Справа № 369/8695/19
Провадження № 2/369/1793/20
13.02.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі
головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Заїка О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача та стягнення коштів за невиконане зобов`язання,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача та стягнення коштів за невиконане зобов`язання.
Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що згідно умов договору підряду на виконання будівельно-опоряджувальних робіт (барбекю) від 15.09.2018 року ОСОБА_1 (замовник) доручив ФОП ОСОБА_3 (виконавцю) виконати роботи з виготовлення та садової печі (барбекю) за адресою: АДРЕСА_1 , а замовник зобов`язався прийняти роботи та оплатити їх.
Дана сума передоплати була видана готівкою в момент підписання договору, в розмірі 800 доларів США, що становило еквівалент 22 000,00 грн. На договорі міститься відмітка підпису і печатка ФОП « ОСОБА_2 », що підтверджує факт отримання ним коштів в зазначеному вище розмірі.
Згідно з п. 1.1 договору строк виконання зобов`язань встановлено до 08.10.2018 року.
На сьогоднішній день, з моменту встановленого строку виконання зобов`язань минув вже 270 день. Будівельно-опоряджувальні роботи не виконано. Суму предоплати замовнику не повернуто.
ОСОБА_1 зазначав, що він неодноразово звертався до ФОП ОСОБА_3 в усному порядку, щодо повернення йому сплачених коштів, але всі його звернення виконавець договору ігнорував.
За неналежне виконання умов договору ОСОБА_1 нарахував за період з 09.10.2018 року по 05.07.2019 року пеню у розміру 5 815,84 грн., інфляційні збитки у розмірі 2 934,80 грн., 3 % річних у розмірі 488,22 грн..
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 530, 610, 611, 837, 853 ЦК України позивач ОСОБА_1 просив стягнути з ФОП ОСОБА_3 грошові кошти за невиконане зобов`язання в розмірі 31 238,86 грн. та понесені судові витрати.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представник.
У судове засідання відповідач ФОП ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Судом встановлено, що 15 вересня 2018 року між ОСОБА_1 (замовником) та ФОП ОСОБА_3 (виконавець) було укладено договір підряду на будівельно-опоряджувальні роботи (барбекю), відповідно до умов якого виконавець зобов`язався в передбачений договором строк виконати будівель роботи та встановлення обладнання за адресою: АДРЕСА_1 , до 08 жовтня 2018 року, а замовник зобов`язався прийняти виконані роботи та сплатити обумовлену суму за договором.
Відповідно до умов п. 4.1 договором оплата виконаних робіт по договору здійснюється замовником в розмірі 42 000 грн..
Відповідно до умов п. 4.2 договору замовник зобов`язався сплатити підряднику предоплату у розмірі 50 % - 22 000 грн.. Остаточний розрахунок по договору здійснюється замовником після закінчення виконаних робіт, з умови, що роботи будуть виконані належним чином і в обумовлені строки.
В позовній заяві позивач ОСОБА_1 посилався на те, що він виконав належним чином взяті на себе за договором підряду зобов`язання та сплатив ФОП ОСОБА_3 в момент підписання договору грошові коши в розмірі 800 доларів США, що становило на той час в еквіваленті 22 000,00 грн., а відповідач в свою чергу зобов`язання за договором не виконав, будівельно-опоряджувальні роботи не виконав, суму предоплати замовнику не повернув.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Частиною 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно умов ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до вимог ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.
З огляду на викладені обставини встановлено, що між сторонами було укладеного договір на виконання робіт, який за своїм предметом та умовами відповідає договору підряду, отже, регулюється законодавством щодо підряду.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 сплатив ФОП ОСОБА_3 800 доларів США, в еквіваленті станом на 15.09.2018 року становило 22 000 грн..
Здійснення позивачем ОСОБА_1 предоплати за договором підтверджується відміткою підпису і печатки ФОП « ОСОБА_2 », яка містить в договорі підряду від 15.09.018 року.
В строки, передбачені умовами договору відповідач ФОП ОСОБА_3 свої зобов`язання не виконав.
Статтею 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання.
Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх виплаті.
Відповідно до умов п. 5.1 договору підряду передбачено, якщо роботи не здійснюються з вини підрядника у строк, визначений в п. 1.1 договору, він сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення, від вартості робіт, які не були виконані, за кожен день такого прострочення.
Згідно наданого позивачам розрахунку заборгованості вбачається, за період з 09.10.2018 року по 05.07.2019 року позивачем було нараховано пеню на суму боргу в розмірі 22 000 грн. у розмірі 5 815,84 грн., 3 % за 270 днів прострочення виконання зобов`язання у розмірі 488,22 грн. та інфляційні збитки за період з 09.10.2018 року по 05.07.2019 року 2 934,80 грн..
Слід зазначити, що правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.
Оскільки відповідач ФОП ОСОБА_3 не виконав належним чином свої зобов`язання за договором підряду на виконання будівельно-опоряджувальних робіт (барбекю) від 15.09.2018 року та не повернув грошові кошти, які були йому сплачені як предоплата в розмірі 22 000 грн., тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення сплачених коштів у розмірі 22 00 грн., інфляційних витрат у розмірі 2 934,80 грн., 3% річних у розмірі 488,22 грн. та пені у розмірі 5 815,84 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 грн..
Керуючись Європейською Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року ст. 15, 16, 526, 546, 610, 625, 629, 837, 849 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 81, 89, 141, 259, 264, 265, 268, 280, 281 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого авансу за договором підряду на виконання будівельно-опоряджувальних робіт від 15 вересня 2018 року у розмірі 22 000 грн., інфляційних витрат у розмірі 2 934,80 грн., 3% річних у розмірі 488,22 грн. та пені у розмірі 5 815,84 грн., що в загальному розмірі становить 31 238,86 грн..
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн..
Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Інформація про відповідача: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , місце знаходження: АДРЕСА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня винесення рішення суду.
Суддя Л.М. Ковальчук