ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року

м. Харків

справа № 2016/1-34/11

провадження № 22-ц/818/178/20

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Огар І.В.,

ім`я (найменування) сторін:

заявник Благодійний Фонд підтримки малого бізнесу «Надія України Слобожанщина»,

заінтересована особа ОСОБА_1 ,

заінтересована особа Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 представника ОСОБА_1 на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 09 серпня 2019 року в складі судді Винниченка П.П.,

у с т а н о в и в:

В липні 2019 року Благодійний Фонд підтримки малого бізнесу «Надія України Слобожанщина» (далі Благодійний Фонд) в особі представника Копили Андрія Миколайовича звернувся у суд із заявою про видачу дублікату виконавчого документу, заінтересовані особи: ОСОБА_1 та Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі МВДВС).

Заява мотивована тим, що вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 15 січня 2014 року задоволено цивільний позов Благодійного Фонду в кримінальній справі та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 344 048 грн матеріальних збитків, та видано виконавчий лист від 15 січня 2014 року № 2016/1-34/11. В квітні 2014 року за заявою Благодійного Фонду відкрито виконавче провадження з примусового виконання вироку суду.

Зазначає, що в березні 2019 року представник Благодійного Фонду дізнався про те, що виконавче провадження стосовно боржника ОСОБА_1 було закрите в 2017 році. На запит Благодійного Фонду про надання інформації стосовно виконавчого провадження від виконавчої служби відповіді не надійшло. Виконавчий лист стягувачу також не повернуто.

Посилаючись на частину першу статті 433 ЦПК України, Благодійний Фонд звернувся із заявою про видачу дублікату виконавчого документа та просив:

- визнати причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання поважними;

- поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання;

- видати дублікат виконавчого листа по справі № 2016/1-34/11 про стягнення з боржника ОСОБА_1 матеріальних збитків у розмірі 344 048 грн.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 09 серпня 2019 року заяву Благодійного Фонду задоволено. Визнано причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання поважними. Поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Видано дублікат виконавчого листа по справі № 2016/1-34/11 про стягнення з боржника ОСОБА_1 матеріальних збитків у розмірі 344 048 грн.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки оригінал виконавчого листа, який виданий стягувачу втрачено, на підставі частини першої статті 433 ЦПК України заява Благодійного Фонду про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа підлягає задоволенню.

18 вересня 2019 року ОСОБА_2 представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні заяви Благодійного Фонду відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили; перевірити чи отримував стягувач оригінали виконавчих листів та якщо так, то коли, ким, на якій правовій підставі і за яких обставин; чи пред`являв стягувач виконавчий лист до виконання; обставини втрати виконавчого документа, коли було виявлено втрату оригіналу виконавчого листа і якими доказами це підтверджується. Проте в матеріалах справи відсутні будь які докази, які вказують на те, що відбулось з виконавчим листом після його пред`явлення до органів державної виконавчої служби. Суд першої інстанції жодним чином не обґрунтував постановлену ухвалу з посиланням на відповідні докази.

27 листопада 2019 року Благодійний Фонд подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що ухвала суду першої інстанції є законною, постановленою з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а апеляційна скарга є необґрунтованою та не містить підстав для її скасування.

МВДВС ухвалу суду першої інстанції не оскаржив, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина перша статті 431 ЦПК України).

В пункті 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України вказано, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Положеннями ЦПК України передбачена можливість видачі по справі лише одного виконавчого листа та його дублікат може бути виданий судом лише у випадку втрати оригіналу, при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа вирішальним є встановлення обставин втрати оригіналу виконавчого листа.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або подання державного виконавця, в залежності від того, хто втратив оригінал виконавчого документа. При цьому, заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили; перевірити чи отримував стягувач оригінали виконавчих листів, та, якщо так, то коли, ким, на якій правовій підставі і за яких обставин; чи пред`являв стягувач виконавчий лист до виконання; обставини втрати виконавчого документа, коли було виявлено втрату оригіналу виконавчого листа і якими доказами це підтверджується.

Під час розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого документа суд зобов`язаний з`ясувати, чи є воно чинним та не було скасовано, чи виконано рішення повністю або частково, чи не призведе видача дубліката виконавчого документа до отримання стягувачем неналежного; також суд має встановити, за яких обставин та ким втрачено виконавчий документ. Якщо виконавчий документ був втрачений при пересилці, до заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документу повинно бути додано довідки органів зв`язку або державного виконавця.

Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з статтею 22 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, в редакції, чинній на час видачі виконавчого листа «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду.

Зазначений строк є процесуальним, а отже, може бути поновлений.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Відповідно до статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визначених судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

В листі МВДВС від 29 листопада 2019 року № 39748 вказано, що на виконанні відділу перебувало виконавче провадження № 42873270 з виконання виконавчого листа № 2016/1-34/11, виданого 31 січня 2014 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь Благодійного Фонду в розмірі 344 048 грн, який 29 жовтня 2015 року повернуто стягувачу з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з відсутністю майна у боржника, на яке може бути звернено стягнення.

Викладені обставини також підтверджуються довідкою з спецрозділу щодо виконавчого провадження № 42873270, наданою МВДВС на запит суду апеляційної інстанції.

Постанова про повернення виконавчого листа та дії державного виконавця Благодійним Фондом не оскаржені.

Обґрунтовуючи заяву про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, представник Благодійного Фонду зазначав, що в квітні 2014 року було подано заяву про примусове виконання рішення суду, за яким було відкрито виконавче провадження. В березні 2019 року представник Благодійного Фонду дізнався про те, що виконавче провадження стосовно боржника ОСОБА_1 було закрите в 2017 році.

В суді апеляційної інстанції представник Благодійного Фонду пояснив, що остання сплата заборгованості ОСОБА_1 проведена в червні 2018 року після повернення виконавчого листа стягувачеві. Із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа Благодійний Фонд звернувся у липні 2019 році.

Зазначене свідчить про те, що з червня 2018 року по липень 2019 року стягувач не цікавився ходом виконання судового рішення. Поважних причин, пропуску річного строку представником Благодійного Фонду не наведено.

З урахуванням викладеного, судова колегія вважає, що правові підстави для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відсутні.

Оскільки підстави для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні, заява про видачу дублікату виконавчого листа не підлягає задоволенню.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є : неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункти 1, 4 частини першої статті 376 ЦПК України).

З урахування викладеного, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні заяви Благодійного Фонду.

Керуючись ст. ст. 18, 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 382 - 384, 431, 433 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 представника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 09 серпня 2019 року скасувати.

В задоволенні заяви Благодійного Фонду підтримки малого бізнесу «Надія України Слобожанщина» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 02 березня 2020 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді Р.М. Піддубний

О.Ю. Тичкова