Номер провадження 2/754/404/20
Справа №754/7408/18
РІШЕННЯ

Іменем України

11 лютого 2020 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Зотько Т.А.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової В.О.,

представника позивача Пищенка В.І. ,

представника відповідача ОСОБА_1,

3-особи: ОСОБА_2 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 , 3-особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації, про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3 , 3-особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.09.2007 між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі Деснянського відділення м. Києва та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 1251. За умовами даного Договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику грошові кошти у сумі 75 000, 00 дол. США, а Позичальник зобов`язувався прийняти, належним чином використати та повернути Кредит, а також сплатити проценти за користування Кредитом у розмірі 12, 5 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначених цим Договором, терміном на 120 місяців з датою остаточного погашення Кредиту не пізніше 24.09.2017 року. Цього ж дня між Банком, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Кредитного договору № 1251 від 24.09.2007 року укладено Договір поруки № 2153, №2154. За умовами даних договорів поруки поручитель поручається перед кредитором відповідати солідарно у повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов`язання за Кредитним договором. У випадку невиконання Боржником його зобов`язання перед Кредитором згідно Кредитного договору, Поручитель і Боржник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. На забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 1251 від 24.09.2007 між Банком та ОСОБА_3 , було укладено Іпотечний договір № 2151 від 24.09.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Ромасенко Н.Ф. та зареєстрований в реєстрі за № 1753, відповідно до якого Відповідач передала в іпотеку Банку належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Відповідач ознайомлена зі змістом основного зобов`язання, яке забезпечено іпотекою, та не має претензій до умов Кредитного договору, а також надала свою згоду на забезпечення іпотекою обов`язків Позичальника, що підтверджується її особистим підписом на Договорі іпотеки. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, однак ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , кредитні зобов`язання не виконують у зв`язку з чим позивач був вимушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Надалі Деснянським районним судом м. Києва було постановлено рішення, яким задоволено позов АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про солідарне стягнення заборгованості за Кредитним договором № 1251 від 24.09.2007 року на загальну суму 39 922, 00 дол. США.

07.03.2017 Банком відносно Боржників отримано виконавчі листи у справі № 754/9507/16-ц, які 14.03.2018 року пред`явлено на примусове виконання до приватного виконавця Білан С.В..

Надалі 20.03.2018 року приватним виконавцем відкриті виконавчі провадження відносно боржників № 56004971, №56014439. Станом на день звернення до суду заборгованість за вищевказаним рішенням суду позичальником не погашена та станом на 19.04.2018 складає 39 122, 00 дол. США. Таким чином, оскільки станом на день пред`явлення цього позову заборгованість за Кредитним договором не погашена, позивач реалізує своє право в судовому порядку стягнути заборгованість шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою судді від 08.06.2018 було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в підготовчому засіданні.

Відповідно до ухвали постановленої шляхом внесення до протоколу судового засідання від 07.05.2019 до участі в праві було залучено Службу у справах дітей Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації.

Ухвалою судді від 07.06.2019 було закрито провадження в справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Представник позивача АТ «Ощадбанк» - Пищенко В.І., в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, що містить зміст позовної заяви.

Представник відповідача - ОСОБА_1., в судовому засіданні проти позову заперечував в повному обсязі з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву, направленому на адресу суду та зареєстрованому судом 07.02.2019 року. Відповідно до пояснень викладених у відзиві, представник посилається на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог оскільки, у квартирі за адресою АДРЕСА_1 , на яку Банк звертає стягнення, зареєстрована неповнолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом реалізації на прилюдних торгах, передбачає відчуження житла яким користується дитина, тим самим порушуючи майнові чи житлові права дитини. Банку не надано дозволу від органу опіки та піклування на відчуження предмета іпотеки, а тому сторона відповідача просить відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні третя особа - ОСОБА_2 , щодо вимог позову заперечував, посилаючись на його необґрунтованість.

Представник Служби у справах дітей Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації, в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином. На адресу суду подавали заяву згідно якої просили здійснювати розгляд справи у відсутності представника Служби. Разом з тим, щодо заявлених позовних вимог категорично заперечували, оскільки вони порушують житлові права малолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має право користуватись квартирою АДРЕСА_1 , а тому Служба просить постановити рішення враховуючи житлові інтереси малолітнього.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приймаючи до уваги письмові заяви сторін щодо предмета спору, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Відповідно до пунктів 3, 4 ч.1 ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення.

Принцип забезпеченості кредиту передбачає наявність у банку права для захисту своїх інтересів, недопущення збитків від неповернення боргу через неплатоспроможність позичальника. Принципи повернення, строковості та платності означають, що кредит має бути повернений позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк із відповідною платою за його користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 24.09.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», (відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 року № 568 змінено назву товариства на АТ «Державний ощадний банк України») та ОСОБА_2 , укладено Кредитний договір № 1251. За умовами даного договору Банк надав Позичальнику грошові кошти у сумі 75 000, 00 дол. США, зі сплатою процентів за користування Кредитом у розмірі 12,5% річних, терміном на 120 місяців, з датою остаточного погашення кредиту не пізніше 24.09.2017 року. (п.п. 1.1., 1.2. Кредитного договору)

Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору погашення процентів за користування кредитом здійснюється Позичальником починаючи з вересня 2007 року. Погашення кредиту та процентів за користування ним здійснюється Позичальником ануїтет ними платежами по 1098 доларів США щомісячно в термін не пізніше 25 числа місяця наступного за платіжним, починаючи з місяця наступного за місяцем, в якому укладено цей договір. Останнє погашення кредиту в сумі 1098 доларів США та сплату процентів здійснити не пізніше 24 вересня 2017 року;

24.09.2007 між Банком, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до Кредитного договору № 1251 від 24.09.2007 року укладено Договір поруки №2153, № 2154.

За умовами даних договорів поруки поручитель поручається перед кредитором відповідати солідарно у повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов`язання за Кредитним договором. У випадку невиконання Боржником його зобов`язання перед Кредитором згідно Кредитного договору, Поручитель і Боржник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

Згідно з вимогами ст.ст.546, 549 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку» (ст. 1 Закону України «Про іпотеку»).

У забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №1251 від 24.09.2007 між Банком та ОСОБА_3 , було укладено Договір іпотеки № 2151, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Ромасенко Н.Ф., та зареєстрований в реєстрі за № 1753, відповідно до якого Відповідач передала в іпотеку Банку належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру № 197, загальною площею 71, 50 кв.м., житловою - 41,80 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Пункт 1.1. Іпотечного договору № 2151 від 24.09.2007 року встановлює, що даний Договір забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що випливають з Кредитного договору № 1251 від 24.09.2007 року про надання кредиту на споживчі цілі строком на 10 років в сумі 75 000, 00 дол. США з терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше 24 вересня 2007 року. Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю предмет іпотеки в порядку та на умовах, визначених цим Договором, в силу чого Іпотекодержатель має право у разі невиконання Боржником забезпечених іпотекою зобов`язань, одержати задоволення з вартості предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами.

Відповідно до п. 1.3 Іпотечного договору, вказана квартира належить іпотекодавцю на підставі договору дарування, що посвідчений Державним нотаріусом П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Дмитренком В.М., 06.11.2001 року за реєстром № 8-2622 та зареєстрований в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 10.01.2002 за реєстровим № 1040.

Згідно з п. 2.2.2. Іпотечного договору, іпотекодавець гарантує, що у квартирі, що є предметом іпотеки, не зареєстровані та не проживають малолітні та неповнолітні діти.

Відповідно до п. 3.1.3 Іпотечного договору, у випадку невиконання зобов`язань по основному договору, іпотеко держатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами, задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи сплату відсотків, основної суми боргу, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням основного зобов`язання, витрат та збитків, передбачених ст. 7 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до п.п. 5.2, 5.3, 5.5 Іпотечного договору, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання чи неналежного виконання умов кредитного договору та/або умов цього договору. Іпотекодержатель набуває також право вимоги дострокового виконання зобов`язань по кредитному договору, а в разі його невиконання достроково звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання. Право вибору способу задоволення вимог іпотеко держателя та вибір способу задоволення вимог належить іпотекодержателю. При зверненні стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду реалізація предмета іпотеки проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкова ціна продажу предмета встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодержателем та іпотекодавцем, а якщо така згода не досягнута - на підставі оцінки, проведеної відповідно до чинного законодавства.

Відповідач ознайомлена зі змістом основного зобов`язання, яке забезпечено іпотекою, та не має претензій до умов Кредитного договору, а також дає свою згоду на забезпечення іпотекою обов`язків Позичальника, що підтверджується її особистим підписом на Договорі іпотеки.

Враховуючи, що позичальниками кредитні зобов`язання не виконувались належним чином, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , кредит та відсотки за кредитом не сплачували, Банк реалізував своє право на звернення до суду із позовною заявою про стягнення боргу.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14.02.2017 року у справі № 754/9507/16-ц задоволено позовну заяву АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 1251 від 24.09.2007 на загальну суму 39 922, 00 дол. США, з яких: 18 301, 80 дол. США - загальна суму непростроченого кредиту (основного боргу), 15 665 21 дол. США - загальна сума прострочених чергових платежів за кредитом (по основному боргу), 3 959, 28 дол. США -загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 1 653, 90 дол. США - загальна сума пені за несвоєчасну сплату основних платежів за кредитом 341, 81 дол. США - загальний розмір пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, та стягнуто із відповідачів 14 868, 00 грн., витрати по оплаті судового збору.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як убачається з матеріалів справи, предметом спору становлять вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 2151 від 24.09.2017, а саме: трикімнатної квартири № 197 , загальною площею (з урахуванням 50% лоджії) 71, 50 кв.м., житловою площею 41, 80 кв.м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , та належить Іпотекодавцю на підставі договору дарування квартири, посвідченого державним нотаріусом П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Дмитренко В.М., 06.11.2001 року за реєстром № 8-2622 та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 10.01.2002 року за реєстровим № 1040; визначити спосіб реалізації предмета іпотеки: вищевказаної трикімнатної квартири, шляхом проведення прилюдних торгів, у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на підставі оцінки суб`єкта оціночної діяльності, а саме: 801 600, 00 грн.; за рахунок коштів, отриманих від реалізації у встановленому порядку предмета іпотеки, задовольнити вимогу ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» за Кредитним договором № 1251 від 24.09.2007 року у розмірі 39 122, 00 дол. США, з яких: 33 967, 01 дол. США - загальна сума заборгованості за кредитом (по основному боргу); 3 159, 28 дол. США - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 1 653, 90 дол. США - загальна сума пені за несвоєчасну сплату основних платежів за кредитом; 341, 81 дол. США -загальна сума пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/2401/14-ц, беззаперечним є те, що наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно (постанова Верховного Суду України від 04 вересня 2013 року у справі № 6-573цс13). Разом із тим задоволення подібних позовних вимог можливе лише у разі, коли суду надані беззаперечні докази того, що попередні заходи не призвели до належного виконання зобов`язання. Проте ухвалення судом законного та обґрунтованого рішення за вимогами звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка вже стягнута судовим рішенням, без встановлення судом результатів виконання попереднього рішення (як звернення кредитора у порядку виконання цього рішення до державної виконавчої служби, чи виконане це рішення і яких результатів досягнуто), є неможливим.

Проте, вивчивши наявні в матеріалах справи докази судом встановлено відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів як відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14.02.2017 року про стягнення кредитної заборгованості з відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , так і результатів виконання цього рішення суду.

Ухвалення судом законного та обґрунтованого рішення за вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка вже стягнута судовим рішенням, без встановлення судом результатів виконання попереднього рішення, суд вважає неможливим, оскільки порушене право Банку вже захищене.

Крім того, що стосується порушення прав неповнолітньої дитини, суд виходить з наступного.

Відповідно до Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна.

Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень.

Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону.

Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

За змістом даної норми закону, ст.ст.17, 18 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 177 СК України дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах є обов`язком батьків.

З метою гарантування декларованого державою пріоритету інтересів дитини закон передбачає додаткові засоби контролю з боку держави за належним виконанням батьками своїх обов`язків, установлюючи заборону для батьків малолітньої дитини вчиняти певні правочини щодо її майнових прав без попереднього дозволу органу опіки та піклування.

Згідно з положеннями ч.ч. 4, 5 ст. 177 СК України орган опіки та піклування проводить перевірку заяви про вчинення правочину щодо нерухомого майна дитини та надає відповідний дозвіл, якщо в результаті вчинення правочину буде гарантоване збереження права дитини на житло.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець обмежується в розпорядженні предметом іпотеки, однак має право володіти та користуватися предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення - проживання.

При цьому закон не містять норм, які б обмежували право членів сім`ї власника, однак регулює порядок виселення мешканців.

За даними Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні зазначено, що станом на 17.09.2018 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Неповнолітня дитина позивачів набула право користування квартирою як член сім`ї власників - своїх батьків, відповідно до ст. 405 ЦК України, ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», а тому зберігає це право протягом часу перебування квартири в іпотеці.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, на підставі досліджених доказів, а також беручи до уваги Лист, що надійшов від В.О. Начальником Служби у справах дітей Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації, відповідно якого викладені категоричні заперечення, щодо позовних вимог, оскільки вони порушують житлові права малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто Банку не надано дозволу від органу опіки на піклування на відчуження житла яким користується дитина, яка має право на користування квартирою АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку що позовна заява містить суперечливі відомості та не обґрунтована належними та допустими доказами.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 , 3-особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації, про звернення стягнення на предмет іпотеки, є необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3,11, 14, 405, 526, 546, 549, 625, 1054, 1050 ЦК України, ст.ст. 4, 19, 77, 80-89, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273,352, 354 ЦПК України, Законом України «Про іпотеку», -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 , 3-особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації, про звернення стягнення на предмет іпотеки- залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Суддя: