Ухвала

Іменем України

10 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 2-2224/11

провадження № 61-5413ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Погрібного С. О.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 серпня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал» (далі - ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал») звернулось до суду із заявою, у якій просило замінити вибулу сторону виконавчого провадження Публічне акціонерне товариство «Фольксбанк» (далі - ПАТ «Фольксбанк») на його правонаступника, яким є ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал» у виконавчому провадженні з виконавчого листа від 31 серпня 2012 року № 2-2224/2011, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованості за кредитним договором № KF 50102.

В обґрунтування вимог посилалось на те, що у виконавчому провадженні № 50698465 Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області знаходиться на примусовому виконанні виконавчий лист від 31 серпня 2012 року

№ 2-2224/2011, виданий Стрийським міськрайонним судом Львівської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованості за кредитним договором № KF 50102. Відповідно до договору про відступлення права вимоги від 06 грудня 2012 року № 2012206-Г, ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги щодо осіб, які є боржниками ПАТ «Фольксбанк», включно і до ОСОБА_1 , а тому згідно з частиною першою статті 442 ЦПК України, а також статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження» просило замінити сторону виконавчого провадження.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 серпня 2019 року заяву ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, а тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Не погоджуюсь із вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

Постановою Львівського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 серпня 2019 року - без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для заміни сторони виконавчого провадження.

У березні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 серпня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року, у якій заявник, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати.

Касаційна скарга мотивована тим, що 08 квітня 2018 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області вже постановлено ухвалу у цій справі про відмову у задоволенні заяви ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал» про заміну сторони виконавчого провадження, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Підставами касаційного оскарження вказаного судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Проаналізувавши зміст оскаржуваних судових рішень, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Суди встановили, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31 серпня 2012 року позов ПАТ «Фольксбанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість за кредитним договором від 17 червня 2008 року № KF 50102 у розмірі 10 694,22 доларів США, 1 800 грн комісії, а також 870,41 грн державного мита та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Вказане рішення набрало законної сили 26 листопада 2012 року та на його виконання видано два виконавчих листи № 2-2224/2011 про примусове виконання цього рішення суду, в одному з яких боржником зазначена ОСОБА_2 , а в іншому - ОСОБА_1 . Стягувачем у вказаних виконавчих листах є ПАТ «Фольксбанк».

06 грудня 2012 року між ПАТ «Фольксбанк» та ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал» укладений договір відступлення права вимоги № 20121206-Г, відповідно до якого ПАТ «Фольксбанк» передало (відступило), а ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал» набуло право боргової вимоги за договорами кредиту, у тому числі за договором кредиту від 17 червня 2008 року № KF 50102.

Відповідно до додатку 2 «Паперовий реєстр боржників до договору відступлення права вимоги» від 06 грудня 2012 року № 20121206-Г та інформаційного витягу з реєстру боржників серед таких значиться ОСОБА_1 .

Крім цього, суди встановили, що згідно з відповіді Акціонерного товариства «Таксомбанк» від 09 листопада 2018 року, наданої на вимогу державного виконавця від 26 жовтня 2018 року № 09-20-1/20017, право вимоги заборгованості, яка склалась у ОСОБА_1 за кредитним договором від 17 червня 2008 року № КF50102 відступлене ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал» на підставі договору про відступлення права вимоги, укладеного між ПАТ «Фольксбанк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕС Банк», а з 16 жовтня 2018 року - АТ «Таксомбанк», та ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал». Відповідно до вказаного договору новим кредитором стало ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал», яке має право грошової вимоги та отримання від позичальника заборгованості за згаданим кредитним договором. Оригінали кредитного договору та інших документів передані новому кредитору.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно з частиною першою та п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї з сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами. Отже, підставою правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК).

Виходячи із цих норм, а також пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою державного виконавця, або заінтересованої сторони у разі вибуття такої сторони.

З висновком судів попередніх інстанцій про заміну сторони у виконавчому провадженні погоджується Верховний Суд, оскільки задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, суди перевірили наявність ОСОБА_1 у числі боржників за кредитним договором від 17 червня 2006 року № KF50102 та те, що до ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал» дійсно перейшло право вимоги за кредитним договором від 17 червня 2006 року № KF50102, укладеним між ПАТ «Фольксбанк» до ОСОБА_1 .

Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги щодо тотожності спорів з огляду на таке.

Встановлено, що Стрийським міськрайонним судом Львівської області видано два виконавчих листа № 2-2224/2011 про примусове виконання рішення цього ж суду від 31 серпня 2012 року, а саме один виконавчий лист, боржником у якому вказано ОСОБА_2 , та виконавчий лист, у якому боржником вказано ОСОБА_1 .

У Стрийському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває на виконанні виконавче провадження № 506984565, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-2224/2011, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованості за кредитним договором № KF50102.

Заявник у касаційній скарзі посилається на те, що 18 квітня 2018 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області постановлено ухвалу у цій справі про відмову в задоволенні заяви ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал» про заміну сторони виконавчого провадження про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Фольксбанк».

Проте зі змісту ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 квітня 2018 року вбачається, що ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал» звернулося із заявою про заміну сторони виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим Стрийським міськрайонним судом Львівської області про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором.

Отже, обидві заяви про заміну сторони виконавчого провадження позови за складом учасників справине є тотожними, а підстави для закриття провадження відповідно до пункту 1 частини третьої статті 255 ЦПК України відсутні.

Тому наведені у скарзі доводи щодо тотожності предмету розгляду та складу учасників не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

В рішеннях у справах «Руїс Торіха проти Іспанії» (RUIZ TORIGA v. SPAIN) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, «Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року ЄСПЛ наголошує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Отже, відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України є підстави для визнання касаційної скарги ОСОБА_1 необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки правильне застосування норми права щодо заміни сторони виконавчого провадження є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись частиною четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 серпня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Яремко
А. С. Олійник
С. О. Погрібний