Ухвала

Іменем України

27 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 641/894/19

провадження № 61-242ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Сердюка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 20 червня 2019 року

та постанову Харківського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року

у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_2 , на рішення державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (далі - Закон України № 460-IX).

У лютому 2019 року ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), ОСОБА_2 , звернулася до суду зі скаргою на рішення державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі - МР ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області)ю

Скарга мотивована тим, що 06 лютого 2019 року чоловік боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 повернувся додому у квартиру АДРЕСА_1 та виявив, що вхідні двері до квартири та замок зламані, у квартирі перебувають державні виконавці та представники АТ КБ «ПриватБанк», які перебирали особисті речі мешканців квартири і складали їх опис.

На примусовому виконанні Міжрайонного ВДВС Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ в Харківській області перебуває виконавче провадження № 55899792 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів.

Також скаржник вказувала, що постанову про відкриття вказаного виконавчого провадження та повідомлення про проведення виконавчих дій на адресу ОСОБА_1 не надходили. Боржник не була ознайомлена з фактом наявності виконавчого провадження. Будь-яке рішення суду про надання дозволу державним виконавцям на проникнення до житла скаржника відсутнє.

Посилаючись на вищевказане, ОСОБА_1 просила суд визнати незаконними дії державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Гончаренко С. Г. та Золотавіна В. Ю. щодо проникнення 06 лютого 2019 року до квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , щодо проведення 06 лютого 2019 у вказаній квартирі опису нерухомого та рухомого майна в рамках виконавчого провадження № 55899792; визнати незаконними постанови державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Гончаренко С. Г про опис та арешт майна (коштів) боржника від 06 лютого 2019 року у виконавчому провадженні № 55899792 щодо опису нерухомого та рухомого майна.

Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 20 червня 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 20 червня 2019 року залишено без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що дії державного виконавця були вчинені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та в межах повноважень державного виконавця, права чи свободи сторін виконавчого провадження не були порушені. Тому скарга не підлягає задоволенню.

У касаційній скарзі скаргу ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і постановити нову ухвалу про задоволення скарги, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження не направлялась рекомендованим поштовим відправленням, що свідчить про те, що органом виконавчої служби не виконано вимоги статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а боржник - не повідомлений належним чином про існування вказаного виконавчого провадження.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі - у редакції, що діяла до набрання чинності Законом України № 460-IX) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі

з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також

у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити

у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суди встановили, що рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 26 листопада 2015 року у справі № 641/451/15-ц позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит від 26 грудня 2007 у розмірі 31 438,85 грн.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 27 квітня 2015 року у справі № 645/3013/14-ц позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - Служба у справах дітей Комінтернівського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення задоволено частково. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 26 грудня 2007 року у розмірі 273 729,54 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2 , шляхом продажу предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Виселено ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 08 липня 2015 року рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 27 квітня

2015 року у справі № 645/3013/14-ц дане рішення суду змінено в частині задоволення позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. У рахунок погашення заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за договором про іпотечний кредит від 26 грудня 2007 року у загальному розмірі 273 729,54 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 237 315,76 грн; заборгованість за процентами за користування кредитом - 10 743,99 грн; пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором - 785,29 грн; штраф (процентна складова) - 24 884,50 грн, звернуто стягнення за іпотечним договором від 26 грудня 2007 року, укладеним між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Широковою В. А., на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26 грудня

2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Широковою В. А. Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1 шляхом продажу предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Встановлено початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на час його реалізації.

Також суди встановили, що на примусовому виконанні у Міжрайонному ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста ГТУЮ у Харківській області знаходяться виконавчі провадження:

- ВП № 55899792 з примусового виконання виконавчого листа

№ 641/451/15-ц, виданого 08 лютого 2018 року Комінтернівським районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 305 168,39 грн;

- ВП № 53085289 з примусового виконання виконавчого листа

№ 645/3012/14-ц, виданого 10 листопада 2016 року Комінтернівським районним судом міста Харкова про виселення ОСОБА_1 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з квартири

АДРЕСА_1 ;

- ВП № 53086674 з примусового виконання виконавчого листа

№ 645/3013/14-ц, виданого 10 листопада 2016 року Комінтернівським районним судом міста Харкова про виселення ОСОБА_1 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з квартири

АДРЕСА_1 ;

- ВП 53087090 з примусового виконання виконавчого листа

№ 645/3013/14-ц, виданого 10 листопада 2016 року Комінтернівським районним судом міста Харкова про виселення ОСОБА_1 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з квартири

АДРЕСА_1 ;

- ВП № 53087394 з примусового виконання виконавчого листа

№ 645/3013/14-ц, виданого 10 листопада 2016 року Комінтернівським районним судом міста Харкова про виселення ОСОБА_1 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з квартири

АДРЕСА_1 .

03 березня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55899792, копії якої було направлено сторонам виконавчого провадження.

20 березня 2018 року старшим державним виконавцем здійснено запити до Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби, відповідно до відповідей яких ОСОБА_1 отримує дохід у Приватному підприємстві «Бласт» (далі - ПП «Бласт»).

26 жовтня 2018 року виконавче провадження за дорученням начальника виконавчої служби передано ВП № 55899792 від старшого державного виконавця Лаптікової Г. В. на виконання державного виконавця

Гончаренко С. Г.

26 жовтня 2018 року державним виконавцем Гончаренко С. Г. за дорученням начальника виконавчої служби прийнято виконавче провадження № 55899792.

21 грудня 2018 року державним виконавцем здійснено вихід за місцем проживання боржника - у квартиру АДРЕСА_1 , та складено відповідний акт про те, що боржником рішення суду не виконане. Також державним виконавцем залишено виклик та повідомлення про те, що найближчим часом буде проводитися виселення з даної квартири, що підтверджує фотофіксація дверей квартири.

06 лютого 2019 року державним виконавцем складено постанову про опис та арешт майна, арештоване майно згідно з переліком передано на зберігання представнику АТ КБ «ПриватБанк».

Державним виконавцем було роз`яснено боржникам та особам, які брали участь у виконавчих діях, їх права та обов`язки, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Отже, проникнення у житло ОСОБА_1 відбулось в ході виконання рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 27 квітня

2015 року про виселення в межах виконавчих проваджень ВП № 53085289, ВП № 53086674, ВП № 53087090, ВП № 53087394.

Разом з тим, ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова

від 09 квітня 2019 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року, скаргу ОСОБА_1 на незаконні дії державних виконавців МР ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ в Харківській області щодо проведення примусового виселення з житлового приміщення залишено без задоволення (справа № 641/892/19).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення (пункт 9 частини другої статті 129 Конституції України).

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження»

(у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідно до

пункту 4 частини третьої статті 18 Закону України Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що державний виконавець діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством України, суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги.

Постановами ВП № 53085289, ВП № 53086674, ВП № 53087090,

ВП № 53087394 від 08 та 09 грудня 2016 року Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ відкрито чотири виконавчих провадження за виконавчим листом № 645/3012/14-ц, виданого 10 листопада 2016 року Комінтернівським районним судом міста Харкова про виселення

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з квартири

АДРЕСА_1 , і запропоновано всім боржникам добровільно виконати рішення суду - звільнити вказану квартиру.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР).

Як вбачається з ЄДРСР, суди першої та апеляційної інстанцій у справі

№ 641/892/19-ц за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: МР ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ в Харківській області, представник МР ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ в Харківській області

Золотавін В. Ю., ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Комінтернівського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, на дії державних виконавців МР ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ в Харківській області щодо проведення примусового виселення із житла, встановили, що копії постанов про відкриття виконавчих проваджень направлено боржникам за їх місцем проживання за адресою: квартира

АДРЕСА_1 , та отримано ОСОБА_3 , який є членом сім`ї інших боржників.

Таким чином, справа розглянута судами першої та апеляційної інстанцій, які мали повну юрисдикцію; наявність підстав вважати, що рішення касаційного суду за наслідками розгляду скарги на дії державного виконавця у справі № 641/894/19 матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики судом не встановлена; правильність застосування судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях положень Закону України «Про виконавче провадження» та норм процесуального права не викликає розумних сумнівів.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_2 , на рішення державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 20 червня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

А. І. Грушицький

В. В. Сердюк