Постанова

Іменем України

12 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 175/2172/18

провадження № 61-9593св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Русинчука М. М.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Воробйов Олексій Володимирович, начальник Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області П`ятницький Андрій Васильович,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2018 року у складі судді Реброва С. О. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року у складі колегії суддів: Свистунової О. В., Красвітної Т. П., Єлізаренко І. А.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Воробйова О. В.

Скарга мотивована тим, що 05 травня 2018 року на підставі статті 19, частини третьої статті 74 Закону V України «Про виконавче провадження» на ім`я директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України він (заявник) направив скаргу, в якій просив скасувати постанову начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби (далі - ВПВР Департаменту державної виконавчої служби) Ярушевської І. І. від 23 червня 2017 року та за результатами скарги прийняти нову постанову, направивши йому її копію.

Не отримавши жодної відповіді на своє звернення, 31 серпня 2018 року цю ж саму скаргу він повторно направив до Міністерства юстиції України, яка була зареєстрована 06 вересня 2018 року.

Проте станом на 25 вересня 2018 року відповіді він так і не отримав.

Ураховуючи наведене та уточнивши вимоги, заявник просив:

- визнати неправомірною бездіяльність директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Воробйова 0. В. у виконавчому провадженні № 41936000 щодо неприйняття процесуального рішення в формі постанови за результатами розгляду скарги від 05 травня 2018 року «На постанову начальника ВПВР Департаменту державної виконавчої служби Ярушевської І. І. від 23 червня 2017 року», яка була направлена до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України рекомендованим листом 31 серпня 2018 року і отримана останнім 06 вересня 2018 року, та ненаправлення вказаної постанови ОСОБА_1 ;

- зобов`язати директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Воробйова О. В. або іншу посадову особу, яка буде виконувати обов`язки директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, повторно розглянути скаргу від 05 травня 2018 року та за результатами повторного розгляду вказаної скарги прийняти відповідну постанову, копію якої направити ОСОБА_1 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2018 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Воробйова 0. В. у виконавчому провадженні № 41936000 щодо неприйняття процесуального рішення у формі постанови за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 05 травня 2018 року на постанову начальника ВПВР Департаменту державної виконавчої служби Ярушевської І. І. від 23 червня 2017 року, яка була направлена до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України рекомендованим листом 31 серпня 2018 року і отримана Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 06 вересня 2018 року, та ненаправлення вказаної постанови ОСОБА_1

Зобов`язано директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Воробйова О. В. або іншу посадову особу, яка буде виконувати обов`язки директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 05 травня 2018 року «На постанову начальника ВПВР Департаменту державної виконавчої служби Ярушевської І. І. від 23 червня 2017 року», яка була направлена до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України рекомендованим листом 31 серпня 2018 року і отримана Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 06 вересня 2018 року, за результатами повторного розгляду вказаної скарги від 05 травня 2018 року прийняти відповідну постанову, копію якої направити ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції виходив із того, що дії виконувача обов`язків директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Воробйова О. В. призвели до порушення прав стягувача у виконавчому провадженні.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2019 року ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2018 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції про неналежний розгляд скарги ОСОБА_1 від 05 травня 2018 року директором Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Воробйовим О. В.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про залишення скарги ОСОБА_1 без задоволення.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків при вирішенні спору.

Первісна скарга заявника не надходила на адресу Міністерства юстиції України, а тому відсутня бездіяльність директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Воробйова О. В.

Директором Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Воробйовим О. В. було проведено перевірку законності виконавчого провадження № 41936000, за результатами якої 14 вересня 2018 року винесено відповідну постанову.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

ОСОБА_1 подав відзив та доповнення до відзиву, в яких просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін, які ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Воробйов О. В., начальник Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області П`ятницький А. В., на бездіяльність директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Воробйова О. В.

Витребувано із Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу № 175/2172/18.

У задоволенні клопотання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про зупинення виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2018 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 16 грудня 2019 року справу № 175/2172/18 призначено до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Обставини справи

Суди встановили, що у провадженні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 41936000 із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2013 року у справі № 4с-175/2504/2013.

23 червня 2017 року заступник директора Департаменту державної виконавчої служби начальник ВПВР Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Ярушевська І. І. прийняла постанову про скасування постанови старшого державного виконавця ВПВР Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Попіва Р. І. від 23 грудня 2014 року про закінчення виконавчого провадження № 41936000.

05 травня 2018 року ОСОБА_1 на цю постанову електронною поштою подав скаргу на ім`я директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просив її скасувати та за результатами її розгляду прийняти відповідну постанову, копію якої направити йому.

Не отримавши відповіді на своє звернення, заявник 31 серпня 2018 року рекомендованим листом направив скаргу від 05 травня 2018 року до Міністерства юстиції України, яка була зареєстрована 06 вересня 2018 року за вх. №Л-19906.

Звертаючись до суду зі скаргою на бездіяльність директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 посилався на те, що на порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» відповіді про результати розгляду його скарги від 05 травня 2018 року «На постанову начальника ВПВР Департаменту державної виконавчої служби Ярушевської І. І. від 23 червня 2017 року» не отримав.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норм права

Відповідно до частини першої та восьмої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду.

Встановивши, що при розгляді скарги ОСОБА_1 від 05 травня 2018 року «На постанову начальника ВПВР Департаменту державної виконавчої служби Ярушевської І. І. від 23 червня 2017 року» виконувачем обов`язків директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Воробйовим О. В. не дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час розгляду справи), зокрема, належним чином скаргу не розглянуто та про результати її розгляду не повідомлено заявника, що, у свою чергу, призвело до порушення прав останнього, як стягувача у виконавчому провадженні, суди попередніх інстанцій зробили обґрунтований висновок про задоволення вимог скарги.

Суди встановили, що Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не надано відповідних доказів щодо розгляду скарги ОСОБА_1 , яка є предметом даного розгляду, тому колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги з цього приводу.

Інші аргументи касаційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судових рішень, а зводяться до оцінки доказів, а також незгоди заявника з висновками щодо оцінки цих доказів та містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами.

Згідно з положеннями статті 400 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За правилами статті 410 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2018 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. І. Крат

Судді:Н. О. Антоненко

І. О. Дундар В. І. Журавель

М. М. Русинчук