РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.,

секретар судового засідання Трохимчук В.М.

за участі позивача ОСОБА_1

та представника відповідача - адвоката Мельника А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що від спільного подружнього проживання з відповідачем мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час дочка перебуває на утриманні позивача. Позивач зазначає, що їй відомо, що відповідач працевлаштований та отримує заробітню плату, з якої має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов від 19.11.2020 р. Свої заперечення мотивує тим, що відповідач у добровільному порядку надає допомогу на утримання дочки, оплачує і інші витрати пов`язані з навчання, лікування, відвідуванням гуртків. Не заперечує прости задоволення позову частково та сплати аліментів, просить визначити у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу). На підставу своїх заперечень зазначає, що ОСОБА_2 перебуває на даний час у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , на вихованні має також дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Єдиним джерелом доходу відповідача є заробітна плата.

Ухвалою суду від 16.10.2020 року було прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене провадження.

В судовому засіданні позивач позов підтримала. Просила суд задоволити позовні вимоги повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні не заперечив проти часткового задоволення позову, а саме, у розмірі аліментів - 1/6 частини з доходу (заробітку) відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 19.04.2011 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №2008, матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 , батьком ОСОБА_2 .

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23.08.2012 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.3)

Відповідно до адресної картки м.Рівне позивач разом з донькою ОСОБА_3 , зареєстровані та проживають в АДРЕСА_1

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню суд враховує наступне.

Відповідно до вимог статті 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Також даною статтею визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач заявила вимогу про стягнення з відповідача на її користь, на утримання дитини аліментів в розмірі 1/4 усіх видів його доходів, щомісячно.

Разом з тим, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» передбачено, що для дітей віком до 6 років з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум становить 1779 грн., з 1 липня - 1859 грн., з 1 грудня - 1921грн.

Для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум становить 2218 грн., з 1 липня - 2318 грн., з 1 грудня - 2395 грн.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Позивачем жодними належними доказами не обґрунтовано суму аліментів, а саме у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, також не доведеними є припущення позивача про задовільний матеріальний стан відповідача та його працевлаштування, розмір доходу.

Натомість, відповідач надав суду довідку з місця роботи від 07.10.2020 № Фр 000000136, відповідно до якої вбачається, що розмір доходу в ОСОБА_2 за період з 01.04.2020 р. по 30.09.2020 р. склав 28496,98 грн.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , виданого 10.09.2016 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Від шлюбу укладеного з ОСОБА_9 у відповідача народилася донька ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

А тому, з врахуванням вищенаведених правових норм, наявних в матеріалах справи доказів, часткового визнання позовних вимог, враховуючи дохід відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліментів у розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що буде достатнім для забезпечення дитині належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку, а також відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи також і інтересів і становища, як відповідача так і позивача.

При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 29.09.2020 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини на підставі норм статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн., за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 (однієї п`ятої) частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст судового рішення складено 20.11.2020 р.

Суддя І.О.Гордійчук