Справа № 573/924/16-ц
Номер провадження 6/573/12/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О.І.

за участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву заступника керівника Конотопської місцевої прокуратури Шапошника А.С. про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Конотопської місцевої прокуратури Шапошник А.С. звернувся до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, мотивуючи її тим, що ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 10 червня 2016 року у справі №573/924/16-ц зобов`язано управління Державної казначейської служби України у Білопільському районі Сумської області повернути на рахунок прокуратури Сумської області судовий збір у сумі 689 грн, який був сплачений прокуратурою Сумської області. Оскільки прокуратура є державним органом, то вказана ухвала суду підлягає зверненню до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання законної сили, але примірник вказаної ухвали на адресу прокуратури не надходив. Звернувшись із заявою про видачу виконавчого документа, прокурор Конотопської місцевої прокуратури отримав копію вказаної ухвали лише 19 лютого 2020 року. У зв`язку з викладеним, прокурор просить визнати поважними причини пропуску строку для пред`явлення ухвали до виконання та поновити прокуратурі Сумської області строк для пред`явлення її до виконання.

Прокурор Ткаченко В.В. подав заяву про проведення судового засідання без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не прибув.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 10 червня 2016 року в цивільній справі №573/924/16-ц Білопільським районним судом Сумської області постановлено ухвалу про повернення зайво сплаченої суми судового збору у справі за заявою заступника прокурора Конотопської місцевої прокуратури в інтересах Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання спадщини ОСОБА_1 відумерлою. Вказаною ухвалою управління Державної казначейської служби України у Білопільському районі Сумської області зобов`язали повернути на рахунок прокуратури Сумської області судовий збір у сумі 689 гривень, який був сплачений прокуратурою Сумської області 11 травня 2016 року на рахунок № НОМЕР_1 , МФО 837013, код за , згідно з платіжним дорученням № 591 від 11 травня 2016 року. Копію ухвали було направлено на адресу прокуратури Сумської області простим поштовим відправленням.

18 лютого 2020 року Білопільським районним судом Сумської області за заявою заступника керівника Конотопської місцевої прокуратури Шапошника А.С. видана ухвала про повернення прокуратурі Сумської області судового збору.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі "Конвенція") та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У прецедентній практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на значенні своєчасного виконання рішень суду для захисту прав та свобод людини і громадянина, зауважуючи, що виконання судових рішень є невід`ємною частиною цивільного процесу, a несвоєчасне виконання судових рішень є таким, що суперечить п. 1 ст. 6 ЄКПЛ, і є порушенням права на суд.

Так у пункті 40 рішення ЄСПЛ від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" (заява №980079) зазначено, що відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду (див. рішення у справі "Філіс проти Греції" (Philis v. Greece) (N 1) від 27 серпня 1991 року, серія А, N 209, с. 20, п. 59). Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язковусилу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Звертаючись до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, прокурор посилається на те, що в строк, встановлений ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», ухвала не була отримана, що унеможливило її вчасне пред`явлення до виконання.

Суд знаходить поважною причину пропуску прокуратурою Сумської області строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки з матеріалів справи вбачається, що після набрання ухвалою про повернення судового збору у справі №573/924/16-ц законної сили, її копію було направлено на адресу прокуратури Сумської області простим поштовим відправленням, яку отримано не було. Вказану ухвалу прокурор отримав лише 18 лютого 2020 року, тобто після закінчення встановленого строку для пред`явлення до виконання, що унеможливлює своєчасне пред`явлення ухвали до виконання.

Враховуючи наведене, суд вважає можливим поновити прокуратурі Сумської області строк для пред`явлення ухвали до виконання як такий, що пропущений з поважних причин.

Керуючись ст. ст. 259-260, 433 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву заступника керівника Конотопської місцевої прокуратури Шапошника А.С. про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задовольнити.

Поновити прокуратурі Сумської області строк для пред`явлення до виконання ухвали, виданої Білопільським районним судом Сумської області 10 червня 2016 року по цивільній справі №573/924/16-ц про повернення прокуратурі Сумської області судового збору у сумі 689 гривень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя