21.02.2020 Справа 337/4197/19
Провадження № 2/337/158/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2020 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

за участю секретаря Побережної О.В.

адвокатів Фельського С.Л., Руднєва О.О.

інші учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що він є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про права на спадщину від 12.09.2019 року. Разом з ним у квартирі зареєстрованиййого брат ОСОБА_2 , яким був зареєстрований в квартирі тимчасово, але добровільно знятися з реєстрації не бажає, має власне житло, комунальні послуги не сплачує. Просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням-квартирою АДРЕСА_2 .

Ухвалою від 17.10.2019 року по справі відкрито провадження, визначено про розгляд справи у загальному провадженні, розпочато підготовче провадження.

Ухвалою суду від 25.11.2019 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду.

13.01.2020 року відповідачем ОСОБА_2 до суду направлено відзив на позовну заяву, у якому відповідач позов не визнав, бо між позивачем і відповідачем існувала усна домовленість про реєстрацію відповідача у спірній квартирі. Він не проживає у квартирі більше 10 років через конфлікти у сім`ї.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримавпозовні вимоги. Суду пояснив, щойому на підставі свідоцтва про право на спадщину належить квартира АДРЕСА_2 . Колишній власник житла- його мати,зареєструвала у квартирі ОСОБА_2 , який у квартирі не проживає більше 10 років, комунальні послуги не сплачує. Виїхав відповідач з квартири зі своєю сім`єю добровільно, з часу виселення з квартири, вселитися назад не намагався, у квартирі відсутні будь-які речі відповідача. Після смерті матері спадкоємцями майна були він та відповідач, який є його братом. Відповідач відмовився від прийняття спадщини, а він сплатив йому грошову компенсацію вартості його Ѕ частини спадкового майна, також відповідач повинен був виписатися з квартири, але цього не зробив. Жодної домовленості між ним та відповідачем щодо реєстрації відповідача у квартирі, навіть тимчасово, не було. У 2019 році він одного разу не впустив відповідача у квартиру, бо той у його відсутність вивозив з квартири речі, викрадав їх, через що ОСОБА_2 влаштував погром, а він змушений був змінити на вхідних дверях у квартиру замки. Після оформлення спадщини, відповідач частину речей повернув. ОСОБА_2 віддав йому ключі від квартири 03.09.2019 року, обіцяв знятися з реєстрації у квартирі, але обіцянки не виконав. Відповідач ніколи не був членом його сім`ї, а був лише членом сім`ї попереднього власника квартири- матері. Через реєстрацією відповідача у квартирі, він не може розпорядитися своїм майном, тому просив визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Фельський С.Л. підтримав позов, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Суду пояснив, що у спірній квартирі він зареєстрований з 06.02.1996 року та проживав з матір`ю і братом, а потім ще й з дружиною та дочкою у вказаній квартирі. Згодом почалися конфлікти і у грудні 2009 року був останній, мати сказала: « ОСОБА_4 куди хочете» і після цього він з дружиною та малолітньою дочкою, змушені були виїхати з квартири та оселилися у квартирі АДРЕСА_3 , у квартирі батьків дружини, яка розташована в одному під`їзді із спірною квартирою. Після цього він у квартирі не проживав, але інколи заходив, провідати матір. У тому ж році він придбав дачу в с.Новослободка Запорізького району, яку перебудовував, і з 2019 року він із сім`єю проживає у цьому будинку, але зареєструватися там можливості не має. Після смерті матері він з братом- позивачем по справі, вирішили питання щодо спадщини і ОСОБА_1 сплатив йому вартість Ѕ частини спадкового майна, а він відмовився від прийняття спадщини після смерті матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 також висунув вимогу щоб він знявся з реєстраційного обліку у квартирі, яка належала повністю йому, він погодився, бо мав намір зареєструвати місце проживання в дачному кооперативі, але згодом виявилося, що там зареєструватися неможливо і ОСОБА_1 погодився, що він буде зареєстрованим у квартирі. Ніяким чином така домовленість оформлена не була, це все оговорювалося усно. На теперішній час у спірній квартирі йому нічого не належить, членом сім`ї брата він ніколи не був. Після того, як він з дружиною і дочкою виїхали із спірної квартири, протягом 10 років, він не намагався вселитися у квартиру, до суду з позовом про вселення, не звертався. Просив залишити без задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 бо йому ніде зареєструватися.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Руднєв О.О. проти задоволення позову заперечує. Суду пояснив, що позивач ОСОБА_1 набув право власності на вказану квартиру за певних умов, а саме за усною домовленістю між позивачем та відповідачем про те, що за ОСОБА_2 тимчасово збережеться реєстрація місця проживання у квартирі. Дійсно, відповідач ОСОБА_2 не проживає у квартирі з 2009 року, але з поважних причин- тривалого сімейного конфлікту. Просив у задоволенні позову відмовити.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він знає ОСОБА_2 , з яким працює, іншого брата бачив кілька разів. Йому відомо, що ОСОБА_6 зареєстрований у квартирі по АДРЕСА_4 , але де, не знає.Йому також відомо про конфлікт з братами та одного разу він чув розмову по телефону ОСОБА_7 з братом, ОСОБА_6 кричав на брата по телефону. Приблизно у жовтні-листопаді 2019 року він з ОСОБА_8 приходив у квартиру де зареєстрований останній забрати речі, але які саме ОСОБА_6 не казав. ОСОБА_6 спробував відчинити двері ключем, який у нього був, але ключ не підходив. Також одного разу, він з ОСОБА_8 вивозили з цієї квартири диван. ОСОБА_6 у квартирі не проживає давно, живе на дачі, але чому, йому не відомо. 03.09.2019 року він був присутній у нотаріальній конторі де між ОСОБА_9 і ОСОБА_8 відбулася розмова про сплату комунальних послуг за квартиру і виписку з квартири, ОСОБА_6 казав, що він випишеться з квартири у які1 зареєстрований на дачу.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що вона знає обох братів, бачила їх на дачі, у їх матері ОСОБА_11 , зі слів якої їй було відомо, що ОСОБА_6 проживає на своїй дачі. ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що вона є тещею ОСОБА_2 . Їй відомо, що ОСОБА_2 зареєстрований у квартирі матері, але з якого часу, не знає. Не живе він у цій квартирі з 29.12.2009 року, бо їх вигнала мати ОСОБА_7 - ОСОБА_13 , бо у сім`ї постійно виникали скандали. Вона особисто свідком сварок не була. Останні два роки ОСОБА_2 з сім`єю живе на дачі, а до 2018 року проживали вони у неї у квартирі. З 29.12.2009 року ОСОБА_2 не намагався вселитися у квартиру де зареєстрований.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідача, представників позивача та відповідача, свідків,дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст.. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 на праві власності позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину від 12.09.2019 року ( а.с.6), що також підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а.с.9).

У вказаній квартирі з 06.02.1996 року та по теперішній час зареєстрований відповідач ОСОБА_2 (а.с. 14).

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеного законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження його майна. Власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Звертаючись до суду з позовом, позивач ОСОБА_1 зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_2 , яка отримана ним у спадщину після смерті матері ОСОБА_11 . Спадкоємцями після смерті матері на належне їй мано були: він та відповідач ОСОБА_2 . Він сплатив ОСОБА_2 вартість Ѕ частини спадкового майна і вказана квартира належить йому повністю на праві власності.

Відповідач ОСОБА_2 підтвердив у судовому засіданні факт отримання грошових коштів у рахунок вартості Ѕ частини спадкового майна від ОСОБА_1 .

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у вказаній квартирі з 29.12.2009 року, що підтвердив у судовому засіданні позивач, відповідач ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_12 .

Зазначені обставини сторонами не оспорюються.

Крім того, як пояснив у судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 , він 29.12.2009 року, з сім`єю покинув квартиру після чергового скандалу та на пропозицію свої матері ОСОБА_11 , яка сказала йому: «Йдіть куди хочете».Із вказаного часу та по теперішній час, він не намагався вселитися у квартиру, де залишався зареєстрованим, до суду з позовом про вселення, він до теперішнього часу не звертався.

Згідно зі ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ніколи не був членом сім`ї власника житла- ОСОБА_1 , що у судовому засіданні підтвердив як позивач ОСОБА_1 так і відповідач ОСОБА_2 .

Доводи у судовому засіданні відповідача ОСОБА_2 та його представника-адвоката Руднєва О.О. про те, що між позивачем ОСОБА_9 і відповідачем ОСОБА_8 існувала усна домовленість про те, що ОСОБА_2 залишиться тимчасово зареєстрованим у квартирі АДРЕСА_2 , жодними доказами відповідачем та його представником не підтверджені у відповідності до вимог ЦПК України, такі доводи спростовуються поясненнями позивача ОСОБА_1 про те, що брат ОСОБА_2 після отримання грошових коштів у рахунок вартості Ѕ частини спадкового майна- квартири, зобов`язався знятися з реєстраційного обліку у квартирі та поясненнями свідкаШейко ОСОБА_14 про те, що він 03.09.2019 року був присутній у нотаріальній конторі, де між ОСОБА_8 і ОСОБА_9 відбувалася розмова з приводу виписки ОСОБА_2 з квартири, ОСОБА_2 казав, що випишеться.

З`ясувавши всебічно, повно та об`єктивно обставини справи, оцінивши сукупність наданих доказів в їх взаємозв`язку і достатності, їх належність, допустимість та достовірність, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки відповідач не є власником квартири, не є членом сім`ї власника житла, не проживає у квартирі більше 10 років без поважних причин, а реєстрацією у квартирі порушує права позивача щодо вільного користуватися та розпорядження його власністю.

Керуючись ст. 405 ЦК України, ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , народився у м.Запоріжжі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено судом 02.03.2020 року.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г.Є.Гнатик