Справа № 323/828/20
Провадження № 2/323/356/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2020 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючої судді Гуцал О.П.,

за участі

секретаря судового засідання Чубир Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Виконавчий комітет Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області в особі ради опіки та піклування, Виконавчий комітет Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області в особі ради опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини та визначення способу участі матері у вихованні дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та визначення способу участі матері у вихованні дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що із відповідачем мають спільну малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З річного віку син проживав з відповідачкою, а відповідач приймав участь у вихованні та матеріальному утриманні дитини. З 1 вересня 2019 року Тимофій є учнем 1 класу Таврійської філії КЗ «НВК «Перспектива», хлопчик суттєво відстає у навчанні. Відповідач не приділяє достатньо уваги сину, за період з вересня 2019 року по 24.02.2020 року пропущено 234 уроки, рекомендації вчителя відповідач ігнорує. Відповідачем для навчання дитини не створено належних умов. Позивач одружений, має ще двоє дітей, проживає у власному будинку, який є спільною сумісною власністю подружжя, забезпечив належні умови для розвитку та виховання дітей. Рада опіки та піклування при виконавчому комітеті Таврійської сільської ради надала висновок, яким визначила місце проживання дитини з позивачем. Однак виконувати вказане рішення відповідач відмовляється. У зв`язку із зазначеним позивач просив визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позивачем, зобов`язати відповідача передати дитину батьку. Крім цього, позивач вказав, що впевнений у виникненні в подальшому проблем із спілкуванням дитини з матір`ю, тому просив визначити спосіб участі відповідачки у вихованні сина шляхом встановлення щотижневих побачень у суботу чи неділю у світлу пору доби за попередньою домовленістю по телефону з урахуванням стану здоров`я та режиму дня дитини у присутності батька у місці, попередньо обумовленому сторонами з урахуванням пори року та погодних умов (парк, кафе, дитячий майданчик тощо).

Ухвалою суду від 24.04.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 12.08.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Від позивача та його представника надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та дату розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки 15.11.2020 року. Відзив на позов не надано.

Представники третіх осіб надали заяви про розгляд справи без їх участі, проти позовних вимог не заперечують.

Згідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, яка належним чином повідомлена про судове засідання, однак не повідомила причин своєї неявки.

Дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на час подачі позову проживав разом із відповідачем.

Позивач перебуває у шлюбі із ОСОБА_4 з 21.11.2015 року, з якою має двох дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12-14).

Як видно із довідки Виконавчого комітету Преображенської сільської ради від 28.02.2020 року, позивач проживає із сім`єю в АДРЕСА_1 (а.с.14).

Позивач та його дружина ОСОБА_4 за місцем проживання характеризуються позитивно (характеристики від 28.02.2020 року), позивач працевлаштований в ТОВ «Оріхівсільмаш» з 01.11.2018 року (а.с.15-17).

За місцем роботи позивач характеризується як відповідальний працівник (а.с.18).

Середньомісячна заробітна плата позивача складає 4636,80 грн. (а.с.19, 71).

Позивач є співвласником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який є спільною сумісною власністю подружжя (а.с.20-24).

Актом обстеження умов проживання позивача від 15.01.2020 року встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 проживає позивач із дружиною та двома дітьми, створені належні житлові умови для проживання.

Як видно із характеристики на учня 1 класу ОСОБА_3 , дитина працює повільно, не виконує завдання до кінця, має вади мовлення. Мамі давалися рекомендації щодо звернення до логопеда, але вона їх ігнорувала. Мама не завжди належним чином слідкує за зовнішнім виглядом дитини, інколи до школи ОСОБА_7 приходив з брудними обличчям та руками. ОСОБА_7 часто пропускає навчальний процес в школі, з вересня 2019 року по 24.02.2020 року пропущено 234 уроки. Бабуся більше уваги приділяє онуку, ніж мати, коли ОСОБА_7 залишається в неї, то навчання в школі не пропускає. В перший день після зимових канікул ОСОБА_7 з захопленням ділився своїми враженнями від того, як він провів канікули у батька, вказав, що йому в тій сім`ї все сподобалося, його ніхто не ображає, купили йому теплі речі (а.с.26).

Актом обстеження умов проживання відповідача від 19.02.2020 року встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 проживає відповідач із співмешканцем ОСОБА_8 та трьома дітьми. Старша дитина ОСОБА_3 був відсутній вдома, перебував у бабусі. Сім`я проживає в орендованому будинку з пічним опаленням, в якому три житлові кімнати. Для навчання дитини не створено належних умов, відсутній стіл для приготування домашнього завдання, речі розкидані, брудно. Діти неохайні, роздягнені. У будинку відчувається різкий задушливий запах диму. Житлово-побутові умови потребують покращення (а.с.27).

Висновком Ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Таврійської сільської ради від 20.02.2020 року визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 з батьком (а.с.28).

Рішенням Виконавчого комітету Таврійської сільської ради від 01.04.2020 року затверджено висновок Ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Таврійської сільської ради від 20.02.2020 року (а.с.64).

Актом обстеження умов проживання відповідача від 07.05.2020 року встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 проживає відповідач із співмешканцем ОСОБА_8 та трьома дітьми. Старша дитина ОСОБА_3 був вдома, повинен навчатися дистанційно, але зі слів матері, у будинку немає інтернету, тому завдання вони отримують по телефону з вчителем. Класний керівник цю інформацію не підтвердила, з її слів, мати на телефонні дзвінки не відповідає та сама не телефонує. Домашніх завдань дитина не виконує. В будинку немає в достатній кількості окремих спальних місць, речі розкидані, брудно. Діти неохайні, брудні. Запас продуктів харчування незначний. Чоловік ніде не працює, сім`я проживає за рахунок соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, виплат одиноким матеріям та допомоги при народженні дитини. Житлово-побутові умови незадовільні (а.с.66).

Відповідач за місцем проживання характеризується негативно, через безвідповідальне батьківство та незадовільні житлово-побутові умови знаходиться на обліку сімей, що перебувають в складних життєвих обставинах (а.с.67).

Співмешканець відповідача ОСОБА_8 характеризується негативно, офіційно не працює, рада опіки та піклування неодноразово отримувала усні повідомлення від небайдужих мешканців громади про жорстке поводження з дітьми (а.с.68).

Актом обстеження умов проживання відповідача від 31.07.2020 року встановлено, що за адресою: АДРЕСА_3 проживає відповідач із співмешканцем ОСОБА_8 та двома дітьми. Старша дитина ОСОБА_3 проживає з батьком. Сім`я проживає в орендованому будинку, в якому 4 житлові кімнати та кухня. Помешкання потребує ремонту. Для дітей відведено дві кімнати, в наявності спальні місця, шафа та шухляди для речей. Все в занедбаному стані, одяг розкиданий, брудно. Будинок має пічне опалення, дрова та вугілля для опалювального періоду відсутні.

Актом обстеження умов проживання позивача від 06.08.2020 року встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 проживає позивач із дружиною та трьома дітьми, створені належні житлові умови для проживання. ОСОБА_7 мешкає в окремій кімнаті, має окреме ліжко, шафу, стіл для навчання, книжки, розвиваючі іграшки.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що є працівником Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області. Знайома з сім`єю відповідачки з моменту народження останньої дитини. Сім`я перебувала на обліку як сім`я, яка не виконує батьківські обов`язки. В сім`ї часто вживають алкоголь. ОСОБА_7 довго не навчався, дистанційне навчання сина відповідач не забезпечила. В дитини не було іграшок. У свідка склалося враження, що дитину фізично ображали, вчитель розповідала, що ОСОБА_7 ухилявся від неї, коли вона просто піднімала руку, ніби боявся, що вона його вдарить. Вважає, що ОСОБА_7 буде краще із батьком.

За змістом статті 31 ЦК України, малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.

Відповідно до статті 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

При цьому під забороною розлучення дитини з своєю матір`ю в контексті Декларації прав дитини слід розуміти не обов`язковість спільного проживання матері та дитини, а право на їх спілкування, турботу з боку матері та забезпечення з боку обох батьків, у тому числі матері прав та інтересів дитини, передбачених цією Декларацією та Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція).

Згідно з абзацом другим принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках.

При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

У частині першій статті 3 цієї Конвенції про права дитини закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09).

Незважаючи на принцип 6 Декларації прав дитини, яким передбачено, що малолітня дитина може бути розлучена з матір`ю лише за виняткових обставин, суд при прийнятті рішення надає перевагу частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року та керується цією нормою, яка передбачає, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а зібрані у справі докази з урахуванням висновку органу опіки та піклування вказують на те, що проживання малолітнього ОСОБА_3 , з батьком найкраще забезпечить інтереси дитини.

Зібрані докази свідчать про те, що позивач постійно піклується про дитину, бере участь у духовному та фізичному розвиткові; у позивача наявне упоряджене жиле приміщення, постійне місце роботи, створено умови належного виховання та розвитку дитини.

У відповідача немає власного житла, вона проживає за рахунок лише соціальних виплат, наявне орендоване житло знаходиться в незадовільному стані, відповідач не дбає про створення належних умов для проживання та виховання дитини, дитина тривалий час не відвідувала школу.

Таким чином, оцінивши докази щодо умов проживання позивача та відповідача, ставлення сторін до виконання батьківських обов`язків, пасивну позицію відповідача у даній справі, що виявилося у не поданні відзиву на позов та будь-яких доказів щодо виконання нею батьківських обов`язків, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини з батьком.

Позовні вимоги про зобов`язання відповідача передати дитину батькові не підлягають задоволенню, оскільки, як встановлено судом, на даний час дитина проживає разом із батьком.

Позовні вимоги щодо встановлення способу участі відповідачки у вихованні сина шляхом встановлення щотижневих побачень суд вважає передчасними з огляду на наступне.

Статтею 159 Сімейного кодексу України визначено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

На даний час судом не встановлено обставин щодо перешкоджання позивачем відповідачеві у спілкуванні з сином.

Крім цього, у разі наявності перешкод з боку позивача у спілкуванні відповідача з дитиною, саме відповідач наділена правом звернутися до органу опіки та піклування або до суду із вимогою про встановлення способу участі матері у вихованні дитини.

З огляду на зазначене, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню у зв`язку із передчасністю їх заявлення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Виконавчий комітет Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області в особі ради опіки та піклування, Виконавчий комітет Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області в особі ради опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини та визначення способу участі матері у вихованні дитини задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 30.11.2020 року.

Суддя: О.П. Гуцал