У Х В А Л А

про передачу справи на розгляд іншому суду

Справа №338/153/20

Провадження № 2/338/156/20

28 лютого 2020 року селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Рибка Л.Я., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся в Богородчанський районний суд Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з останнього на його користь 22614 грн збитків.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, вважаю, що вищевказаний позов слід направити за підсудністю з огляду на наступне.

ОСОБА_1 , посилаючись на ч. 5 ст. 28 ЦПК України, якою передбачено, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтись також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача, скористався правом вибору місця пред`явлення позову і звернувся до суду за зареєстрованим місцем свого проживання.

Перевіряючи твердження позивача про підсудність вищевказаного позову Богородчанському районному суду Івано-Франківської області як суду за зареєстрованим місцем проживання позивача, виходжу з такого.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом України від 12 травня 1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів". Цим Законом установлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

При цьому, згідно з п.п. 3, 22 ч. 1 ст. 1 Закону № 1023-XII, виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; а споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Таким чином, з аналізу норм Закону вбачається, що останній регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином - підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

На відносини, де виробником і продавцем товарів, виконавцем робіт і надавачем послуг є громадянин, що не є підприємцем, дія цього закону не поширюється.

Крім того, відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12 квітня 1996 року "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів", позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості, зокрема, про те, яке право споживача, передбачене саме Законом України "Про захист прав споживача", порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду.

Водночас, на обгрунтування заявлених вимог позивач ОСОБА_1 не посилається на норми Закону України "Про захист прав споживачів", позов не містить жодного посилання на порушення його (позивача) прав саме як споживача та способи їх захисту, передбачені Законом № 1023-XII.

З огляду на викладене, враховуючи підстави та предмет позову, який пред`явлено до відповідача - фізичної особи не суб`єкта господарювання, приходжу до переконання, що на правовідносини, які виникли між сторонами за вказаним позовом, не поширюються положення Закону України "Про захист прав споживачів".

Таким чином відсутні правові підстави для визначення підсудності даної справи за правилами процесуального закону про альтернативну підсудність, позов повинен був пред`являтись за правилами загальної підсудності, які визначені ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

За приписами ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

27 лютого 2020 року на адресу суду надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Так, згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Івано-Франківській області, станом на зазначену дату ОСОБА_2 зареєстрований в с. Березівка Тисменицького району Івано-Франківської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Враховуючи, що в ході вирішення питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі встановлено, що справа не підсудна Богородчанському районному суду Івано-Франківської області, її необхідно передати на розгляд Тисменицькому районному суду Івано-Франківської області.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 260, 353 - 355 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків передати на розгляд Тисменицькому районному суду Івано-Франківської області.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю на підставі цієї ухвали здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення

Копію ухвали негайно направити позивачу та його представнику.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Л.Я. Рибка