Справа № 299/361/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 лютого 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Кожух О.А., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря судового засідання: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Антал Ярослав Володимирович на рішення Виноградівського районного суду ухваленого 28 травня 2019 року головуючим суддею Надопта А.А. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

встановив:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Позов вмотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_3 . На момент смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 . Догляд за померлою бабою ОСОБА_3 та її поховання провели позивачка разом з своїм батьком (сином покійної) - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дідо позивачки ОСОБА_4 . Догляд за померлими спадкодавцями ОСОБА_4 та ОСОБА_3 здійснювали позивачка, разом з відповідачем. Спадкодавці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за свого життя виразили свою бажання та волю щодо розподілу належного їм майна після їх смерті таким чином. За своїм сином-відповідачем ОСОБА_2 (на підставі договору довічного утримання від 22.07.2004 pоку) вони залишили цілий житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . За позивачкою- ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_1 ) спадкодавцями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зроблено заповідальне розпорядження про передачу їй після їх смерті належного їм майна.

Так, спадкодавцям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на момент смерті, належали земельні ділянки, згідно Державних актів на право приватної власності на землю від 21.05.2003 року, зареєстрованих в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №№ 742 та 743.

Вказаним земельним ділянкам, згідно, виготовленої на замовлення позивачки, технічних документаціям, присвоєно кадастрові номери :03:002:0012 та :03:002:0013, що стверджується копіями витягів з ДЗК.

У зв`язку з необхідністю отримання Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачка звернулася до нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав, однак їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на тій підставі, що позивачкою не було представлено, правовстановлюючі документи та не було надано докази прийняття спадщини. Тому, нотаріусом позивачці було роз`яснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду.

Посилаючись на викладене просила суд визнати за нею право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:002:0012 та :03:002:0013.

Рішенням Виноградівського районного суду від 28 травня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Антал Я.В. оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. В обґрунтування скарги посилається на те, що висновок суду про неприйняття нею спадщини є помилковим. Суд неправильно послався на довідку сільської ради якої не існує. Вказує, що та обставина, що вона зареєстрована за іншою адресою, не є доказом того, що вона не проживала із спадкодавцем. Крім того вона на момент смерті спадкодавця фактично здійснювала нагляд за ним та провела поховання. Також відповідач позовні вимоги визнав, що є підставою для задоволення позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали цивільної справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вірно встановлено судом першої інстанції ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Велика Паладь Виноградівського району помела баба позивачки - ОСОБА_3 (а.с.14).

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповіла ОСОБА_1 (а.с.19).

На момент смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 , 1931 року народження у АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками ВК Великопаладської сільської ради №№226, 227 від 23.04.2018 (а.с.11, 13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дід позивачки ОСОБА_4 (а.с.15).

ОСОБА_3 на момент смерті, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії 11-ЗК №018630 від 21.05.2003 р. належала земельна ділянка площею 1,21 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.20), якій наразі присвоєно кадастровий номер :03:002:0013 (а.с.25).

Інша земельна ділянка, яка є предметом спору, площею 1,21 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належала ОСОБА_4 згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії 11-ЗК №018631 від 21.05.2003 р. (а.с.21). Даній земельній ділянці наразі присвоєно кадастровий номер :03:002:0012 (а.с.22).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 за померлими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не оформила спадщину в передбаченому порядку.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів зважаючи на наступні доводи.

Так, відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

А згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно свідоцтва про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_1 виданого виконкомом Великопаладської сільради, Виноградівського району - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 про що в Книзі реєстрації смертей ІНФОРМАЦІЯ_1 зроблено відповідний актовий запис за №29, (а.с.14).

Також свідоцтвом про смерть від 05.12.2009 року виданого виконкомом Великопаладської сільради, Виноградівського району стверджено, що - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 про що в Книзі реєстрації смертей 05.12.2009 року зроблено відповідний актовий запис за №37, (а.с.15).

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 склала заповіт від 20.01.1999 року який зареєстровано в реєстрі за №2, яким заповіла своє майно та присадибну земельну ділянку ОСОБА_1 , (а.с. 19).

Також ОСОБА_4 на випадок своєї смерті склав заповіт від 20.01.1999 року який зареєстровано в реєстрі за №1, яким заповів своє майно та присадибну земельну ділянку ОСОБА_1 , (а.с. 89).

Виходячи зі змісту Довідок за №344 і №345 від 30.07.2018 року, №424 від 17.10.2019 року виконкому Великопаладської сільради, Виноградівського району за покійними ОСОБА_3 і ОСОБА_4 фактично здійснювали догляд та постійно проживали за адресою АДРЕСА_1 і здійснювали їх поховання: син ОСОБА_2 , 1962 р.н. і внучка ОСОБА_1 , 1987 р.н., (12, 17, 91).

За наведених обставин слід зазначити, що після смерті кожного зі спадкодавців відкрилась спадщина на нерухоме майно (земельні ділянки).

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено шестимісячний строк, який обраховується з моменту її відкриття.

Згідно з ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

А ч. 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно частин 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Як пояснила апеляційному суду ОСОБА_1 , після того як вийшла заміж за ОСОБА_7 то прописана у АДРЕСА_2 , але при цьому вела догляд з чоловіком за ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та проживали з ними в АДРЕСА_1 .

Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_1 по факту прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .. Однак, заяв до нотаріальної контори про оформлення спадщини не подала.

Цей факт доводиться Листом від 24.04.2019 року за №217/01-16 Виноградівської державної нотаріальної контори про те, що спадкові справи після смерті ОСОБА_3 і ОСОБА_4 станом на 25.04.2019 року не заводились, (50).

Разом з тим, у матеріалах справи міститься Лист від 14.12.2018 року за №611/01-16 Виноградівської державної нотаріальної контори з якого слідує, що ОСОБА_1 не надала правовстановлюючі документи щодо належності спадкового майна спадкодавцеві, та не надано докази про прийняття спадщини.

У ході апеляційного розгляду, ОСОБА_2 надав апеляційному суду для огляду оригінали державних актів на право приватної власності на землю від 21.05.2003 року що зареєстровані в Книзі записів державних актів за №№ 742, 743 серії ІІ-ЗК №№ 018631, 018630, які видано ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на земельні ділянки площею по 1,21 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Копії даних державних актів містяться в матеріалах справи, (а.с. 20, 21).

За заявами ОСОБА_1 виготовлено Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) з встановленням Кадастрових номерів земельних ділянок: :03:002:0012 та :03:002:0013 та здійсненням державної реєстрації земельних ділянок 01.08.2018 року на праві власності за ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , що стверджується Витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за №№ НВ-018 і НВ-018, (а.с. 22-23, 25-26).

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 2 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла до думки, що ОСОБА_1 передчасно заявила позовні вимоги про визнання за нею права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Оскільки не вичерпала свої можливості на звернення до нотаріальної контори із заявами про отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітами у позасудовому порядку.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачка не оформила спадщину в передбаченому порядку і таке звернення до суду є передчасним, так-як такий ґрунтується на матеріалах справи.

Стосовно посилання ОСОБА_1 на обставину визнання ОСОБА_2 позовних вимог, то суд першої інстанції вірно не прийняв таку заяву (ч.4 ст.206 ЦПК України), оскільки в даному випадку визнання відповідачем позову суперечить вищенаведеним законодавчим нормам.

Таким чином, перевіривши вимоги апеляційної скарги в межах її доводів, апеляційний суд вважає, що вона, відповідно до ст. 375 ЦПК України, підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Зважуючи на встановлене та керуючись нормами статей 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Антал Ярослав Володимирович, залишити без задоволення.

Рішення Виноградівського районного суду від 28 травня 2019 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складення повного рішення.

Повний текст постанови суду складено 28 лютого 2020 року.

Суддя-доповідач

Судді