УХВАЛА

15 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 759/5787/18

провадження № 61-11248св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2019 року у складі судді Ковалевської Л. М. та постанову Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року у складі колегії суддів: Рубан С. М., Желепи О. В., Іванченко М. М.

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове виконання обов`язку в натурі.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про примусове виконання обов`язку в натурі.

Позовна заява мотивована тим, що 02 листопада 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено письмову угоду, яка власноручно складена і підписана ОСОБА_2 , відповідно до якої відповідач отримав від ОСОБА_1 в борг грошові кошти у загальному розмірі 1 709 000,00 грн, які відповідач зобов`язувався повернути ОСОБА_1 до 07 червня 2016 року. Однак, станом на день звернення до суду з позовом, відповідач своїх зобов`язань щодо повернення грошових коштів не виконав та ухиляється від їх виконання, чим порушує умови угоди.

Позивач просив стягнути з відповідача основну суму боргу (суму позики) у розмірі 1 359 000,00 грн, суму інфляційних втрат у розмірі 331 392,15 грн та суму нарахованих трьох процентів річних у розмірі 74 167,89 грн, що разом складає 1 764 560,04 грн та на підставі частини десятої статті 625 ЦПК України зазначити в резолютивній частині рішення про нарахування трьох процентів річних на суму основного боргу (суму позики) у розмірі 1 359 000,00 грн - до моменту виконання рішення суду з урахуванням приписів законодавства України, що регулює таке нарахування.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2019 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове виконання обов`язку в натурі відмовлено.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у червні 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Тому у тексті цієї постанови норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 21 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі, витребувано її з Фастівського міськрайонного суду Київської області.

16 липня 2019 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі суддів Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове виконання обов`язку в натурі призначити до судового розгляду.

Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська