Справа № 948/1027/20
Номер провадження 2/948/299/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

30.11.2020 року суддя Машівського районного суду Полтавської області Кравець С.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и л а :

у листопаді 2020 року позивач звернувся до суду з вказаною заявою.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява подана з порушенням вимог ч.4 ст.177 ЦПК України, за якою визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Одночасно позивач подав клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на скрутне матеріальне становище, так як витрати по сплаті судового збору для нього є високими і ще більше ускладнюють його.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати - встановлюються законом.

Згідно з ч. 1,3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Вичерпний перелік підстав, за яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, визначений статтею 8 Закону України «Про судовий збір», а саме, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч. 2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Так, на обгрунтування викладених в заяві доводів, щодо звільнення від сплати судового збору, позивачем надано копію відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №1320 від 28.10.2020 р., де зазначено, що інформація про доходи ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2019 р. по 2 квартал 2020 р. відсутня, також довідку з Пенсійного фонду України форми ОК-7 з відомостями про дохід позивачки, з якого вбачається, що він отримав за 2018 р. дохід у розмірі 68053,84 грн. Крім цього, надано довідку Машівської районної філії Полтавського ОЦЗ №677 від 27.10.2020 р., з якої видно, що ОСОБА_1 на обліку як безробітний не перебуває.

В той час як позивач у своїй заяві не виклав обставини, у зв`язку з чим він не отримував дохід протягом останнього року, по яких причинах він не працевлаштований і що перешкоджає йому працевлаштуватися і отримувати дохід, а лише посилається на те, що перебуває у скрутному матеріальному становищі.

З огляду на вищевикладене та враховуючи те, що клопотання позивача про звільнення від сплати ним суми судового збору не достатньо обґрунтовано, у зв`язку з чим позивачу необхідно сплатити судовий збір у встановленому порядку і розмірі або надати документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору, відповідно до закону.

За положеннями п.п. 1.3.1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, судовий збір за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу сплачується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 вищевказаного Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року становить 2102 грн.

Тобто з 01.01.2020р. судовий збір за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу становить 840, 80 грн.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху, з наданням позивачу строку для усунення зазначених недоліків, а саме: сплатити судовий збір у сумі 840,80 грн та надати оригінал документа на підтвердження його сплати або надати суду документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України

у х в а л и л а :

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Позивачу надати десятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків, зазначених в її змісті.

У випадку не усунення недоліків у встановлений судом строк, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя С.М.Косик