Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/984/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 лютого 2020 року м. Гребінка

24 лютого 2020 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого - судді Татіщевої Я.В., секретаря судового засідання - Сапи А.М., з участю представника відповідача Калініна С.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Гребінка цивільну справу за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернулося із вказаним позовом до ОСОБА_1 , обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 11.01.2012 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву б/н від 11.01.2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір.

Банк свої зобов`язання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Проте, відповідач не надає своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, у зв`язку з чим станом на 02.10.2018 року має заборгованість у розмірі 14098 (чотирнадцять тисяч дев`яносто вісім) грн. 80 коп., яка складається з наступного: 3074 (три тисячі сімдесят чотири ) грн. 87 коп. тіло кредиту; 1120 ( одна тисяча сто двадцять) грн. 30 коп. - нараховано відсотків за користування кредитом; 8756 ( вісім тисяч сімсот п`ятдесят одна) грн. 07 коп. - нараховано пені; 500 (п`ятсот) грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 647 (шістсот сорок сім) грн. 56 коп. - штраф (процентна складова).

На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути зі ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 14098 грн. 80 коп. за кредитним договором № б/н від 11.01.2012 року та стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в сумі 1762 грн.

Заочним рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 18.02.2019 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» - задоволено повністю.

Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 10.10.2019 року заочне рішення Гребінківського районного суду Полтавської області 18.02.2019 року у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

13.11.2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача, адвоката Калініна С.К.

Відповідно до вищевказаного відзиву, відповідач позов АТ КБ «ПриватБанк» не визнає, оскільки у 2012 році відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» за отриманням послуги по відкриттю та веденню банківського рахунку з можливістю внесення на рахунок власних коштів та їх подальшого використання. Ним була заповнена Анкета -заява, яка не містила інформації, що це є укладенням кредитного договору.

Переказ та отримання суми кредиту відповідачем нічим не підтверджується. Не доведено позивачем, на підставі яких письмових доказів тіло кредиту відповідно до розрахунку АТ КБ «ПриватБанк» складає 3074,87 грн., адже у позові зазначено, що згідно-анкети - заяви № б/н від 11.01.2012 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 3000,00 грн.

В анкеті заяві позичальника від 11.01.2012 року процента ставка не зазначена, наданий банком витяг з Тарифу обслуговування кредитних карт «Універсальна» відповідачем не підписаний. Стосовно позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення заборгованості за пенею та комісією, то в анкеті-заяві також відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Матеріали справи не містять підтвердження, що саме ці витяги з Тарифів та витяг з Умов розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанком.

Окрім того, доводи позовної заяви про те, що наявність підпису на анкеті-заяві свідчить про укладення кредитного договору з одночасним узгодженням всіх істотних умов, є помилковими. У матеріалах справи також відсутня Пам`ятка клієнта, яка є складовою частиною спірного договору. А тому при укладені договору зі ОСОБА_1 . ПриватБанк не дотримався вимог добросовісності, розумності і справедливості та переклав на слабшу сторону споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. А тому вимоги про стягнення заборгованості за процентами та комісією є безпідставними.

Вказав, що до позовної заяви не долучено договір відкриття карткового рахунку з інформацією про номер рахунку, на який АТ КБ «ПриватБанк» перерахував кредитні кошти ОСОБА_1 згідно Анкети-заяви б/н від 11.01.2012 року; не зазначено номер платіжної карти, яка була надана до відкритого рахунку ОСОБА_1 ; не долучено доказів про отримання ОСОБА_1 платіжної картки; не надано виписки за рахунком відповідача, на який було нібито перераховано кошти. Отже, жодного документу відповідно до ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», які можуть підтвердити факт проведення розрахункових операцій зі ОСОБА_1 , АТ КБ «ПриватБанк» не надав.

У зв`язку із вищевикладеним, просив суд відмовити АТ КБ «ПриватБанк» у задоволені позову про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором. Стягнути із АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати та витрати на надання професійної правничої (правової) допомоги.

28.11.2019 року представник відповідача надав клопотання про застосування строку позовної давності.

05.12.2019 року від представника АТ КБ «ПриватБанк» надійшла відповідь на відзив.

Зі змісту відповіді на відзив вбачається, що сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Окрім того, Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. Відповідач підписанням Анкети заяви позичальника приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг.

Зазначив, що з розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведення операції).

Вважає, що оскільки банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оскаржений, а отже, є всі законні підстави для стягнення заборгованості зі ОСОБА_1 .

Підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені немає, оскільки порушення зобов`язання триває, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Враховуючи викладене, просить суд задовольнити позов АТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі.

09.02.2020 року від АТ КБ «ПриватБанк» до суду надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, оскільки, на думку представника позивача, сума витрат є неспівмірною із складністю цивільної справи, яка віднесена судом до малозначних справ, та не є пропорційною щодо витраченого часу.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити у повному обсязі, розглядати справу без його присутності в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач у судове засідання не з`явився, представник відповідача адвокат Калінін С.К. у судовому засіданні позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» не визнав, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позов, окрім того, зазначив, що ОСОБА_1 , заповнюючи Анкету-заяву, не просив у АТ КБ «ПриватБанк» надати кредитну картку «Універсальна», а лише відкривав картковий рахунок та просив надати «Дебетову особисту картку».

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши обставини в межах наданих письмових доказів, вважає, що позов задоволенню не підлягає у повному обсязі, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено, що 11 січня 2012 року відповідач ОСОБА_1 підписав Анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанк (а.с. 08).

Зі змісту Анкети-заяви вбачається, що ОСОБА_1 згоден із тим, що подана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, складають між ОСОБА_1 і банком договір про надання банківських послуг. ОСОБА_1 ознайомився з договором про надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанк www.privatbank.ua, також ОСОБА_1 зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, та регулярно ознайомлюватися із змінами сайту на www.privatbank.ua, про що проставив на Анкеті-заяві свій особистий підпис (а.с. 08 зврт., 157 зврт., 172, 182).

Із наданої суду як письмовий доказ Анкети заяви не вбачається (відсутня відмітка), що ОСОБА_1 , заповнюючи вищевказану анкету, висловив бажання на отримання саме карти «Універсальна».

Взагалі копія Анкети заяви, яка надана суду, не містить жодних відміток/позначок у графі «маю намір оформити на своє ім`я», де вказаний перелік назв карт/банківських послуг.

Даний факт у судовому засіданні підтвердив представник відповідача адвокат Калінін С.К., зазначивши, що заповнення Анкети-заяви відповідачем ОСОБА_1 було з метою відкриття в АТ КБ «ПриватБанк» «Дебетової особистої карти» для користування власними коштами, а не кредитними.

Відповідно до довідки, наданої представником позивача АТ КБ «ПриватБанк» як письмовий доказ, вбачається, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було надано наступні кредитні картки:

НОМЕР_1 дата відкриття 01.02.2013 року термін дії 07/16;

НОМЕР_2 дата відкриття 25.10.2013 року термін дії 09/17;

НОМЕР_3 дата відкриття 08.09.2015 року термін дії 09/19;

НОМЕР_3 дата відкриття 14.12.2015 року термін дії 09/19;

НОМЕР_4 дата відкриття 20.02.2017 року термін дії 09/18 (а.с.155, 171).

Відповідно до виписки за період з 01.01.1999 року по 25.11.2019 року, наданої представником позивача АТ КБ «ПриватБанк» як письмовий доказ, вбачається, що ОСОБА_1 , основна карта: НОМЕР_1 , по карті НОМЕР_5 має: кредитний ліміт - 0,00 грн; баланс на початок періоду - 0,00 грн; всього надходжень 42939,75 СR; всього витрат 69755,94 грн; валюта рахунку UA; баланс на кінець періоду -26816,19 грн; сума комісії 543,30 грн; сума знижок 5,45грн. Інформація датована - 10.12.2014 року всього витрат по карті 0,00 грн. (а.с.148 зврт.).

Згідно вищевказаної виписки інформація по карті НОМЕР_2 починається із дати 25.10.2013 року та закінчується датою 23.06.2015 року, всього витрат по карті -4334,06 грн (а.с. 148зврт. 149зврт.).

Інформація по карті НОМЕР_3 починається із дати 15.12.2015 року та закінчується датою 13.12.2016 року, всього витрат по карті -20097,50 грн. (а.с. 149зврт. 152).

Інформація по карті НОМЕР_4 починається із дати 21.02.2017 року та закінчується датою 15.10.2019 року, всього витрат по карті -4049,18 грн. (а.с. 152-152зврт.).

Інформація по карті НОМЕР_1 починається із дати 08.02.2013 року та закінчується 01.11.2019 року, всього витрат по карті -41275,20 грн. (а.с. 152 зврт. - 154).

Вищевказана виписка продовжена іншою випискою за період із 01.01.1999 року по 25.11.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 , основна картка НОМЕР_6 має: кредитний ліміт 0,00грн; баланс на початок періоду - 0,00 грн; всього надходжень 9,03 СR; всього витрат 9,03 грн; валюта рахунку UA; баланс на кінець періоду 0,00 грн; сума комісії 0,00 грн; сума знижок 0,00 грн. Інформація датована 03.05.2013 року, кінцева дата 07.05.2019 року, всього витрат по карті -9,03 грн. (а.с.154-154 зврт.).

Під час дослідження вищевказаних письмових доказів судом було встановлено невідповідність обставин, викладених у довідці про видачу карток відповідачу ОСОБА_1 , обставинам, що зазначені у виписках по рахунках за період з 01.01.1999 року по 25.11.2019 року, які надані суду як письмовий доказ. А саме, у довідці із зазначенням номерів карток, які були видані відповідачу, відсутня картка номер НОМЕР_5 , по якій суду надано рух коштів.

Окрім вищевказаних довідок та виписок по рахункам, представником АТ КБ «ПриватБанк» як письмовий доказ була надана довідка № 30.1.0.0/2-20181011РВ від 25.11.2019 року, відповідно до якої клієнт ОСОБА_1 згідно кредитного договору б/н від 11.01.2012 року отримав картки номер: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_4 , НОМЕР_3 , остання з яких мала термін дії до 09/19 (а.с. 130).

Також надана довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н), із якої вбачається, що старт карткового рахунку НОМЕР_1 - 01.02.2013 року, зміна кредитного ліміту - 01.02.2013 року кредитний ліміт 0,00грн., зміна кредитного ліміту - 20.02.2017 року кредитний ліміт 0,00грн., зміна кредитного ліміту - 20.02.2017 року кредитний ліміт 3000,00грн., зміна кредитного ліміту 11.08.2018 року кредитний ліміт 0,00грн. (а.с. 213).

На виконання ухвал Гребінківського районного суду Полтавської області від 27.11.2019 року та від 23.01.2020 року про витребування доказів, представником позивача було надано виписки з 01.01.1999 року по 02.12.2019 року про рух коштів на рахунку та копії Анкети - заяви.

Натомість, суду жодного разу не було надано запитуваного оригіналу кредитної справи ОСОБА_1 згідно заяви б/н від 11.01.2012 року, а також не надано запитувану виписку про рух коштів по карткових рахунках за 2012-2013 роки.

У своїх письмових листах представники позивача, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , надавали інформацію про те, що витребувані оригінали документів буде надано в одне із наступних судових засідань (а.с. 162-163, 218-219).

Предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

За приписом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (стаття 530 ЦК України).

Статтею 525 ЦК заборонено односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII«Про захист прав споживачів».

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 цього Закону споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

У суда відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 вказаного Закону про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тобто банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Однак, матеріали справи не містять підтверджень того, що при підписані Анкети-заяви 11 січня 2012 року відповідач ОСОБА_1 мав намір отримати кредит від АТ КБ «ПриватБанк», в матеріалах справи відсутня виписка про рух коштів по рахунках відповідача з січня 2012 року по лютий 2013 року.

Крім того, Анкета-заява була підписана відповідачем 11.01.2012 року, кредитний ліміт відповідно до виписки за період з 01.01.2012 по 25.11.2019 було встановлено 20.02.2017 року, тобто через пять років після підписання анкети (а.с. 123). Інші виписки, надані позивачем на вимогу суду, взагалі не містять інформації щодо встановлення кредитного ліміту, дати такого ліміту та суми, а тому такі розбіжності в інформації, наданої суду, викликають обгрунтовані сумніви щодо отримання відповідачем будь-яких кредитних коштів взагалі.

Твердження відповідача та його представника про те, що відповідач не був ознайомлений із Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна» та його не підписував, знайшли своє підтвердження у судовому засідання.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Отже, стороною позивача не доведено не тільки те, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, а й взагалі отримання відповідачем кредитних коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилом ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, керуючись положеннями діючого цивільного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позову в повному обсязі у зв`язку з його необгрунтованістю.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

При розгляді цих спірних правовідносин судом враховано висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17 від 03.07.2019 та у постанові Верховного Суду у справі № 344/3627/169-ц від 12.06.2019.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, повязані із розглядом справи покладаються у разі відмови в позові на позивача. При цьому суд не знаходить підстав для зменшення витрат на професійну правничу допомогу згідно клопотання представника позивача з огляду на його необгрунтованість.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207, 525, 526, 530, 549, 551, 610-612, 623, 624, 625, 629, 634, 638, 640, 1048 - 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 1, 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 12, 13, 81, 89, 137, 141, 209, 258, 263-265, 268, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити повністю.

Стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» () рахунок № НОМЕР_7 , МФО № 305299, юридична адреса: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 понесені ним витрати по сплаті судовогозбору за подання заяви про скасування заочного рішення у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 40 коп.

Стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» () рахунок № НОМЕР_7 , МФО № 305299, юридична адреса: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 28.02.2020.

Суддя Я. В. Татіщева