Провадження № 2/463/582/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Гирич С. В.

за участю секретаря судового засідання Попович Х.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 25% від усіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги мотивує тим, що позивачка у період з 04 березня 2006 року до 16 січня 2017 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Під час перебування у шлюбі у сторін народились троє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Ухвалою суду від 29 січня 2019 року затверджену мирову угоду у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про зобов`язання до вчинення дій, визначення способів участі у вихованні дітей, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради про відібрання дитини, визначення місця проживання дітей. Отже, зважаючи на визначеність місця проживання з відповідачем однієї дитини, а зі мною двох дітей, приймаючи до уваги обов`язок кожного з батьків піклуватися однаковою мірою за своїх дітей і нести відповідні витрати на їх утримання, логічним та доцільним є понесенняу рівних частинах як стороною позивача так і відповідача на утримання найменшої дитини, - ОСОБА_5 , як однієї із двох дітей, які проживають з позивачкою, та самостійного понесення кожним з них витрат на утримання, відповідно,відповідачем сина ( ОСОБА_9 ) та позивачкою доньки ( ОСОБА_10 ). Відповідач працює у ТзОВ «Європейська компанія ресурсозбереження» та ПАТ «Концерн Галнафтогаз», отже має достатньо можливостей на утримання дитини та просить позов задоволити.

06 лютого 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позов визнає частково. Враховуючи, що в них з позивачем є троє дітей, сторона відповідача, вважає, що підлягає до стягнення 1/3 частина з половини заробітку (доходу) відповідача, що в свою чергу становить 16,6 % від всіх видів доходів. Саме в цій частині відповідач визнає позов. Просить суд звернути увагу, що на його утриманні також ще перебувають двоє батьків пенсіонерів.

17 лютого 2020 року поступила відповідь на відзив, у яких позивач зазначає, що відповідачем до свого відзиву не долучено жодних доказів, які підтверджують обставини на які такий посилається у своїх запереченнях.

Справа поступила до суду 11 грудня 2019 року.Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 05 березня 2020 року задоволено заяву про самовідвід та передано справу на новий розгляд іншому судді Личаківського районного суду м. Львова в порядку ст.33 ЦПК України.

Ухвалою суду від 10 березня 2020 року суддею Гиричем С.В. прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали з мотивів та підстав викладених у такому. Позивач ствердила, що після розірвання шлюбу і укладення мирової угод в частині визначення місця проживання дітей,вони з відповідачем погодилися, що син ОСОБА_11 залишився проживати із відповідачем, а діти ОСОБА_12 та ОСОБА_13 із нею. Тому, на її думку, оскільки кожний із батьків несе обов`язок утримувати одну дитину самостійну, на третю дитину батьки мають забезпечити утримання спільно по половині.

Відповідач та його представник позов визнали частково, відповідач не заперечує свого обов`язку щодо утримання дитини, однак просить суд врахувати його майновий стан, а також що на його утриманні перебувають також батьки, а тому просить позов задоволити частково. При цьому відповідач також визнав, що після розірвання шлюбу вони з позивачем уклали мирову угоду, якою визначили місце проживання дітей. Тому також вважає, що позивач та він утримують по одній дитині і кожний має обов`язок утримувати третю дитину порівно.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи,оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, про стягнення аліментів на утримання якого звернулась позивачка, а також такі є батьками: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6, 7, 8).

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (надалі СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов`язку.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як вбачається з ухвали Личаківського районного суду від 29 січня 2019 року, якою затверджено мирову угоду у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, Орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про зобов`язання до вчинення дій, визначення способів участі у вихованні дітей, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради про відібрання дитини, визначення місця проживання дітей, місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визначено з позивачкою ОСОБА_1 за адресою реєстрації місця проживання їх матері: АДРЕСА_1 .

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України).

Крім того, позивачкою долучено до матеріалів справи довідку про доходи від 05.03.2020р., з якої вбачається, що така працює в ТзОВ «Фокс дистриб`ютор» та загальна сума доходу за період з 01.09.2019р. по 29.02.2020р. становить 27 576,26 грн.

Враховуючи положення ч.1 ст.183 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

При цьому, згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено у 2020 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Як вбачається із довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки від 27.01.2020 відповідач проживає за адресою АДРЕСА_2 разом із своїми батьками: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,які є особами пенсійного віку (а.с.36, 37).

Судом встановлено, що відповідач працює на «АТ «Концерн Галнафтогаз» та за період з січня 2019 року по грудень 2019 року отримав дохід у розмірі 226425, 28 грн., а також працює у ТзОВ «Європейська компанія ресурсозбереження`та за період з січня 2019 року по грудень 2019 року отримав дохід у розмірі 51867,06 грн.

В той же час, згідно пояснень сторін, із відповідачем проживає спільна дитини сторін ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому по згоді сторін відповідач самостійно утримує цю дитину.

Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як вбачається із п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України, наданих від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, з врахуванням того, що сторони погодили утримання кожним окремо однієї дитини та утримання третьої дитини спільними коштами, на думку суду доводи позивача про стягнення із відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 25% заробітку, як на одну дитину є помилковим, оскільки сторони мають на утриманні троє дітей і відповідач вже несе обов`язок по утриманню дитини, яка проживає з ним і є найстаршою дитиною. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини, наявність на утриманні у відповідача двох батьків та вимоги законодавства щодо мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, у зв`язку із чим приходить до висновку про задоволення позову частково шляхом стягнення аліментів в розмірі 1/5 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.На думку суду такий розмір аліментів є достатнім з врахуванням матеріального становища платника аліментів, наявності інших осіб на його утриманні. При цьому суд вважає також необґрунтованими доводи відповідача, що розмір аліментів слід визначити 1/3 частину з половини заробітку (доходу) відповідача, що становить 16,6 % від всіх видів доходів, оскільки в даному випадку аліменти не стягуються на трьох дітей, а лише на одну із врахуванням домовленості сторін утримувати кожним самостійно одну дитину, а третю утримувати спільно.

У відповідності до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

При цьому, з відповідача на користь держави слід стягнути 768,40 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову 11 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в розмірі 768,4 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок)

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту рішення 28 грудня 2020 року.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_1 .

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_2 .

Суддя: Гирич С. В.