Ухвала

Іменем України

04 березня 2020 року

м. Київ

справа № 127/9426/19

провадження № 61-3277ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Черняк Ю. В.,

розглянув касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Подолянка-3» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 жовтня 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 21 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Подолянка-3», третя особа - ОСОБА_2 , про внесення запису в трудову книжку, виплату заробітної плати та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та за зустрічним позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Подолянка-3» до ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення загальних зборів та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Подолянка-3» (далі - ОСББ «Подолянка-3»), третя особа - ОСОБА_2 , про внесення запису в трудову книжку, виплату заробітної плати та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в якому просила суд: змінити дату та формулювання причин звільнення, вважати її звільненою 06 лютого 2019 року з підстав припинення повноважень за пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України та зобов`язати ОСББ «Подолянка-3» внести до трудової книжки відповідний запис; стягнути з ОСББ «Подолянка-3» на свою користь заробітну плату (розрахункові) у розмірі 39 091,50 грн та середній заробіток за весь період затримки розрахунку за період часу з дня звільнення і до дня ухвалення рішення судом.

У квітні 2019 року ОСББ «Подолянка-3» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення загальних зборів та стягнення коштів, в якому просило суд: визнати недійсним рішення загальних зборів ОСББ «Пододлянка-3» в частині обрання головою ОСББ «Подолянка-3» Жейди І. В. та, відповідно до положень статті 1212 ЦК України, стягнути з відповідача на свою користь 20 701,50 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Змінено дату та формулювання причин звільнення, ухвалено вважати ОСОБА_1 звільненою 06 лютого 2019 року з підстав припинення повноважень за пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України та зобов`язано ОСББ «Подолянка-3» внести до трудової книжки ОСОБА_1 запис «з 06 лютого 2019 року звільнена у зв`язку з припиненням повноважень, пункт 5 частини першої статті 41 КЗпП України, підстава - протокол № 1 загальних зборів від 10 січня 2019 року».

Стягнуто з ОСББ «Подолянка-3» на користь ОСОБА_1 заробітну плату (розрахункові) у розмірі 39 091,50 грн та середній заробіток за весь період затримки розрахунку - з дня звільнення 06 лютого 2019 року і по день ухвалення судового рішення 30 жовтня 2019 року.

Стягнути з ОСББ «Подолянка-3» на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат зі сплати судового збору 768,40 грн.

Стягнути з ОСББ «Подолянка-3» судовий збір на користь держави у розмірі 1 536,80 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСББ «Подолянка-3» відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 21 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСББ «Подолянка-3» задоволено частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 жовтня 2019 року в частині стягнення з ОСББ «Подолянка-3» на користь ОСОБА_1 заробітної плати (розрахункових), середнього заробітку за весь період розрахунку при звільненні та розподілу судових витрат змінено.

Стягнуто з ОСББ «Подолянка-3» на користь ОСОБА_1 (без утримання податків та обов`язкових платежів) 4 551 грн компенсації за 25 календарних днів невикористаної відпустки, 30 121,56 грн вихідної допомоги та 48 529,18 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 06 лютого 2019 року до 30 жовтня 2019 року, а всього - 83 201,74 грн.

Стягнуто з ОСББ «Подолянка-3» на користь ОСОБА_1 відшкодування витрат із сплати судового збору у розмірі 768,40 грн.

Стягнуто з ОСББ «Подолянка-3» судовий збір у дохід держави у розмірі 832,02 грн.

У решті рішення суду залишено без змін.

У лютому 2020 року (касаційна скарга подана 18 лютого 2020 року) до Касаційного цивільного Суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСББ «Подолянка-3» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 жовтня 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 21 січня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити та задовольнити зустрічний позов ОСББ «Подолянка-3».

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна первісного позову у даній справі щодо вимог майнового характеру (стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні) становить 87 620,68 грн (39 091,50 грн + 48 529,18 грн = 87 620,68 грн), яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102,00 грн * 100 = 210 200 грн).

Крім того, ОСОБА_1 було заявлено вимогу немайнового характеру щодо внесення запису в трудову книжку.

Ціна зустрічного позову у даній справі щодо вимоги майнового характеру (стягнення коштів) становить 20 701,50 грн, що також станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, ОСББ «Подолянка-3» було заявлено вимогу немайнового характеру щодо визнання недійсним рішення загальних зборів.

Отже, зазначена справа на підставі вимог закону відноситься до малозначних.

Малозначна справа є такою з огляду на свої властивості, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, яка поширюється й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи та наявність чіткої й незмінної судової практики, а також значення справи для сторін і суспільства, які дали можливість дійти висновку про малозначність справи.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків також не встановив.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року та пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Ураховуючи наведене, оскільки ОСББ «Подолянка-3» подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Подолянка-3» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 жовтня 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 21 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Подолянка-3», третя особа - ОСОБА_2 , про внесення запису в трудову книжку, виплату заробітної плати та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та за зустрічним позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Подолянка-3» до ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення загальних зборів та стягнення коштів відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк