Справа № 283/1787/20
провадження №2/283/566/2020
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

30 листопада 2020 року Малинський районний суд Житомирської області в складі:

під головуванням судді Ярмоленка В.В.

з секретарем судового засідання Пух Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Йосипівське» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

27.08.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою до ПСГП «Йосипівське» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, в обґрунтування якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гутянське Малинського району померла її матір ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на все належне їй за життя майно, в тому числі на земельну ділянку кадастровий номер :08:000:0060, площею 0,7506га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Йосипівської сільської ради Малинського району Житомирської області. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є її донька - ОСОБА_1 31.10.2019 року приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Тимошенко Н.С. було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на ім`я позивача. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з земельної ділянки кадастровий номер :08:000:0060. Право власності на даний об`єкт зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Разом з цим, при оформленні позивачем своїх спадкових прав, їй стало відомо про те, що земельна ділянка кадастровий номер :08:000:0060 перебуває в оренді у ПСГП «Йосипівське», строком до 21.04.2025 року. Орендодавцем згідно відомостей ДРРП є ОСОБА_2 . Позивач вважає, що її мати договір оренди земельної ділянки не укладала та його не підписувала. Крім того, орендна плата за землекористування від відповідача ні матері позивача, ні ОСОБА_1 не надходила.

Отже, позивач просить суд визнати договір оренди земельної ділянки №41 від 23.03.2015 року, об`єктом якого є земельна ділянка кадастровий номер :08:000:0060, укладений між ОСОБА_2 та приватним сільськогосподарським підприємством «Йосипівське», недійсним.

Представник позивача ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі довіреності від 12.08.2020 року, в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача ПСГП «Йосипівське» в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву з доказами до нього та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гутянське Малинського району Житомирської області померла мати позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис про смерть №8 (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на все належне їй за життя майно, в тому числі земельну ділянку кадастровий номер :08:000:0060, площею 0,7506 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Йосипівської сільської ради.

31.10.2020 року приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Тимошенко Н.С. на ім`я ОСОБА_1 було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно - земельну ділянку кадастровий номер :08:000:0060, площею 0,7506 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Йосипівської сільської ради (а.с.8).

Право власності позивача на земельну ділянку кадастровий номер :08:000:0060 зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підтверджується відповідною інформаційною довідкою індексний номер 197664851 від 25.01.2020 року (а.с.7).

Також з даної довідки вбачається, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване речове право - право оренди земельної ділянки кадастровий номер :08:000:0060, на підставі договору оренди №41 від 23.03.2015 року. Строк дії договору визначений до 21.04.2025 року, суб`єктами даного договору є ОСОБА_2 та ПСГП «Йосипівське».

З витребуваного ухвалою суду від 21.09.2020 року Договору оренди землі №41 від 23.03.2015 року вбачається, що орендодавець ОСОБА_2 передає, а орендар приватне сільськогосподарське підприємство «Йосипівське» приймає у строкове платне користування земельну ділянку кадастровий номер :08:000:0060, площею 0,7506 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Йосипівської сільської ради. Даний договір укладено на 10 років. У розділі договору «Реквізити сторін» зазначені персональні дані орендодавця, а також наявний її власноручний підпис (а.с.30).

Мотиви та застосовані норми права.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (ч.4 ст.202 ЦК України).

Згідно ч.2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини, пов`язані з орендою землі є Закон України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року (в чинній на день укладення спірних договорів оренди редакції Закону від 11.08.2013 року).

Відповідно до ст. 13 Закону договір оренди - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладений, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ч.1 ст.15 ЗУ «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є умови про об`єкт оренди, строк дії договору та орендна плата, із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа.

Згідно ч.2 ст.207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У постанові колегії суддів другої палати КЦС від 22.01.2020 року у справі №674/461/16-ц зроблено висновок, що «підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документа, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами».

У ході судового розгляду справи клопотання від позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи не заявлено. Таким чином неможливо встановити чи належав підпис, наявний у розділі Договору оренди землі №41 від 23.03.2015 року «Реквізити сторін» ОСОБА_2 .

Разом з цим, у постанові від 16.06.2020 року у справі №145/2047/16-ц Велика палата ВС зазначила: «Якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частину 2 та частину 3 статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є не вчиненими. Разом з тим ВП ВС констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення».

Отже, для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або ос порені відповідачем і по захист яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 обрала неефективний спосіб захисту, оскільки неможливо визнати неукладений правочин недійсним.

При цьому суд роз`яснює, що за наявності для того підстав, позивач не позбавлена права заявити вимогу про усунення перешкод у користуванні належним їй майном, зокрема, шляхом пред`явлення вимоги про повернення земельної ділянки або скасування запису про державну реєстрацію речового права.

Негаторний позов можна заявити упродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця земельної ділянки *постанова ВП ВС від 04.07.2018 року у справі №653/1096/16-ц).

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 4,5,12,13,83,84,141,268,280,289 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 до приватного сільськогосподарського підприємства «Йосипівське» (, місцезнаходження юридичної особи: Житомирська обл., Малинський р-н, с. Йосипівка) про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним- відмовити.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя