ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4290/17 Номер провадження 22-ц/814/693/20Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Одринської Т.В., Пікуля В.П.

За участю секретаря Кальник А.М.

Розглянула в порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави в складі судді Турченко Т.В. від 08 квітня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ майна, що є у спільній частковій власності у самостійний об`єкт та встановлення порядку користування земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому, після уточнення позовних вимог, просила виділити їй в натурі Ѕ частину із майна, що перебуває у спільній частковій власності у самостійний об`єкт нерухомого майна, з одночасним припиненням права спільної часткової власності, що складатиметься з частини житлового будинку літера А1 в складі: тамбуру 1 площею 0,7 кв.м, кухні 1-1 площею 8,5 кв.м, передпокою 1-2 площею 9,3 кв.м, кімнати 1-3 площею 19,9 кв.м, кладової 1-4 площею 2,4 кв.м, загальною площею 40,8 кв.м, в тому числі житловою площею 19,9 кв.м; господарських будівель та споруд в складі: сараю літера В, вбиральні літера Г, огорожі №1, воріт №2, що розташовані по АДРЕСА_1 , що відповідає додатку №2 до Висновку судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №77 від 06.12.2017 року. Визнати за нею право власності на виділені у самостійний об`єкт Ѕ частину вищевказаного нерухомого майна. Встановити фактичний порядок користування земельною ділянкою, який відбувся між співвласниками житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , визначивши ОСОБА_1 частину земельної ділянки площею 657 кв.м., а ОСОБА_2 частину земельної ділянки площею 748 кв.м., що відповідає варіанту №1 в додатку №2 до Висновку судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №77 від 06.12.2017 року.

Вимоги обґрунтовані тим, що їй згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 грудня 2002 року, реєстровий № 1-3139, є власником 1/2 частини садибного (індивідуального) житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 . Інша 1/2 частина зазначеного вище домоволодіння належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 .

Одночасно, разом з відповідачем користується земельною ділянкою, яка належить територіальній громаді міста. Між ними як співвласниками домоволодіння існує усталений фактичний порядок користування земельною ділянкою, яка розділена парканом.

В силу побутових обставин та враховуючи те, що майно знаходиться у спільній частковій власності, у неї виникла потреба в реальному розподілі їх з відповідачем спільної власності шляхом її виділу в самостійний об`єкт та встановлення фактичного порядку користування земельною ділянкою з метою її подальшої приватизації.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 08 квітня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ майна, що є у спільній частковій власності у самостійний об`єкт та встановлення порядку користування земельною ділянкою відмовлено.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 21 травня 2019 року заяву ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6500 грн., сплату судового збору за подання заяви про забезпечення доказів 352,40 грн., 3000 грн. на проведення судово-технічної експертизи, а всього 9852,40 грн.

Відмова в задоволенні позову обґрунтована тим, що нерухоме майно нерозривно пов`язано з земельною ділянкою, однак права співвласників спірного будинку на земельну ділянку по АДРЕСА_1 жодним чином не оформлені, рішення уповноваженими органами про передачу земельної ділянки в користування не приймалися, тому визначити порядок користування земельною ділянкою, яка в користування співвласникам будинку не передавалася, є неможливим.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржила ОСОБА_1 , яка, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невірну оцінку доказів, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення її вимог в повному обсязі.

Вважає, шо суд не дав належної оцінки рішенню виконавчого комітету Полтавської міської ради від 25.10.1954р. № 17/705, згідно якого за домоволодінням по АДРЕСА_2 виділено земельну ділянку площею 1402 кв.м., згідно якої склався фактичний порядок користування. Вказує, що судом безпідставно не взято до уваги, що у супереч доводам відповідача, будинок не знаходиться у аварійному стані, комунікаціями співвласники користуються окремо. Згідно висновків проведених по справі експертиз, які є належними доказами, поділ будинку в натурі є технічно можливим, не порушує нічиїх прав та відповідатиме ст.ст. 358,364 ЦК України.

Крім того, звертає увагу суду, що у співвласників домоволодіння фактично встановився порядок користування як будинком так і земельною ділянкою. Домоволодіння має дві окремі квартири - АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , окремі двори, окремі входи, окремі огорожі, має самостійні комунікації. Вважає можливим здійснити розподіл домоволодіння за фактичним порядком користування.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 17 липня 2019 року рішення Київського районного суду м. Полтави від 8 квітня 2019 року залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3400 грн.

При цьому суд апеляційної інстанції погодився з висновками місцевого суду щодо неможливості визначити порядок користування земельною ділянкою, оскільки рішення уповноваженими органами про передачу земельної ділянки в користування чи на іншому праві не приймалися, а позивач не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 4 грудня 2019 року постанову Полтавського апеляційного суду від 17 липня 2019 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції на новий апеляційний розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Скасовуючи рішення апеляційного суду, Верховний Суд зазначив, що апеляційний суд дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог, оскільки залишив права позивача незахищеними, не сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, не врахував вимог процесуального закону щодо допустимості доказів.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.12.2002 року реєстровий № 1-3139 ОСОБА_1 є власником 1/2 частини житлового будинку з частиною надвірних споруд, розташованого на земельній ділянці площею 1402 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_1 та складається в цілому з: жилого будинку, жилою площею 40,80 кв.м, зазначеного в плані під літерою «А-1», господарські та побутові споруди: літня кухня Б, вбиральні Г, Д, К, сарай З, Е, В, б1, гараж И, погріб б2, огорожа №1, 2, водогін дворовий №3, замощення №4, що належали померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою полтавською державною нотаріальною конторою 20.09.1979 року за №4013, зареєстрованого в колективному підприємстві Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» в реєстровій книзі 15 під р №54 (а.с.18, том 1).

Згідно Реєстраційного напису від 24.12.2002 року належна позивачу частина зазначеного вище нерухомого майна - зареєстрована у реєстровій книзі №15 за реєстровим №54 за нею як власником.

Технічний паспорт від 24.05.2017 року на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 на 1/2 його частину зареєстрований за ОСОБА_1 (а.с.19-23, том 1).

Інша 1/2 частина зазначеного вище домоволодіння належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 . Технічний паспорт від 17.07.2018 року на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 на 1/2 його частину зареєстрований за ОСОБА_2 (а.с.212-220, том 1).

Згідно рішення виконавчого комітету Полтавської міської Ради депутатів трудящих від 25.10.1954 року №17/705 «Про затвердження матеріалів обміру кварталів» (а.с.105-107, том 2) домоволодінню за адресою: АДРЕСА_2 виділено земельну ділянку площею 1402 кв.м.

Відповідно до листа Державного архіву Полтавської області від 25.05.2017 року за №06-15/Д-134 земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 у вказаному додатку до вищевказаного рішення виконавчого комітету Полтавської міської Ради депутатів трудящих від 25.10.1954 року №17/705 не значиться (а.с.108, том 2).

Відповідно до технічної документації, яка надана сторонами по справі, земельна ділянка, що виділялась домоволодінню за адресою: АДРЕСА_1 складала 1471 кв. АДРЕСА_5 (а.с.126, том 1), 1477 кв.м (а.с.19 зворот, том 1), 1471 кв.м (а.с.3, том 2).

Згідно Кадастрового плану площа ділянки за адресою: АДРЕСА_1 складає 0,1477 га (а.с.27, том 2). Згідно Кадастрового плану земельної ділянки за вищевказаною адресою загальна площа складає 0,1457 га. Самовільно зайнята земельна ділянка 0,0055 га (а.с.109, том 2).

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 13.09.2017 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу.

Згідно висновку судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №77 від 6 грудня 2017 року експерт дійшов висновку, що виділити у самостійний об`єкт нерухомого майна Ѕ частину житлового будинку господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , технічно можливо відповідно до варіанту розподілу житлового будинку, господарських будівель і споруд за фактичним користуванням.

До складу Ѕ частини, яку можливо виділити ОСОБА_1 , входять,

частина загальною площею 40,8 м2 житлового будинку літ. А-1, у складі приміщень: кухня №1-1 площею 8,5 м2 , передпокій № 1-2 площею 9,3 м2, кімната №1-3 площею 19,9 м2, кладова №1-4 площею 2,4 м2, тамбур №1 площею 0,7 м2;

сарай літ.В, вбиральня літ. Г, огорожа №1, ворота №2.

До складу Ѕ частини, яку можливо виділити ОСОБА_2 входять:

частина загальною площею 36,8 м2 житлового будинку літ А-1, у складі приміщень: кухня №2-2 площею 6,8 м2, кімната №2-3 площею 15,9 м2, кімната №2-4 площею 6,1м2, сіни №ІІ площею 8 м2;

літня кухня літ Б, сарай літ. б1, погріб літ. б2, вбиральня літ.Д, сарай літ.Е, сарай літ.З, гараж літ. И, вбиральня літ. К, водогін №3, замощення №4, ворота з хвірткою №5, огорожа №6.

Одночасно, у висновку та додатках №3-№5 експертом наведені можливі варіанти порядку користування земельною ділянкою за адресою; АДРЕСА_1 , загальною площею 1402 м2 згідно до вищевказаного рішення виконавчого комітету Полтавської міської Ради депутатів трудящих від 25.10.1954 року, без врахування самовільно зайнятої площі.

За варіантом 1, який установлений відповідно до фактичного користування:

ділянка площею 645м2 ОСОБА_1 (позначена зеленим);

ділянка площею 748 м2 ОСОБА_2 (позначена жовтим).

За варіантами АДРЕСА_4 , АДРЕСА_6 , які установлені відповідно до часток співвласників у праві власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди:

ділянка площею 701 м2 ОСОБА_1 (позначена зеленим)

ділянка площею 701 м2 ОСОБА_2 (позначено жовтим).

Указані земельні ділянки (за будь-яким з варіантів) окремо виділені, мають окремі виходи та виїзди на АДРЕСА_2 , площі загального користування відсутні, ділянки відокремлені парканом. .

Ринкова вартість Ѕ частини житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані на земельній ділянці по АДРЕСА_1 складає 342300 (триста сорок дві тисячі триста) гривень.

Вказаним висновком також встановлено, що за результатами огляду на місці та проведеного їх порівняльного аналізу з даними єдиного наявного в матеріалах справи технічного паспорту розходжень між фактичним складом, геометричними розмірами, висотами та площами приміщень частини житлового будинку літ А-1, що знаходиться у користуванні ОСОБА_1 не виявлено.

Також експертом в ході дослідження встановлено, що частини будинку, що знаходяться у фактичному користуванні співвласників, обладнані окремими системами водопостачання, каналізації, газопостачання і електропостачання, що містять незалежні прилади обліку та ізольовані прилади.

Ставлячи під сумнів висновки експерта ОСОБА_3 , відповідачем ОСОБА_2 заявлено клопотання про призначення по справі повторної експертизи.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 24.01.2018 року у справі призначено повторну судову будівельно-технічну експертизу.

За результатами повторної судової експертизи експертом надано висновок №57-18 від 01.10.2018 року, згідно якого виділити Ѕ частку належної ОСОБА_1 житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 можливо у відповідності до фактичного користування. У дослідній частині повторної судової будівельно-технічної експертизи експертом запропонований варіант розподілу житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 , який відповідає фактичному користуванню.

Щодо розподілу часток земельної ділянки вказано, що запропонувати варіанти порядку користування земельною ділянкою, що розташована по АДРЕСА_1 відповідно до часток співвласників та вимог норм правових актів не представляється можливим, оскільки залишилась не виконаною вимога експерта про направлення додаткових матеріалів, а саме кадастрового плану земельної ділянки, що відповідав би плану відводу земельної ділянки площею 0,1402 га.

Ринкова вартість Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 складає 246601 грн.

Крім того, ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 19.12.2018 року призначено у справі додаткову судову земельно-технічну експертизу.

З висновку № 02-19 від 15.02.2019 року вбачається, що експертом запропоновано три варіанти порядку користування земельною ділянкою площею 1402 м2, яка розташована по АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відповідності до часток співвласників без врахування самовільно зайнятої земельної ділянки площею 55м2, згідно кадастрового плану земельної ділянки, виготовленого ТОВ НВІ «ЗЕМЛЕРЕСУРС».

З матеріалів справи вбачається, що листом ПАТ «Полтаваобленерго» повідомлено, що за адресою АДРЕСА_1 відкрито два особових рахунку на ім`я ОСОБА_1 та на ім`я ОСОБА_2 . Для користування електричною енергією у квартирі АДРЕСА_3 немає необхідності вносити зміни у проектну документацію на електропостачання будинку при умові, що споживач не має наміру здійснити реконструкцію, технічне переоснащення або виконати розподіл електроустановки.

Листом ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» повідомлено, що по об`єкту споживання за адресою АДРЕСА_7 відкрито ЕІС-код: НОМЕР_1 НОМЕР_2 і укладено договір з ОСОБА_1 , по квартирі АДРЕСА_8 2 відкрито ЕІС-код:56ХМ26І01011361G і укладено договір з ОСОБА_2 .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції погодився з доводами відповідача з приводу того, що спірна земельна ділянка сторонам не виділялась, правовстановлюючі документи на земельну ділянку у них відсутні, а відтак виділення частки позивача у самостійний об`єкт, з визначенням порядку користування земельною ділянкою, неможливо.

При цьому, суд зазначив, що домоволодіння виділити в окремий об`єкт нерухомості неможливо, оскільки будинок знаходиться в аварійному стані, комунікації не поділені між сторонами, експерти не запропонували порядок виділяння та користування газовими, електричними, водними комунікаціями. Визначення порядку користування земельною ділянкою, яка в користування співвласникам будинку не передавалася також є неможливим.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Частиною 1 статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

З матеріалів справи вбачається, що для повного та всебічного дослідження обставин, що мають значення для справи судом було призначено судову будівельно-технічну експертизу, повторну судову будівельно-технічну експертизу та додаткову судову земельно-технічну експертизу. На виконання вказаних судових експертиз експертами були поставлені питання щодо можливості розподілу спірного домоволодіння та земельної ділянки.

Висновками судової експертизи № 77 та повторної судової експертизи №57-18 визначено технічна можливість розподілу спільного домоволодіння відповідно до встановленого фактичного порядку користування.

При цьому, будь-яких обставин, які б технічно унеможливлювали виділ у натурі Ѕ частини домоволодіння, що перебуває у власності позивача ОСОБА_1 в самостійний об`єкт - експертами не встановлено. Натомість висновки проведених по справі експертиз підтвердили технічну можливість здійснити вказаний поділ відповідно до фактичного користування.

Вказані висновки проведених по справі експертиз є належними доказами, які стосуються предмета доказування.

Крім того вони спростовують заперечення відповідача щодо неможливості здійснити поділ спільного домоволодіння шляхом виділення частки позивача у самостійний об`єкт, в тому числі з посиланням на його аварійність та ветхість.

Так, експертизою встановлено, що фізичний знос спірного домоволодіння складає 57 відсотків.

Вищевказані обставини спростовують доводи відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу щодо неможливості виділу часток через відсутність проектів на інженерні мережі газо- та електропостачання, розроблених спеціалізованими організаціями.

Крім того, не заслуговує на увагу заперечення відповідача ОСОБА_2 про те, що на даний час фактично змінились частки співвласників, які вже не складають відповідно Ѕ частину, а згідно наданої нею технічного паспорту від 17.07.2018 року та висновку про розрахунок часток об`єкту нерухомого майна, здійсненого на її замовлення Приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» - становлять ОСОБА_2 74/100 та ОСОБА_1 26/100.

Відхиляючи вказані заперечення, колегія суддів зазначає, що сам про собі технічний паспорт не є правоустановчим документом, натомість існуючі правоустановчі документи свідчать, що кожному співвласнику спірного домоволодіння належить по 1/2 частці.

Крім того, колегія суддів критично відноситься до твердження ОСОБА_2 щодо наявних в неї реальних 74/100 частки та відповідно 26/100 частки у позивача, оскільки розрахунок таких часток здійснено виключно по інвентаризаційній вартості елементів та складових вказаного домоволодіння.

Врахувавши вартість господарських споруд та будівель, яких у ОСОБА_2 є більше, ніж у позивача ОСОБА_1 , фахівці ПП «Інтентаризатор» обрахували частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, зазначивши при цьому, що площа в житловому будинку у ОСОБА_2 становить 37,6 кв.м., а у ОСОБА_1 - 40,5 кв.м.

Згідно положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, відповідачем належним чином не доведено того, що виділ Ѕ частини домоволодіння в натурі технічно не можливий, або призведе до негативних наслідків.

Отже, з наведеного слідує, що місцевий суд, взявши до уваги висновки експертів, дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

За вказаних обставин, судове рішення підлягає скасуванню, з постановленням по справі нового рішення про задоволення позовних вимог.

Дослідивши обставини справи та висновки проведених у справі експертиз, колегія суддів при вирішенні спору вважає за можливе застосувати висновки та запропоновані варіанти виділу в натурі Ѕ частини домоволодіння відповідно з додатком №2 висновку судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №77 від 06.12.2017 року, та порядок користування земельною ділянкою відповідно до варіанту №1 висновку зазначеної експертизи, визначені відповідно до фактичного порядку користування сторонами спільним майном. Разом з цим, площа земельної ділянки, порядок користування якою визначався експертом, становить 1402 м2, що відповідає розміру та межам за Планом садибної ділянки та Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом виданого ОСОБА_1 .

Так, колегія суддів вважає за можливе виділити в натурі ОСОБА_1 Ѕ частину домоволодіння (згідно додатку №2) та встановити порядок користування земельною ділянкою (згідно варіанту №1) відповідно до висновку судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №77 від 06.12.2017 року.

Висновки повторної та додаткової судових експертиз фактично не суперечать експертному висновку№77 від 06.12.2017 року, про те в них експертом визначені варіанти порядку виділу майна та користування земельною ділянкою згідно до їх ідеальних часток, тоді, коли фактичний порядок, який склався між співвласниками та є усталеним, більше відповідає їх інтересам і не потребує здійснення переобладнання в будинку.

За вказаних обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню.

Разом з цим, не може залишатись в силі і ухвала Київського районного суду м. Полтави від 21 травня 2019 року, якою вирішено питання про розподіл судових витрат за результатами розгляду справи, тобто в якій процесуально вирішені питання, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України вирішується шляхом ухвалення додаткового рішення.

За змістом п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» у разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Оскільки рішення суду про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 підлягає скасуванню, то відповідно і ухвала Київського районного суду м. Полтави від 21 травня 2019 року про стягнення судових витрат з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 як похідна від основного судового рішення також підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.3,4, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 08 квітня 2019 року скасувати, ухваливши нове.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ майна, що є у спільній частковій власності у самостійний об`єкт та встановлення порядку користування земельною ділянкою задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 в натурі Ѕ частину із майна, що перебуває у спільній частковій власності у самостійний об`єкт нерухомого майна, що складається з частини житлового будинку літера А1 в складі: тамбуру 1 площею 0,7 кв.м, кухні 1-1 площею 8,5 кв.м, передпокою 1-2 площею 9,3 кв.м, кімнати 1-3 площею 19,9 кв.м, кладової 1-4 площею 2,4 кв.м, загальною площею 40,8 кв.м, в тому числі житловою площею 19,9 кв.м; господарських будівель та споруд в складі: сараю літера В, вбиральні літера Г, огорожі №1, воріт №2, що розташовані по АДРЕСА_1 , згідно додатку №2 до Висновку судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №77 від 06.12.2017 року., яка зображена зеленим кольором на додатку №2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на виділені у самостійний об`єкт нерухомого майна, що складається з Ѕ частини житлового будинку літера А1 в складі: тамбуру 1 площею 0,7 кв.м, кухні 1-1 площею 8,5 кв.м, передпокою 1-2 площею 9,3 кв.м, кімнати 1-3 площею 19,9 кв.м, кладової 1-4 площею 2,4 кв.м, загальною площею 40,8 кв.м, в тому числі житловою площею 19,9 кв.м; господарських будівель та споруд в складі: сараю літера В, вбиральні літера Г, огорожі №1, воріт №2, що розташовані по АДРЕСА_1 , згідно додатку №2 до Висновку судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №77 від 06.12.2017 року.

Припинити право спільної часткової власності за ОСОБА_1 на виділений у самостійний об`єкт нерухомого майна, що складається з Ѕ частини житлового будинку літера А1 в складі: тамбуру 1 площею 0,7 кв.м, кухні 1-1 площею 8,5 кв.м, передпокою 1-2 площею 9,3 кв.м, кімнати 1-3 площею 19,9 кв.м, кладової 1-4 площею 2,4 кв.м, загальною площею 40,8 кв.м, в тому числі житловою площею 19,9 кв.м; господарських будівель та споруд в складі: сараю літера В, вбиральні літера Г, огорожі №1, воріт №2, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Встановити фактичний порядок користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 , який відбувся між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що відповідає варіанту №1 Висновку судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №77 від 06.12.2017 року, виділивши ОСОБА_1 у користування земельну ділянку площею 654 кв.м. для обслуговування Ѕ частини житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 , яка зображена зеленим кольором в варіанті №1 додатку №3 до висновку судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №77 від 06.12.2017 року.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 21 травня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат понесених при розгляді справи в сумі 9852,40 грн. скасувати.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 2 березня 2020 року.

Судді: Обідіна О.І. Одринська Т.В. Пікуль В.П.