Справа № 369/93/20
Провадження № 2/369/2124/20
РІШЕННЯ

Іменем України

20.02.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Пінкевич Н.С.

при секретарі Середенко Б.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

У січні2020 року позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мама - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з земельної ділянки та житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . В шестимісячний строк він звернувся з заявою про прийняття спадщини до Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області. В подальшому він отримав Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 0,2273 га та 0,100 га, що належали його мамі. Але коли 20 березня 2018 року він звернувся до Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області по питанню оформлення Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок, то постановою державного нотаріуса йому було відмовлено у видачі вказаного свідоцтваз тієї причини, що до спадкової справи не поданий оригінал правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на житловий будинок. Тобто нотаріусом мені було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок і рекомендовано для вирішення даного питання звертатися до суду.

Тому позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом: житловий будинок загальною площею - 73,4 м2, житловою площею - 34,8 м2 з господарськими будівлями і спорудами: госпблок - 37,8 м2, літній душ - 1,3 м2, гараж - 40,2 м2, сарай - 20,8 м2, сарай - 14,8 м2, вбиральня - 2,0 м2, погріб - 10,7 м2, колодязь, свердловина, ворота з хвірткою, огорожа розташованими в АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

У судове засідання позивач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Просив суд задоволити позов.

У судове засідання представник Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26 квітня 2018 року серії НОМЕР_1 .

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з земельної ділянки та житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

13 липня 1988 року БТІ Києво-Святошинського району було видано технічний паспорт на житловий будинок на ім`я ОСОБА_2 та присвоєно інвентарний номер 683. Будинок одноповерховий житловою площею 34,8 м2, загальною - 73,4 м2 і складається з наступних приміщень: веранда - 10,9 м2, санвузол - 7,0 м2, кухня - 6,3 м2, житлова кімната - 7,2 м2, вітальня - 14,4 м2, тамбур - 4,9 м2, коридор - 9,5 м2, житлова кімната - 13,2 м2 та надвірні споруди: госпблок - 37,8 м2, літній душ - 1,3 м2, гараж - 40,2 м2, сарай - 20,8 м2, сарай - 14,8 м2, вбиральня - 2,0 м2, погріб - 10,7 м2, колодязь, свердловина, ворота з хвірткою, огорожа.

В шестимісячний строк позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області, де була заведена спадкова справа № 156 за 2018 рік після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

20 березня 2018 року у Вишневій міській державній нотаріальній конторі Київської області позивач отримав Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 0,2273 га та 0,100 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що належали його мамі. В той же день позивач звернувся до Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області по питанню оформлення Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Але Постановою державного нотаріуса від 20 березня 2018 року йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями і спорудами з тієї підстави, що до спадкової справи не поданий оригінал правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на житловий будинок. А також згідно з листом-повідомленням від 10 грудня 2018 року КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області» за № 2156 право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами не було зареєстровано.

Також судом встановлено, що02 липня 1965 року депутатом Білогородської сільської ради Лисюченко О.М. було складено Акт про обміри житлової площі будинку, тобто фактично прийнято в експлуатацію індивідуальне домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Як встановлено ч.1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1220, ч. 3 ст.1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що спадкоємцем за закономдо майна померлої ОСОБА_2 , а саме житлового будинку загальною площею - 73,4 м2, житловою площею - 34,8 м2 з господарськими будівлями і спорудами розташованими: АДРЕСА_1 є її син - ОСОБА_1 .

Оскільки спадкодавцем за життя не було отримано відповідних документів, що посвідчують право власності на спірний житловий будинок, то право позивача на отримання у власність спадкового майна є порушеним та підлягає захисту в судовому порядку.

Керуючись ст. ст. 1218, 1220, ч 1, 1268, 1269 ч. ч. 1, 2, ст. 1270 ч. 1, 1297 ЦК України, ст. ст. 2, 12, 81, 141, 200, 206, 247, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування- задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно: житловий будинок загальною площею - 73,4 м2, житловою площею - 34,8 м2 з господарськими будівлями і спорудами: госпблок - 37,8 м2, літній душ - 1,3 м2, гараж - 40,2 м2, сарай - 20,8 м2, сарай - 14,8 м2, вбиральня - 2,0 м2, погріб - 10,7 м2, колодязь, свердловина, ворота з хвірткою, огорожа розташованими: АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_3 ,РНОКПП: НОМЕР_2 .

Копію заочного рішення негайно направити відповідачу. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 20 лютого 2020 року.

Суддя Н.С. Пінкевич