Справа № 206/646/20
Провадження № 2/206/465/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.03.2020 суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Маштак К.С., перевіривши матеріали та зміст позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання формального шлюбу, -
13.02.2020 позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом був зроблений запит до адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області, щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи позивача та відповідача.
Як вбачається із довідок, які надійшли на адресу суду 26.02.2020, з відділу адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області, відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,з 02.12.2016 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 16.09.2019 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Частиною 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.
Так, позивачем до позовної заяви долучено копію свідоцтва про народження їх спільної з ОСОБА_3 дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте позовна заява не містить жодного доказу, що підтверджував би факт спільного проживання та перебування дитини на утриманні позивача, що свідчить про відсутність підстав для визначення підсудності за місцем проживання чи перебування позивача.
В той же час, суддя звертає увагу, що 12.08.2019 позивач вже звертався до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з аналогічним позовом. В обґрунтування підсудності справи Самарському районному суду м. Дніпропетровська позивач зазначив, що виїзд до суду підсудність якого визначено відповідно до місця проживання відповідача буде займати велику кількість часу, оскільки міст який з`єднує лівий берег м. Дніпра та центр міста закрили для руху транспорту. Проте, ухвалою судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30.08.2019 по справі № 206/4497/19 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання формального шлюбу було передано за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.
Позивачем було подано апеляційну скаргу на вищезазначену ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30.08.2019, проте постановою Дніпровського апеляційного суду від 10.12.2019 по справі № 206/4497/19 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а ухвалу судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30.08.2019 залишено без змін.
Після чого позивач 08.01.2020 подав до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська заяву про відкликання своєї позовної заяви, за результатами розгляду якої, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.01.2020 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання формального шлюбу повернуто заявнику разом із прикладеними до неї документами.
Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.
Такі дії позивача, в сукупності з ненаданням позивачем належних та допустимих доказів його спільного проживання з дитиною та доказів перебування дитини на його утриманні, суддя розцінює як зловживання процесуальними права з метою створення штучної підсудності даної справи Самарському районному суду м. Дніпропетровська.
Отже, враховуючи, що позивачем не доведено жодної з підстав для пред`явлення позову за місцем проживання чи перебування позивача, визначених ч. 2 ст. 28 ЦПК України, суддя приходить до висновку, що дана цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання формального шлюбу не підсудна Самарському районному суду м. Дніпропетровська.
Крім цього, суд також звертає увагу, що згідно ч. 1 ст. 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).
Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.
Враховуючи вищевикладене, з метою недопущення порушення правил територіальної підсудності, запобігання зловживанням процесуальними правами позивача, дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, враховуючи, що місцезнаходженням відповідача зазначено адресу: АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, суддя приходить до висновку, що справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання формального шлюбупідлягає направленню на розгляд до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 185, 187, 260, 264, 353 ЦПК України,-
Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання формального шлюбупередати за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.С. Маштак