РІШЕННЯ

іменем України

18 лютого 2020 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Бабічевої Л.П

за участю секретаря судового засідання Діброви А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади Луганської міської ради, Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання права власності у порядку спадкування за законом, представник позивача адвокат Ходош Володимир Юрійович, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до територіальної громади - Луганської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом на недоотриману суму пенсії після померлого батька.

В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , який перебував на обліку в головному управлінні ПФ України в Луганській області як отримувач пенсії за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді нарахованої, але не отриманої за життя суми пенсії. Позивач є спадкоємцем після смерті батька.

Позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини у вигляді нарахованої, але не отриманої за життя суми пенсії після померлого батька, однак, постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального кругу Коляди Ю.С. від 05.09.2019 року йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідних документів на підтвердження складу спадкового майна. На даний час через відсутність інформації від Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області неможливо встановити розмір недоотриманої ОСОБА_2 пенсії.

Вказані обставини унеможливлюють реалізацію прав на отримання майна у спадщину, тому позивач змушений звернутись до суду з позовом.

З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на суму пенсії, яка належала його батьку - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яка не була ним одержана за життя, у розмірі 56555,25 грн.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 23.12.2019 року Головне Управління пенсійного фонду України в Луганській області залучено у якості співвідповідача по справі та вилучено з учасників справи як третю особу ( а.с.123).

У судове засідання позивач та представник позивача адвокат Ходош В.Ю. не з`явилися від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача - територіальної громади Луганської міської ради не з`явився у судове засідання, про місце, день та час розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ст.12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (а.с.140-141), а тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі ст.223 ЦПК України.

Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області у судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином (а.с.144).

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області за отриманням недоотриманої пенсії після померлого батька з пропуском визначеного законодавством шестимісячного строку для проведення виплат даної категорії. Вимоги позивача щодо визнання права власності на недоотриману пенсію є неправомірними, оскільки ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» визначено, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини. Також вважає, що даний позов повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства, оскільки даний вид пенсії не входить до складу спадщини, а є публічно-правовим спором.

Відповідач зазначив, що розмір суми недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 складає 56555,25 грн.

Просить у задоволенні позовних вимог відмовити, справу розглянути без участі представника (а.с.36-38).

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Луганськ Луганської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 07 грудня 2016 року ( а.с. 74).

ОСОБА_2 є батьком позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 4 від 21 лютого 2019 року (а.с.88-89).

Позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом, у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 . Дана заява зареєстрована 21.04.2017 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального кругу Коляда Ю.С. (а.с. 78).

Інший спадкоємець дочка померлого та сестра позивача ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_2 , про що 06.04.2017 року подала нотаріусу відповідну заяву (а.с.73, 90-92).

Позивач та батько позивача ОСОБА_2 були зареєстровані та разом проживали на момент смерті останнього за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується даними паспортів щодо зареєстрованого місця проживання та довідкою квартального комітету №6817 від 03.12.2019 року ( а.с. 7, 9, 115).

На підтвердження обставин постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини позивачем надана довідка з місця проживання № 6817 від 03.12.2019 року, яка видана органом, що знаходиться на території, тимчасово не підконтрольній українській владі (а.с. 115).

Згідно із частинами першою - третьою статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Суд вважає необхідним зазначити, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини розвиває цей принцип у своїй практиці. У справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45). «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

Враховуючи викладене, суд вважає, що до правовідносин у даній справі застосуванню підлягають "намібійські винятки" Міжнародного суду ООН: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Тому суд приймає до уваги зміст довідки № 6817 від 03.12.2019 року, виданої органом, що знаходиться на території, тимчасово не підконтрольній українській владі, щодо обставин постійного проживання позивача ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, а саме на день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відсутності інших спадкоємців, які фактично прийняли спадщину.

Інші спадкоємці, крім позивача, які у встановленому законом порядку прийняли спадщину після померлого ОСОБА_2 та не відмовилися від спадщини, відсутні, що підтверджується копією спадкової справи № 54/2017 після померлого ОСОБА_2 (а.с.70-97) та довідкою з місця проживання № № 6817 від 03.12.2019 року (а.с.115).

Зазначені вище обставини свідчать про те, що позивач ОСОБА_1 згідно статті 1261 ЦК України є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_2 , і відповідно до вимог ст.ст.1268, 1269 ЦК України фактично прийняв спадщину, оскільки на час смерті спадкодавця був зареєстрований та проживав разом із спадкодавцем, а також подав заяву нотаріусу про прийняття спадщини.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.02.2019 року позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем після померлого батька ОСОБА_2 спадщини у вигляді грошових коштів у сумі 82458,39 грн. з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_2 у ТВБВ № 10012/0199 філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (а.с.95).

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області №15779/07 від 22.10.2019 року, недоотримана пенсія ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 серпня 2014 року по 31 жовтня 2016 року становить 56555,25 грн. (а.с. 53).

05.09.2019 року представник позивача - адвокат Ходош В.Ю., який діє за довіреністю в інтересах позивача, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у вигляді нарахованої, але не отриманої за життя суми пенсії після померлого ОСОБА_2 (а.с.100).

Однак, постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Коляда Ю.С. від 05.02.2019 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на недоотриману пенсію спадкодавця у зв`язку з тим, що склад спадкового майна не підтверджено (а.с.101).

До спірних правовідносин суд застосовує такі норми матеріального права.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частин третьої, п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналіз статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплат до пенсії).

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

На час смерті спадкодавця ОСОБА_2 залишилося спадкове майно у вигляді недоотриманої пенсії.

У даному випадку грошові кошти у вигляді пенсії, які належали за життя спадкодавцю, являються майном у розумінні ст. 1 Першого протоколу Конвенції та відповідно порушене право приватної власності на майно підлягає захисту.

Оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області недоотримана ОСОБА_2 пенсія у розмірі 56555,25 грн. не виплачується позивачу, як спадкоємцю, то ці обставини свідчать про порушення прав позивача, як спадкоємця, на отримання вказаної суми та відповідно про порушення права на безперешкодне користування належним йому майном.

До правовідносин, що склалися між сторонами з приводу спадкування права власності на майно грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії необхідно застосувати відповідне законодавство, яке регулює спадкові правовідносини та правовідносини з приводу непорушності права власності на майно, а не положення ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Враховуючи вищевикладене, суд не може взяти до уваги доводи відповідача - Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області про те, що недоотримана сума пенсії не включається до складу спадщини із посиланням на положення ст. 61 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Отже, за життя батько позивача - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , недоотримав пенсію у розмірі 56555,25 грн., а позивач є його спадкоємцем за законом першої черги та у встановленому законом порядку прийняв спадщину, тому суд вважає, що позивач як спадкоємець набув право власності на невиплачену спадкодавцю пенсію.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач, який прийняв спадщину, не може скористатись у повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини та позбавлений іншої можливості захистити свої спадкові права, крім визнання його права власності на спадкове майно у судовому порядку.

Щодо доводів відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області відносно розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства за правилами КАС України, то суд не може взяти до уваги вказані доводи з таких підстав.

У цій справі предметом позову є майнова вимога позивача про визнання за ним в порядку спадкування права власності на майно - грошові кошти (недоотриману пенсію). Спір має приватноправовий характер і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Такий висновок узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду № 286/3516/16-ц від 27 березня 2019 року.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлений позов є обґрунтованим, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного,

керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 89, 259, 263-265 ЦПК України,

ст.ст. 16, 1216-1218, 1227, 1261, 1268 ЦК України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади Луганської міської ради, Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання права власності у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на недоотриману суму пенсії, яка належала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 56555,25 (п`ятдесят шість тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять грн. 25 коп.), в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька - ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Луганського апеляційного суду або через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28 лютого 2020 року.

Суддя Л.П. Бабічева