печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року Суддя Печерського районного суду м. Києва Соколов О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громадянина Норвегії про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року до провадження судді Печерського районного суду м. Києва Соколова О.М. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громадянина Норвегії про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач обрала підсудність за фактичним місцем свого проживання, а самеза адресою АДРЕСА_1 ,

У відповідності до ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Описана диспозиція статті містить вичерпний перелік випадків, коли позивач може звернутись до суду з позовом за зареєстрованим місцем свого проживання чи перебування.

В своїй позовній заяві позивачка, вказує, що вона проживає за адресою АДРЕСА_1 , та зазначає адресу відповідача ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ): АДРЕСА_2 .

Відповідно до відповіді, наданої Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб, ОСОБА_1 зареєстрованою за адресою АДРЕСА_1 не значиться.

Проте, з матеріалів справи наданих позивачем вбачається, що позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 , яка не відноситься до Печерського району м. Києва.

Відтак вбачається, що позивач помилково визначилав підсудність розгляду позову за правилами ч. 2 ст. 28 ЦПК України, пред`явивши його до Печерського районного суду м. Києва.

Доказів того, що між подружжям існує домовленість стосовно розгляду спору за місцем проживання позивача матеріали позову також не містять.

В той же час, відповідно до ст. 497 ЦПК України, підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 29 ЦПК України, підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

З огляду на викладені норми, положення ст.ст. 27, 28 ЦПК України не можуть бути застосовані, оскільки законодавцем чітко встановлено порядок визначення підсудності у справах з іноземним елементом.

Таким чином, оскільки позивачкою заявлено позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів до іноземця, який відповідно до матеріалів позову проживає за межами України, даний позов слід направити до Верховного Суду для визначення підсудності у порядку ст. ст. 29, 33 ЦПК України.

Керуючись ст.29 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Цивільну справу №757/50951/20-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громадянина Норвегії про розірвання шлюбу та стягнення аліментів направити до Верховного Суду для визначення підсудності у порядку ст. 29 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М.Соколов