Справа № 946/3377/20
Провадження № 2/946/2287/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання - Аубекерової Г.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно -

ВСТАНОВИВ:

10.06.2020 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється сином ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановити факт того, що ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , являється рідною сестрою ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановити факт того, що ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , являється тіткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті тітки ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач мотивує тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимової Т.І. №172/02-14 від 03.06.2020 року, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтвом про право на спадщину за законом, у зв`язку із тим, що відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно та документи, що підтверджують родинний зв`язок.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 належить квартира АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 21.05.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Веліковою М.Д. в реєстрі за №4/2859, що підтверджено довідкою КП «Ізмаїльське МБТІ» №723 від 22.06.2020 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 19.02.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить квартира АДРЕСА_1 .

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 19.10.1998 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 2/6222, ОСОБА_5 заповіла все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що буде їй належати на день смерті - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , в рівних частках кожному.

Крім того, відповідно до заповіту, посвідченого 13.03.2009 року приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Апреленко Р.І., зареєстрованого в реєстрі за № 890, ОСОБА_5 заповіла все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що буде їй належати на день смерті - ОСОБА_1 .

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №60633540 від 20.06.2020 року, наданої приватним нотаріусом Єфимовою Т.І., заповіт ОСОБА_6 від 13.03.2009 року, зареєстрований за № 890 скасований заявою від ОСОБА_6 від 02.07.2009 року.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 1254 ЦК України - заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно до ст. 1262 ЦК України - у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Спадкоємцем за законом другої черги відповідно до ст. 1262 ЦК України після смерті ОСОБА_5 являється рідна сестра ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказаний факт підтверджено показами допитаних в судовому засідання в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 27.04.1976 року (а.с.70), ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ч. 3 ст. 1266 ЦК України - племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 01.07.19961 року (а.с. 67), матір`ю ОСОБА_1 значиться ОСОБА_4 .

В судовому засіданні встановлено факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється сином ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено показами допитаних в судовому засідання в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Крім того, в судовому засіданні встановлено факт того, що ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , являється тіткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено показами допитаних в судовому засідання в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Також вказане підтверджено рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих №600 від 23.09.1976 року, згідно якого, ОСОБА_5 призначено опікуном над неповнолітнім племінником ОСОБА_1 .

Таким чином, з досліджених доказів вбачається, що ОСОБА_1 є спадкоємцем другої черги за правом представлення після смерті смерті тітки ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

У встановлений законом строк ОСОБА_1 подав заяву про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою, яка міститься в матеріалах спадкової справи, тобто вважається таким, який прийняв спадщину.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимової Т.І. №172/02-14 від 03.06.2020 року, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтвом про право на спадщину за законом, у зв`язку із тим, що відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно та документи, що підтверджують родинний зв`язок.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 200, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1262, 1266, 1269, 1270 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 ) про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється сином ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт того, що ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , являється рідною сестрою ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт того, що ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , являється тіткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), в порядку спадкування за законом після смерті тітки ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 27.11.2020 року.

Суддя: О.Я.Присакар