У Х В А Л А

"03" грудня 2020 р. Справа № 596/1522/20

Провадження № 2/596/545/2020

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., вивчивши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Міністерства юстиції України, Держави України в особі Державної казначейської служби України, треті особи: Президент України, Верховний Суд, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, Вища рада правосуддя про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

До Гусятинського районного суду Тернопільської області звернувся ОСОБА_1 із позовом до Держави України в особі Міністерства юстиції України, Держави України в особі Державної казначейської служби України, треті особи: Президент України, Верховний Суд, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, Вища рада правосуддя і просить стягнути шляхом списання Державною казначейською службою коштів з державного бюджету України в його користь на відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 000 гривень, завданої порушеннями органами державної влади його прав і свобод гарантованих Конституцією України і Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Посилаючись на те, що йому спричинена моральна шкода, в тому числі, і рішеннями Гусятинського районного суду Тернопільської області у справі №596/2292/15-ц від 23 квітня 2018 року за його позовом до Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільської області, Головного управління Національної поліції України в Тернопільської області, прокуратури Гусятинського району Тернопільської області, прокуратури Тернопільської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди; рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області по справі № 596/1922/18 від 28 лютого 2019 року за його позовом до Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільської області, Управління праці та соціального захисту населення Гусятинської районної державної адміністрації про відшкодування моральної шкоди.

02.11.2020 року автоматизованою системою документообігу суду справу № 596/1522/20 розподілено судді Тетяні Миколаївні Цвинтарні.

04.11.2020 року суддею Т.М. Цвинтарною у даній справі заявлено самовідвід, з метою уникнення будь яких сумнівів у сторін по справі щодо об`єктивності та неупередженості при розгляді даної справи, про що винесено ухвалу . Справу передано до канцелярії Гусятинського районного суду для повторного автоматизованого розподілу в порядку ст.33 ЦПК України.

Автоматизованою системою документообігу суду 11.11.2020 року справу № 596/1522/20 розподілено судді ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 25 листопада 2020 року суддею Митражик Е.М. у даній справі заявлено самовідвід, з метою уникнення будь яких сумнівів у сторін по справі щодо об`єктивності та неупередженості при розгляді даної справи. Справу передано до канцелярії Гусятинського районного суду для повторного автоматизованого розподілу в порядку ст.33 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 02 грудня 2020 року справу (№ 596/1522/20) розподілено для розгляду судді Лисюк І.О..

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку про наявність підстав для самовідводу головуючого судді, оскільки, суддя Лисюк І.О. перебувала у сусідських товариських відносинах з позивачем у вказаній справі (13 років жили по сусідству (через будинок), зараз там проживає мати судді Лисюк Марія Андріївна).

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) у тому числі, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У відповідності до ч.1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Положеннями ст.40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Відповідно до вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 1 ст.15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Згідно ст. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27.07.2006 року №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

З урахуванням вищенаведеного, гарантування неупередженості та об`єктивності здійснення правосуддя, уникнення будь яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді по справі, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід.

На підставі ст. 15 Кодексу суддівської етики, керуючись ст. ст. 36 - 40 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Прийняти самовідвід судді Лисюк Ірини Олександрівни в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Міністерства юстиції України, Держави України в особі Державної казначейської служби України, треті особи: Президент України, Верховний Суд, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, Вища рада правосуддя про відшкодування моральної шкоди.

Цивільну справу № 596/1522/20 передати до канцелярії Гусятинського районного суду для повторного автоматизованого розподілу в порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області І.О.Лисюк