ПОСТАНОВА

Іменем України

30 листопада 2020 року м. Кропивницький

справа № 389/1343/17

провадження № 22-ц/4809/1362/20

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,

відповідач - ОСОБА_1 ;

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на рішення Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 липня 2020 року у складі судді Українського В.В.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2017 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову посилався на те, що 19.06.2008 відповідач отримала кредит у розмірі 3700,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ними Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві.

Зазначає, що банк, щодо встановлення та зміну кредитного ліміту, керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.1 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості і зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, в результаті чого станом на 18.04.2017 має заборгованість 12543 грн 10 коп, яка складається із заборгованості за кредитом 1986 грн 65 коп, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 2479 грн 58 коп, заборгованості за пенею 7241 грн 48 коп, а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, а саме штраф (фіксована частина) 250 грн, штраф (процентна складова) 585 грн 39 коп. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав банку. Тому, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі.

Позивач просив стягнути суму боргу та сплачений судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 липня 2020 року позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 19.06.2008 1986,65 грн - тіло кредиту та 256,00 грн судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що у заяві позичальника, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Оскільки розмір наданого кредиту, а також розмір, порядок нарахування та виплата процентів за користування кредитом є істотними умовами кредитного договору, який укладається між сторонами в письмовій формі, то суд, оцінивши надані позивачем докази на підтвердження позовних вимог, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для стягнення визначеного в розрахунку та позовній заяві розміру заборгованості, окрім тіла отриманого кредиту.

Щодо невизнання відповідачем вимог позову через те, що з її картки шахрайськими діями знято грошові кошти, суд встановив що ОСОБА_1 самостійно, без будь-якого примушування, розголосила невідомій особі відомості про номер банківської картки, а також підтвердила проведення операції за допомогою паролю, який прийшов у виді СМС повідомлення на її особистий номер телефону.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення першої інстанції в частині відмови у стягненні частини заборгованості за процентами та неустойкою та ухвалити в цій частині нове рішення задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що рішення суду є незаконним, винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Позивач також посилається на те, що заява від 19.06.2008 містить зазначений бажаний кредитний ліміт 250,00 грн та базову відсоткову ставку 3% на місяць.

В даному випадку відповідачем також було підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду, в якій зазначена базова відсоткова ставка, пеня та штраф.

Встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, місцевий суд не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту, враховуючи передбачений договором розмір відсотків.

Вважає, що суд першої інстанції своїм рішенням не тільки призводить до нехтування принципами платності кредитного договору, а ще і наносить істотну шкоду усім споживачам банківських послуг, банку та у цілому - порушує стабільність функціонування фінансового сектору держави. Суд ігнорує, що важливою ознакою кредитної операції є те, що вона надається за рахунок залучених грошових коштів.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

15 вересня 2020 року надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ОСОБА_1 заперечує щодо доводів апеляційної скарги у повному обсязі.

Вважає, що позов не містить доказів, які б підтверджували, що відповідач порушила обов`язок повернення кредиту, сплати процентів за його користування, комісії та неустойки у вигляді пені та штрафів, а також що не виконувала, чи належним чином виконувала умови договору від 19.06.2008.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

Судом встановлено, що 19.06.2008 між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та відповідачем укладено кредитний договір, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 3700 грн (враховуючи збільшення кредитного ліміту) шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився із зазначеним договором до його укладення, який був наданий йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору позивачем додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, без зазначення його затвердження та прийняття банком.

Відповідно до укладеного договору ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 3700 грн 00 коп у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором від 19.06.2008, у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору банк станом на 18.04.2017 нарахував заборгованість у розмірі - 12543 грн 10 коп, яка складається із заборгованості за кредитом 1986 грн 65 коп, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 2479 грн 58 коп, заборгованості за пенею 7241 грн 48 коп, а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, а саме штраф (фіксована частина) 250 грн, штраф (процентна складова) 585 грн 39 коп.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до положень ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про стягнення тіла кредиту, а тому згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку в цій частині рішення суду не переглядається.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Матеріали справи свідчать, що 19 червня 2008 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір кредиту б/н, відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 3700,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява-анкета разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Отже, підписавши анкету-заяву, ОСОБА_1 відповідно до статей 3, 327 ЦК України добровільно погодила такі умови кредитного договору, взяла на себе відповідні зобов`язання, а тому її твердження, що жодних документів, які б підтверджували погодження із нею плату процентів чи інших сум,не відповідає фактичним обставинам справи.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 19 червня 2008 року б/н, посилався на довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка була підписана відповідачкою.

Вказану довідку про умови кредитування від 19.06.2008 суд першої інстанції належним чином не оцінив, хоча Верховний Суд вже звертав увагу на такі обставини, зокрема, у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 382/327/18-ц, провадження № 61-21994св19.

Банк, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченим тілом кредиту, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з Тарифів банку та витяг з Умов та правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті www.рrivatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Тарифів банку та витяг з Умов та правил надання батьківських послуг в ПриватБанку розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів) саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді справи, яка переглядається.

Колегія суддів вважає, що у даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Разом з тим, пред`являючи позов, банк на підтвердження своїх вимог, крім витягу з Умов та правил надання батьківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», також послався на довідку про умови кредитування від 19 червня 2008 року, яка підписана ОСОБА_1 (т. 1 а. с. 1924), анкету заяву б/н від 19 червня 2008 року та надав розрахунки заборгованості відповідача за договором від 19 червня 2008 року

Указаною довідкою, з умовами якої погодилася відповідачка, передбачено: базова процентна ставка в місяць 3% на місяць, що дорівнює 36,00% річних; розмір щомісячних платежів (що включають плату за користування кредитними коштами у звітному періоді) 7% від заборгованості, але не менше 50,00 грн і не більше залишку заборгованості; термін внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, а саме - пеня (1) = базова процентна ставка за договором/ 30 нараховується з дня прострочення кредиту; + пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10,00 грн в місяць, нараховується раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникнення прострочення на суму від 50,00 грн та більше; штраф при порушенні термінів платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 120 днів, а саме 250,00 грн + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

З розрахунку заборгованості, наданого суду першої інстанції, вбачається, що його виконано виходячи з процентної ставки у розмірах 36,0%, 30,0%,34,8% 43,2% на рік та 3,6% на місяць, тобто у більшому розмірі, ніж обумовлено сторонами у заяві б/н від 19.06.2008 та у довідці про умови кредитування від 19.06.2008 (неправомірно завищені відсотки за користування кредитом).

Відповідно до наданого позивачем до суду першої інстанції розрахунку, станом на 18.04.2017 ОСОБА_1 має перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитну заборгованість у загальному розмірі 12543 грн 10 коп, яка складається із заборгованості за кредитом 1986 грн 65 коп, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 2479 грн 58 коп, заборгованості за пенею 7241 грн 48 коп, а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, а саме штраф (фіксована частина) 250 грн, штраф (процентна складова) 585 грн 39 коп

З цього розрахунку вбачається, що позивач, визначаючи розмір кредитної заборгованості відповідача, нараховував проценти за користування кредитом з 19.06.2008 по 18.10.2011 у розмірі 36,0% на рік, з 01.01.2013 по 05.04.2014 - 30,0% на рік, з 01.09.2014 по 11.02.2015 - 34,8% на рік, з 01.04.2015 по 31.05.2015 - 43,2%, 01.06.2015 по 18.04.2017 - 3,6%.

Водночас, із застосуванням процентної ставки у розмірі 36,0% річних, як і обумовлено у вказаній довідці про умови кредитування, ОСОБА_1 має перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитну заборгованість за відсотками за простроченим кредитом за період з 01.06.2015 по 18.04.2017 в розмірі 1 348 грн 08 коп, виходячи із розрахунку: (1986,65/100%*36% = 715,19 грн - відсотків в рік, 715,19/365*688 днів = 1 1348 грн 08 коп).

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафу та пені судова колегія керується таким.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2 статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.

Відтак, суд приходить до висновку, що тлумачення ст. 3 та 549 ЦК України дозволяє стверджувати, що при виборі того який вид неустойки (штраф чи пеня) повинен стягуватися, слід враховувати справедливість і розумність (п. 6 ст. 3 ЦК України).

З огляду на викладене, правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК») заборгованості з пені в розмірі 7241,48 грн відсутні.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Враховуючи викладене, позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в частині вирішення вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами та штрафу підлягає частковому задоволенню в загальному розмірі 1933,47 грн (585,39 + 1348,08 грн).

Судові витрати, понесені відповідачем, документально підтверджуються: за подачу позовної заяви в розмірі 1600,00 грн, за подачу апеляційної скарги в розмірі 2 400,00 грн (а. с. 1; т. 2 а.с.127).

Оскільки апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню судовий збір в загальному розмірі 616,30 грн із розрахунку: 12 543,10 грн (заявлені вимоги): 1933,47 грн (задоволені позовні вимоги) = 15,4% від 4000 грн сплаченого судового збору = 616,30.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

За таких обставин, відповідно до ст. 376 ЦПК України рішення суду в частині вирішення вимог про стягнення відсотків та штрафу (процентна складова) підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за процентами у розмірі 1348,08 грн та штрафу (процентна складова) у розмірі 585,39 грн, а всього 1933,47 грн. В іншій частині, що оскаржується, рішення суду має бути залишеним без змін.

Також, згідно положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь відповідача підлягає стягненню 616,30 грн в рахунок компенсації витрат зі сплати судового збору в суді першої та апеляційної інстанції пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 липня 2020 року скасувати в частині вирішення вимог про стягнення відсотків та штрафу (процентна складова). Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором за процентами у розмірі 1348,08 грн, штрафу (процентна складова) у розмірі 585,39 грн, а всього 1933,47 грн та 616,30 грн в рахунок компенсації витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині, що оскаржується, рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 30 листопада 2020 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко