Справа № 132/3785/20
Ухвала

Іменем України

26 листопада 2020 року місто КАЛИНІВКА

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Сєлін Є.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі №132/3785/20 за її позовною заявою, поданою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на майно, скасування реєстрації, витребування з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2020р. до Калинівського районного суду Вінницької області звернулася ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якій просить визнати спільною сумісною власністю колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 житлового будинку АДРЕСА_1 ; визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 ; скасувати реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який оформлений на ім`я ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 01.06.2011р., виданого виконкомом Сальницької сільської ради Калинівського району Вінницької області на підставі рішення № 1 від 29.04.2011р.; витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 .

Одночасно із позовною заявою надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , до вирішення справи по суті.

Заява про забезпечення позову розглянута без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, приходжу до висновку, що у її задоволенні заявнику необхідно відмовити виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В порушення вимог процесуального закону, заявником на підтвердження своїх вимог ненадано жодних належних та допустимих доказів, через що, суд позбавлений можливості пересвідчитися у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Посилання у заяві на ту обставину, що відповідач має намір продати спірний житловий будинок, та надання у якості доказу копію оголошення про продаж нерухомого майна з неідентифікованого інформаційного ресурсу, судом не приймаються до відома, оскільки з наданого оголошення не можливо достеменно встановити, що за нерухоме майно зображено на фото та його належність відповідачу.

Відповідно до ч.6 ст.153 ЦПК України, про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ч.10 ст.153 ЦПК України, ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

При прийнятті вказаного рішення, судом враховано, що згідно положень ст.41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, вбачається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Право приватної власності є непорушним.

Керуючись ст.ст.149-153, 258-260, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивачу ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі №132/3785/20 за її позовною заявою, поданою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на майно, скасування реєстрації, витребування з чужого незаконного володіння відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання апеляційної скарги.

Суддя