Справа № 740/4185/20
Провадження № 2/740/1337/20
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря -Дьоміної Н.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справуза позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 28815 грн 97 коп. за укладеним кредитним договором б/н від 21 червня 2012 року між Банком і відповідачем, посилаючись на те, що останній підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку.

З 14.06.2018 ПАТ КБ «Приватбанк» змінило назву на акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк».

При укладенні кредитного договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, якою передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Банк свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, а відповідач не виконує свої обов`язки, внаслідок чого станом на 09.09.2020 утворилася вказана заборгованість.

Ухвалою суду від 08 жовтня 2020 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Інформація про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву відповідно до ч.1 ст.278 ЦПК України.

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд з урахуванням того, що предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, вважає за необхідне розглянути справу в судовому засіданні без повідомлення сторін відповідно до ч.6 ст.279 ЦПК України.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін відсутні.

Враховуючи, що відповідач не подав відзив, суд відповідно до ст.280, 281 ЦПК розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення.

Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону і одностороння відмова від зобов`язання чи зміна його умов не допускається, а ст.1054 ЦК України передбачає обов`язок позичальника за кредитним договором повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 отримав за укладеним з Банком кредитним договором б/н від 21 червня 2012 року кредит.

У заяві вказано, що відповідач погодився з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами Банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору Банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, жодний з яких ОСОБА_1 не підписаний.

Згідно з наданим Банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором станом на 09.09.2020 становить 28815 грн 97 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредита в сумі 22880 грн 92 коп., заборгованості за простроченими відсотками в сумі 5935 грн 05 коп.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 (справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19) викладена правова позиція, яка зводиться до такого висновку.

Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані Банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують обізнаність останнього з цими умовами.

Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (Банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

В цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 636 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду з позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин надані Банком Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил чи можливості використання Банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у цьому випадку, - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Наявність неоднакових редакцій та положень умов і правил банківських послуг не мають правового значення, оскільки в обох випадках вид банківського кредиту з огляду на їхній характер, цільове спрямування та об`єкт кредитування є тотожним, - споживче кредитування, а визначальним є не безпосередньо вид чи характеристика умов, щодо яких сторони досягли згоди та уклали договір, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору.

Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, не підписані відповідачем і їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності не може ефективно здійснити свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг - це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше, співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

З огляду на викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів - тіла кредиту.

З прийняттям вказаної постанови внесена визначеність при застосуванні положень закону у випадку встановлення обставин щодо стягнення заборгованості за позовом АТ КБ «Приватбанк».

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 22880 грн 92 коп. заборгованості за тілом кредиту, а позов у частині стягнення 5935 грн 05 коп. заборгованості за простроченими відсотками задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 28815 грн 97 коп., судом стягнуто 22880 грн 92 коп., тобто позовні вимоги задоволені на 79,40% (22880,92 х 100 : 28815,97 =79,40%), що є підставою для стягнення на користь позивача з відповідача 1 668 грн 19 коп. судового збору (2 102 х 79,40 :100 =1 668,19).

Керуючись ст.525, 526, 612, 1054 ЦК України, ст.141, 263-265, 274, 279, 280-284, 289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», адреса: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1-Д, , заборгованість по договору б/н від 21 червня 2012 року в сумі 22880 грн 92 коп., понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1 668 грн 19 коп., а всього стягнути з нього 24549 (двадцять чотири тисячі п`ятсот сорок дев`ять) грн 11 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, - протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте Ніжинським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуюча суддя Т.Г. Ковальова