Справа № 573/806/19
Номер провадження 6/573/10/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О.І.

за участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву заступника керівника Конотопської місцевої прокуратури Шапошника А.С. про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Конотопської місцевої прокуратури Шапошник А.С. звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, мотивуючи її тим, що рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 26 червня 2019 року у справі №573/806/19 позов заступника керівника Конотопської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі позивача Державної екологічної інспекції у Сумській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, задоволено. З ОСОБА_1 стягнуто 11201,73 грн як заподіяну шкоду природним ресурсам самовільним видаленням (порубкою) одного дерева та стягнуто на користь прокуратури 1921 грн судового збору. Оскільки прокуратура є державним органом, то вказаний виконавчий лист підлягає зверненню до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання законної сили, але виконавчий лист до прокуратури не надходив. Звернувшись із заявою про видачу виконавчого документа, прокурор Конотопської місцевої прокуратури отримав копію вказаної ухвали лише 18 лютого 2020 року. Тому прокурор просить визнати поважними причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та поновити строк для пред`явлення його до виконання.

Прокурор Ткаченко В.В. подав заяву про проведення судового засідання без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представники Державної екологічної інспекції України у Сумській області, Горобівської сільської ради, ОСОБА_1 в судове засідання не прибули.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що в цивільній справі №573/806/19 26 червня 2019 року Білопільським районним судом Сумської області ухвалено рішення, яким позовні вимоги Конотопської місцевої прокуратури в інтересах Державної екологічної інспекції у Сумській області до ОСОБА_1 , третя особа: Горобівська сільська рада Білопільського району Сумської області про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, в розмірі 11201 грн. 73 коп. було задоволено. Також з ОСОБА_1 на користь прокуратури Сумської області було стягнуто 1921 грн судового збору.

18 лютого 2020 року Білопільським районним судом Сумської області за заявою заступника керівника Конотопської місцевої прокуратури Шапошника А.С. виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь прокуратури Сумської області судового збору в сумі 1921 грн.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі "Конвенція") та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У прецедентній практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на значенні своєчасного виконання рішень суду для захисту прав та свобод людини і громадянина, зауважуючи, що виконання судових рішень є невід`ємною частиною цивільного процесу, a несвоєчасне виконання судових рішень є таким, що суперечить п. 1 ст. 6 ЄКПЛ, і є порушенням права на суд.

Так у пункті 40 рішення ЄСПЛ від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" (заява №980079) зазначено, що відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду (див. рішення у справі "Філіс проти Греції" (Philis v. Greece) (N 1) від 27 серпня 1991 року, серія А, N 209, с. 20, п. 59). Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язковусилу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Звертаючись до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, прокурор посилається на те, що в строк, встановлений ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий лист отриманий не був, що унеможливило його вчасне пред`явлення до виконання.

Суд знаходить поважною причину пропуску прокуратурою Сумської області строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки з матеріалів справи вбачається, що після набрання рішенням по цивільній справі №573/806/19 законної сили, виконавчий лист прокуратурою Сумської області отримано не було. Вказаний виконавчий лист прокурор отримав лише 18 лютого 2020 року, тобто після закінчення встановленого строку для пред`явлення до виконання, що унеможливлює своєчасне пред`явлення ухвали до виконання.

Враховуючи наведене, суд вважає можливим поновити прокуратурі Сумської області строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання як такий, що пропущений з поважних причин.

Керуючись ст. ст. 259-260, 433 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву заступника керівника Конотопської місцевої прокуратури Шапошника А.С. про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задовольнити.

Поновити прокуратурі Сумської області строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа про стягнення на користь прокуратури Сумської області 1921 гривні судового збору, виданого на підставі рішення Білопільського районного суду Сумської області від 26 червня 2019 року в цивільній справі № 573/806/19.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя