Постанова

Іменем України

25 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 401/3598/15

провадження № 61-5161св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста»,

боржник - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» про заміну стягувача у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2019 року у складі судді Мельничик Ю. С. та постанову Кропивницького апеляційного суду від 12 лютого 2020 року у складі колегії суддів: Голованя А. М., Карпенка О. Л., Мурашка С. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 жовтня 2017 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» стягнено 581 639,20 грн заборгованості за кредитним договором та 3 462,04 грн судового збору.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 17 січня 2018 року рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 жовтня 2017 року скасовано, позов банку задоволено. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» 18 779,46 дол. США, що становить еквівалент 494 686,98 грн, заборгованості за кредитним договором від 10 грудня 2007 року № 0174/07/19-СLv. Вирішено питання про судові витрати.

У червні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» (далі - ТОВ «ФК «Веста», товариство), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (далі - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста»), звернулося до суду із заявою, в якій просило здійснити заміну стягувача правонаступником, який набув право вимоги кредитора відповідно до договору від 26 березня 2019 року № 0002/19/5 про відступлення права вимоги, який укладено заявником з ПАТ «Банк Форум» відповідно до статті 512 ЦК України.

На обґрунтування заяви товариство зазначало, що на підставі вказаного договору про відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «Веста» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором № 0174/07/19- СLv.

Посилаючись на те, що заміна особи у зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва і можливе на будь-якій стадії цивільного процесу, у даному випадку - на стадії виконання судового рішення має місце вибуття кредитора і до нового кредитора переходить право первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на моменту переходу цих прав, у тому числі право бути стороною виконавчого провадження, просило заяву задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області ухвалою від 05 листопада 2019 року в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Веста» відмовив.

Ухвала суду першої інстанції мотивована відсутністю підстав уважати, що до ТОВ «ФК «Веста» перейшло право вимоги за договором про відступлення права вимоги, оскільки заявник не надав доказів на підтвердження виконання ним умов пунктів 2, 3 договору та не довів факту виникнення права вимоги, що відступається за укладеним договором. Сторони договору поставили умови щодо настання моменту виникнення права вимоги за договором факторингу, що мають одночасно настати: укладення договору факторингу та сплата суми фінансування на рахунок клієнта.

Короткий зміст рішення апеляційного суду

Кропивницький апеляційний суд постановою від 12 лютого 2020 року ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2019 року залишив без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, щозаміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце, та у випадку, коли таких доказів не надано, - виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора. Ураховуючи недоведеність заявником перерахування суми фінансування на рахунок клієнта за відступлені права вимоги, суд першої інстанцій був позбавлений правової можливості зробити висновок щодо переходу права вимоги до ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста». Тягар доведення обставин у цьому провадженні покладається на заявника, однак відповідних доказів виконання умов договору про відступлення права вимоги надано не було. Надаючи до суду апеляційної інстанції такі докази, заявник не обґрунтував поважності причин неподання цих доказів до суду першої інстанції у встановлений законом строк, тому відповідно до частини восьмої статті 83 ЦПК України, такі докази суд не приймає.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її узагальнені аргументи

У касаційній скарзі, поданій 06 березня 2020 року до Верховного Суду, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» просить скасувати ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2019 року і постанову Кропивницького апеляційного суду від 12 лютого 2020 року, ухвалити нове рішення, яким їх заяву задовольнити.

Касаційна скарга мотивована тим, щопостанова апеляційного судувинесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, тому підлягає скасуванню. Доводи та висновки, викладені у постанові суду апеляційної інстанції, фактично зводяться до того, що заміна вибулого стягувача на його правонаступника можлива лише в межах виконавчого провадження.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як у межах відкритого виконавчого провадження, так і за відсутності виконавчого провадження, тобто може бути здійснена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10 (провадження № 61-12076св18).

Боржник не надав доказів на підтвердження порушення сторонами вимог законодавства при укладенні договору про відступлення прав вимоги від 26 березня 2019 року № 0002/19/5.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

Суд апеляційної інстанції, розглядаючи справу, повно і всебічно не з`ясував обставин справи, постановляючи оскаржену ухвалу, необґрунтовано скасував постанову суду першої інстанції та відмовив у задоволенні заяви про заміну стягувача, обмежившись лише посиланням на можливість заміни стягувача тільки в межах відкритого провадження.

Враховуючи наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази (копії документів) щодо правонаступництва ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», єдиним варіантом, що передбачений законодавством для виконання судового рішення, яке набрало законної сили, є задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) на його правонаступника - з ПАТ «Банк Форум» на ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 01 квітня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано її матеріали Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області.

09 квітня 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 жовтня 2017 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» стягнено 581 639,20 грн заборгованості за кредитним договором.

Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 17 січня 2018 року рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 жовтня 2017 року скасовано, стягнено з ОСОБА_1 18 779,46 дол. США, що становить еквівалент 494 686,98 грн, заборгованості за кредитним договором та судовий збір.

У червні 2019 року до суду надійшла заява від ТОВ «ФК «Веста», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», про заміну у виконавчому провадженні стягувача правонаступником, який набув право вимоги кредитора за договором про відступлення права вимоги від 26 березня 2019 року, укладеним між товариством і ПАТ «Банк Форум» відповідно до статті 512 ЦК України.

Скориставшись правом на врегулювання відносин у договорі, первинний кредитор і ТОВ «ФК «Веста» на власний розсуд визначили момент виникнення у фактора права вимоги.

Пунктом 2 договору про відступлення права вимоги визначено, що право власності на права вимоги, які відступаються за укладеним договором, вважається таким, що перейшло від клієнта до фактора в день підписання договору, але не раніше отримання первісним кредитором в повному обсязі грошових коштів за договором відступлення прав вимоги. Право вимагати від боржника виконання всіх зобов`язань в межах відступлених прав у фактора наступає після виконання ним зобов`язань, передбачених згідно договору.

Відповідно до пункту 3 договору новий кредитор зобов`язаний повідомити боржника про відступлення прав вимоги протягом 20 календарних днів з моменту набрання чинності цим договором у порядку, передбаченому чинним законодавством або відповідним основним договором.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Верховний Суд, перевіривши правильність застосування судом норм права в межах касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

ТОВ «ФК «Інвестхіллс Веста» на обґрунтування вимог касаційної скарги зазначає про те, що доводи та висновки, викладені у постанові апеляційного суду, фактично зводяться до того, що заміна стягувача, який вибув, на його правонаступника можлива лише в межах виконавчого провадження, норми статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачають заміну стягувача без наявності виконавчого провадження. Однак такого висновку апеляційний суд дійшов без урахування правових висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10, від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц та від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Заміна кредитора можлива поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.

Через таку заміну кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Встановивши відсутність доказів виконання ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» умов договору про відступлення права вимоги від 26 березня 2019 року № 0002/19/5 та, відповідно, права вимоги до ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви товариства.

Апеляційний суд погодився з тим, що суд першої інстанцій був позбавлений правової можливості зробити висновок щодо переходу права вимоги до ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», ураховуючи недоведеність заявником перерахування суми фінансування на рахунок клієнта за відступлені права вимоги.

Висновок суду апеляційної інстанції не суперечать правовим висновкам застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеним у зазначених заявником постановах Верховного Суду.

Аргументи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками судів про можливість заміни стягувача тільки в межах відкритого провадження, хоча зміст оскаржуваних судових рішень таких висновків не підтверджує, тому правильність застосування судами норм матеріального права та дотримання норм процесуального права не спростовують.

З огляду на частину третю статті 400 ЦПК України підстав, які надають можливість вийти за межі доводів касаційної скарги, немає.

Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» залишити без задоволення.

Ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 12 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун