Пр.№2/155/74/20
Справа № 155/1392/19
Рішення

іменем України

7 лютого 2020 року Горохівський районний суд

Волинської області

в складі:

головуючого Адамчук Г.М.,

з участю секретаря Ревуцької М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Горохові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Скригівської сільської ради Горохівського району про визнання права власності на спадкове майно та визнання права на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , Скригівської сільської ради Горохівського району, в якому просить визнати його право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , як на спадкове майно після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_1 право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки площею 0,45 га (0,35 га для ведення особистого підсобного господарства та 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд), яка передавалася спадкодавцю у приватну власність згідно виписки з рішення Скригівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 16.12.1993 року № 14/7, як на спадкове майно, що залишилося по смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивує свій позов тим, що ОСОБА_3 все своє майно посвідчила йому заповітом. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Враховуючи, що після смерті спадкодавця позивач прийняв спадщину, є спадкоємцем за заповітом, просить поданий позов задовольнити.

Представник відповідача Скригівської сільської ради в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві до суду позовні вимоги ОСОБА_1 визнає повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в письмовій заяві до суду позов ОСОБА_1 визнає повністю, щодо визнання його права власності на вказане вище майно не заперечує.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців.

З заповіту, складеного 27 жовтня 2003 року, який було посвідчено секретарем Скригівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №156 видно, що ОСОБА_3 все своє майно заповіла ОСОБА_1 .

Згідно з свідоцтвом про смерть, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою державного нотаріуса від 2 жовтня 2019 року у видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 було відмовлено.

Довідкою виконавчого комітету Мар`янівської селищної ради від 01.10.2019 року №1929 стверджується, що після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем за законом є дочка, ОСОБА_2

ОСОБА_2 у своїй заяві від 16.01.2020 року №160/20, від обов`язкової частки спадкового майна після померлої ОСОБА_3 відмовилася в користь сина, ОСОБА_1 .

Згідно з довідкою Скригівської сільської ради від 07.10.2019 року №245, 27 жовтня 2003 року ОСОБА_3 посвідчила заповіт на ОСОБА_1 . Заповіт не змінено і не скасовано.

Відповідно до технічної документації на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , даний будинок було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм.

З спадкової справи після померлої ОСОБА_3 видно, що ОСОБА_1 звертався з заявою про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 після померлої ОСОБА_3 прийняв спадщину, є спадкоємцем за заповітом.

А тому суд вважає, що слід визнати в порядку спадкування за заповітом право власності ОСОБА_1 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , як на спадкове майно після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до виписки з рішення Скригівської сільської ради від 16 грудня 1993 року № 14/7 "Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадян", ОСОБА_3 було передано земельну ділянку площею 0,35 для ведення особистого підсобного господарства, та площею 0.10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд.

Згідно п.7 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Таким чином, на думку суду, до складу спадкового майна, яке утворилося після смерті ОСОБА_3 входять вказані вище земельні ділянки.

Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 4-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Отже, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом після померлої ОСОБА_3 має право на спадкування її майна, прийняв спадщину в установленому порядку, але у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів не має можливості належним чином оформити на себе спадщину та користуватися нею, а тому суд визнає за позивачем право на завершення приватизації вищевказаних земельних ділянок, а також право на реєстрацію права власності на ці земельні ділянки на його ім`я в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В заяві до суду позивач від стягнення судових витрат з відповідача Скригівської сільської ради відмовився.

Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст. ст. 392, 1235 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , як на спадкове майно після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_1 право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки площею 0,45 га (0,35 га для ведення особистого підсобного господарства та 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд), яка передавалася спадкодавцю у приватну власність згідно виписки з рішення Скригівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 16.12.1993 року № 14/7, як на спадкове майно, що залишилося по смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Г.М. Адамчук