У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі районного суду в місті Києві матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Круліковського Андрія Івановича, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Слінкова Ірина Геннадіївна, Комунальне підприємство Київське міське бюро технічної інвентаризації про визнання договору купівлі-продажу недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2016 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: 1) визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що у Подільському районній м. Києва, укладений 31.10.2009 р. між ОСОБА_1 (як продавцем) та ОСОБА_4 і ОСОБА_3 (як покупцями), який посвідчений ПН Рівненського МНО Круліковським А.І. за реєстром № 3895; 2) застосувати наслідки недійсності правочину шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення прав позивача, а саме: скасувати запис про реєстрацію права власності в Київському міському БТІ від 09.11.2009 р. за реєстровим № 22376 в реєстровій книзі 124-224, скасувати запис про скасування реєстрації права власності за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , посвідченої ПН КМНО Сліньковою І.Г. 01.11.2011 р. за реєстром №№ 54-02, 5403, визнати право власності ОСОБА_1 на вищевказаний житловий будинок із відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та розміщений на земельній ділянці площею 600 кв.м. Позов мотивований тим, що позивач не підписував оспорюваний договір.

Провадження у справі було відкрито ухвалою від 05.12.2016 р. (суддя Трегубенко Л.О.).

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 01.11.2017 р. матеріали вищевказаної справи передані для розгляду судді Ларіоновій Н.М.

Відповідно п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України (2017 р.). Розгляд даної справи проводиться в порядку загального позовного провадження.

В підготовче засідання позивач та його представник повторно не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог закону, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не подавали, заяву про розгляд справи за відсутності позивача суду не надано.

Інші учасники справи в підготовче засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, заяв з процесуальних питань суду не подавали.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Приписами частини 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно матеріалів справи, в підготовчому засіданні 01.02.2019 р. за участю представника позивача - адвоката Солов`я Ю.О. та представника відповідачів-1, 2 - адвоката Пашкевич І.А. була частково задоволена заява представника позивача про витребування доказів, який стороні позивача необхідно для призначення судово-почеркознавчої експертизи, та витребувано у приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Круліковського Андрія Івановича (АДРЕСА_2) примірник Договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 31.10.2009 р. між ОСОБА_1 (як продавцем) та ОСОБА_4 і ОСОБА_3 (як покупцями), який посвідчений ПН Рівненського МНО Круліковським А.І. за реєстром № 3895, з оголошенням перерви в підготовчому засіданні.

Згідно матеріалів справи, вищевказана ухвала виконана приватним нотаріусом Круліковським А.І., яким наданий екземпляр оспорюваного договору, який зберігається в архіві нотаріуса.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджено його власноручною розпискою після судового засідання 09.09.2019 р., в судове засідання 20.11.2019 р. не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи не подав. В зв`язку з чим, в судовому засіданні була оголошена перерва на 26.02.2020 р.

В судове засіданні 26.02.2020 р. представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення йому завчасно судової повістки, його власноручною розпискою, в судове засідання 20.11.2019 р. не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи або заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача не подав.

Отже, має місце повторна неявка сторони позивач в судове засідання 26.02.2020 р.

Статтею 223 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, в тому числі позивача.

Зокрема частиною 5 статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його не з`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що право суду на залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, можливе лише за відсутності заяви позивача про розгляд справи без його участі, і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду в разі неможливості розгляду справи за відсутності позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача в судові засідання 20.11.2019 р. та 26.12.2020 р. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог закону за адресою, зазначеною в матеріалах справи, заяв про зміну адреси не подавав, заяву про розгляд справи за відсутності не подавав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.43 ч.2 п.2 ЦПК України позивач, як учасник справи, зобов`язаний сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Відповідно до ст.44 ч.1 ЦПК України позивач, як учасник судового процесу, повинен добросовісно користуватись процесуальними правами та не зловживати ними.

Відповідно до ст.131 ч.1 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про змін свого місця проживання (перебування, знаходження) під час перебування справи в провадженні суду.

Відповідно до ст.131 ч.3 ЦПК України позивач, як учасник справи, зобов`язаний повідомляти суд про причини своєї неявки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Позивач має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ст.12 ч.4 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.200 ч.2 п.1 ЦПК України за результатом підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду.

З огляду на те, що позивач повторно не з`явився в судове засідання та не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, суд дійшов висновку, що вищевказана позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Залишення позову без розгляду не позбавляє позивача права повторного звернення до суду для захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів в установленому законом порядку.

Відповідно до ст.99 ч.3 ЦПК України речові докази повертаються особам, від яких вони були одержані.

Отже, оскільки позов підлягає залишенню без розгляду, то підлягає поверненню ПН РМНО Круліковському А.І. його примірник оспорюваного договору, наданий на виконання ухвали суду від 01.02.2019 р. про витребування доказів, оскільки він підлягає зберіганню в нотаріальному архіві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.99 ч.3, 200 ч.2 п.1, 257 ч.1 п.3, 258-260, 261, 353, 354 ЦПК України, п.9, 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Круліковського Андрія Івановича, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Слінкова Ірина Геннадіївна, Комунальне підприємство Київське міське бюро технічної інвентаризації про визнання договору купівлі-продажу недійсним - залишити без розгляду.

Після набрання даною ухвалою законної сили повернути приватному нотаріусу Рівненського міського нотаріального округу Круліковському Андрію Івановичу (АДРЕСА_2) примірник Договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 31.10.2009 р. між ОСОБА_1 (як продавцем) та ОСОБА_4 і ОСОБА_3 (як покупцями), який посвідчений ПН Рівненського МНО Круліковським А.І. за реєстром № 3895.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва з подачею апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Подільського районного

суду м. Києва Н.М. Ларіонова