Справа № 169/173/20
Провадження № 2/169/307/20
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Хвіц Г.Й.

за участю секретаря Мисюка П.З.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі судового засідання справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_4 заповіту на випадок своєї смерті не складав. Спадкоємцями за законом першої черги є він та відповідачі у справі: ОСОБА_2 дружина померлого та ОСОБА_3 - син померлого. Відповідач ОСОБА_2 відмовилася від прийняття спадщини після смерті чоловіка. 15 серпня 2019 року між ним та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір про поділ спадкового майна, відповідно до якого йому, крім іншого спадкового майна, належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 . Він, як спадкоємець за законом, отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно згідно з умовами вищевказаного договору, проте, нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме житловий будинок, у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за спадкодавцем. А тому просив визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 .

Суддя своєю ухвалою позовну заяву прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Гут Б.А. у підготовче засідання не з`явилися, однак, представник позивача ОСОБА_5 подав адресовану суду заяву про те, що вони позовні вимоги підтримують в повному обсязі і просить справу розглядати за його та позивача відсутності.

Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_3 у підготовче засідання не з`явилися, відзиву на позовну заяву не подали, однак, подали до суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги позивача визнають повністю, проти задоволення позову не заперечують, просили розгляд справи проводити за їхньої відсутності.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалося.

Згідно із частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

За приписами частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з частиною першою статті1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За змістом частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як установлено судом, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього серії НОМЕР_1 , виданим 22 грудня 2018 року виконавчим комітетом Луківської селищної ради Турійського району Волинської області, і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві ОСОБА_4 підтверджується витягом з погосподарської книги № 3 за 2016 2020 роки Соминської сільської ради Турійського району Волинської області (а.с. 24).

Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано (а.с. 25).

До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок А-1, загальною площею 81 кв м, житловою площею 32,5 кв м, прибудова а1, прибудова а2, з господарськими будівлями та спорудами: погріб Б1, гараж В1, хлів Г1, літня кухня Д1, ворота з хвірткою 1, огорожа 2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , оціночна вартість яких станом на 27 січня 2020 року становить 51 167 (п`ятдесят одна тисяча сто шістдесят сім) гривень (а.с. 20-23).

Відповідно до довідки, виданої Луківською селищною радою Турійського району Волинської області 01 березня 2019 року № 73 ОСОБА_4 постійно проживав і був зареєстрований до 21 грудня 2018 року в с. Відути Турійського району Волинської області. На день смерті ОСОБА_4 з ним постійно проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, на яке заповіт від його імені вищевказаною сільською радою не посвідчувався (а.с. 11).

Свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , виданим 25 серпня 1960 року Новосілківською сільською радою Любомльського району Волинської області, підтверджується, що ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_4 , а отже, спадкоємцем першої черги за законом в силу статті 1261 ЦК України (а.с. 12).

19 квітня 2019 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 , кожен зокрема, подали приватному нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (а.с. 54 на звороті, а.с. 55).

Відповідач ОСОБА_2 подала приватному нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка(а.с. 55 на звороті).

З огляду на вказане, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 , як сини спадкодавця - спадкоємці першої черги за законом, в контексті положень частини першої статті 1269 ЦК України у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті батька ОСОБА_4

15 серпня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено нотаріально посвідчений договір про поділ спадкового майна, відповідно до умов якого належний спадкодавцю житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 перейшов у спадщину позивачу ОСОБА_1 (а.с. 14).

Постановою приватного нотаріуса від 25 листопада 2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений вище житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю ОСОБА_4 (а.с. 19).

Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 55/2019 до майна померлого ОСОБА_4 (а.с. 54-96), з яких також видно, що інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , немає.

За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права та виходячи із характеру спірних правовідносин між сторонами, а також враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 та правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно зі статтею 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідачів. Однак відповідно до статті 142 ЦПК України у зв`язку з визнанням позову відповідачами до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, позивачу слід повернути з державного бюджету.

Керуючись статтями 1216, 1217, 1220 - 1223, 1261, 1268, 1269, 1270, 1273 ЦК України, статтями 12, 13, 81, 82, 89, 141, 142, 200, 206, 263 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок А-1, загальною площею 81 кв м, житловою площею 32,5 кв м, прибудову а1, прибудову а2, з господарськими будівлями та спорудами: погріб Б1, гараж В1, хлів Г1, літню кухню Д1, ворота з хвірткою 1, огорожу 2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 210 (двісті десять) гривень 20 (двадцять) копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 210 (двісті десять) гривень 20 (двадцять) копійок судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок судового збору, сплаченого ним згідно квитанції ТВБВ 10002/0131 Волинського ОУ АТ «Ощадбанк» № 23 від 27 лютого 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ім`я позивача ОСОБА_1 , житель: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Залізничним РВ УМВС України у Львівській області 25 червня 1998 року.

Ім`я представника позивача ОСОБА_5 , житель: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий Турійським РВ УМВС України у Волинській області 17 січня 2007 року.

Ім`я відповідача ОСОБА_2 , жителька: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , номер і серія паспорта невідомі.

Ім`я відповідача ОСОБА_3 , житель: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_9 , виданий Турійським РВ УМВС України у Волинській області 19 травня 1997 року.

Повне рішення складено 01 жовтня 2020 року.

Головуючий