Провадження № 2/344/851/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

05 березня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Шамотайло О.В.

секретаря Устинської Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою, в якій просили суд визнати за ними право власності на спадкове майно за законом, а саме: на 1/14 квартири за адресою АДРЕСА_1 , після смерті тітки ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 1/14 квартири за адресою АДРЕСА_1 , після смерті діда ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та 1/14 квартири за адресою АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що згідно свідоцтва про право власності від 12 листопада 2004 року, виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду (серія САА № 023533) на підставі розпорядження Івано-Франківського міського голови від 07 жовтня 2004 року № 546-р, квартира АДРЕСА_2 належала в рівних долях ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Всі співвласники були зареєстровані в даній квартирі. 19 лютого 2001 року тітка позивачів ОСОБА_4 була знята з реєстрації в даній квартирі, а ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Покійна не перебувала в шлюбі та не мала дітей, а інші спадкоємці першої черги (батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ) спадщину не прийняли, оскільки не звернулись до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини. В зв`язку з цим позивачі, як спадкоємці п`ятої черги і малолітні особи прийняли спадщину в порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України.

13 червня 2007 року баба позивачів ОСОБА_3 була знята з реєстрації із квартири. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер діло позивачів ОСОБА_5 . Після його смерті спадщину прийняв його син ОСОБА_6 , оскільки був зареєстрований разом з батьком та не відмовився від прийняття спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_4 батько позивачів ОСОБА_6 помер, після його смерті спадщину прийняли позивачі. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину не представляється можливим, оскільки оригінал свідоцтва про право на спадщину втрачено. В зв`язку з цим позивачі змушені звернутись до суду із даним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав, просив задоволити. Щодо заочного розгляду справи не заперечував.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився, його представником ОСОБА_8 подану суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав, просив задоволити. Щодо заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд проводить розгляд справи в заочному порядку, з врахуванням одночасного існування чотирьох умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи.

Згідно з ч.3 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві обґрунтування позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В свою чергу відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

У пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Згідно свідоцтва про право власності від 12.11.2004 року виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду (серія САА № 023533) на підставі розпорядження Івано-Франківського міського голови від 07 жовтня 2004 року № 546-р, квартира АДРЕСА_2 належала в рівних долях ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.3).

Відповідно до будинкової книги всі співвласники були зареєстровані в даній квартирі (а.с.6-7).

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 09.04.2008 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.8).

Як встановлено матеріалами справи, покійна ОСОБА_4 не перебувала в шлюбі та не мала дітей, а інші спадкоємці першої черги (батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ) спадщину не прийняли, оскільки не звернулись до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини. В зв`язку з цим позивачі, як спадкоємці п`ятої черги і малолітні особи прийняли спадщину в порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України.

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 02.06.2015 року ОСОБА_5 помер дід позивачів 09.04.2011 року (а.с.9). Після його смерті спадщину прийняв його син ОСОБА_6 , оскільки був зареєстрований разом з батьком та не відмовився від прийняття спадщини.

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 13.11.2018 року ОСОБА_6 помер батько позивачів ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).

Згідно копій свідоцтв про народження позивачів, встановлено що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є їхніми батьками (а.с.11-12).

В ході розгляду справи встановлено, що після смерті ОСОБА_6 спадщину прийняли позивачі, однак, отримати свідоцтво про право на спадщину не представляється можливим, оскільки оригінал свідоцтва про право на спадщину втрачено.

В матеріалах справи міститься відмова державного нотаріуса Дмитрук С.Д. у видачі Свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємцями не подано нотаріусу оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Копія технічного паспорту на квартиру в АДРЕСА_1 , свідчить про те, що квартира складається з 4-х кімнат, загальною площею 84,2 кв.м., житловою площею 54,9 кв.м(а.с.4-5).

Відповідно до звіту про проведення незалежної оцінки, ринкова вартість чотирьохкімнатної квартири, загальною площею 84,2 м.2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , становить (без врахування ПДВ) 200 573,00грн (двісті тисяч п`ятсот сімдесят три гривні) 00 копійок(а.с. 19).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України - спадщина належить спадкоємцеві, незалежно від часу прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За таких обставин суд приходить до висновку, що за позивачами слід визнати право власності на 1/14 квартири за адресою АДРЕСА_1 , після смерті тітки ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 1/14 квартири за адресою АДРЕСА_1 , після смерті діда ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та 1/14 квартири за адресою АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 264 - 265, 268, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер № НОМЕР_4 ) право власності на 1/14 квартири за адресою АДРЕСА_1 , після смерті тітки ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 1/14 квартири за адресою АДРЕСА_1 , після смерті діда ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та 1/14 квартири за адресою АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер № НОМЕР_5 ) право власності на 1/14 квартири за адресою АДРЕСА_1 , після смерті тітки ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 1/14 квартири за адресою АДРЕСА_1 , після смерті діда ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та 1/14 квартири за адресою АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (а після чого, безпосередньо до апеляційного суду).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Шамотайло