомостей про отримання товару відповідачкою від інших матеріально відповідальних осіб при призначенні її на посаду 01.12.2016 року в.о. завідуючої аптеки.

Більш того, повнота обліку товару за проведеною інвентаризацією (т. 1 а.с. 13-81) викликає сумнів у його правильності, оскільки з акту інвентаризації від 30.03.2017 року не вбачається, яких саме товарів не вистачає, а на деяких позиціях товарів з однаковим їх кодом вбачається задвоєння його по багатьом назвам (т. 1 а.с. 79).

У відповідності з ч. 1, 5 ст. 135-3 КЗпП України розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. Розмір підлягаючої покриттю шкоди, заподіяної з вини кількох працівників, визначається для кожного з них з урахуванням ступеня вини, виду і межі матеріальної відповідальності.

Сторона позивача не довела належними та допустимими доказами, чому позивачем розрахований розмір шкоди в порушення ч. 1 ст. 135 КЗпП України, а також враховуючи укладення між сторонами договору про повну колективну матеріальну відповідальність, але відповідальність покладена виключно на сторону відповідача з невідомих причин.

Крім того, згідно абзацу 151 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. № 929 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, імпорту лікарських засобів (крім активних фармацевтичних інгредієнтів)», посади завідувачів аптечного складу (бази), заступників завідувачів аптечного складу (бази) можуть заміщатися особами, які мають документ про вищу освіту не нижче другого (магістерського) рівня за спеціальністю «Фармація» та сертифікат провізора-спеціаліста за спеціалізацією «Організація та управління фармацією» або атестовані за цією спеціалізацією з присвоєнням (підтвердженням) відповідної категорії. Не допускається зайняття посади завідувача аптечного складу (бази) за ї сумісництвом.

В той час як позивач станом на 01.12.2016 року навчалась на першому курсі Національного фармацевтичного університету міста Харкова, спеціальність «Фармація».

Тобто ОСОБА_1 незаконно, не маючи документа про вищу освіту в порушення вимог чинного законодавства була призначена на посаду в.о. завідуючої аптеки TAS №42.

Оцінюючи належність. допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. ст. 130, 132, 134, 135-2, 135-3, 233 КЗпП України; Постановою Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992р. № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», суд, -

В И Р І Ш И В:

відмовити в повному обсязі в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС-Фарма» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником підприємства.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС-Фарма», , місцезнаходження м.Київ, вул..Олександра Мишуги, 3в(літ.А).

Відповідач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса проживання АДРЕСА_1 .

Суддя: Андрій Анатолійович Осаулов

Повний текст рішення виготовлено 17.02.2020 року