Справа № 500/505/19
Провадження № 6/946/118/20
УХВАЛА

Іменем України

03 березня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Смокіної Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Тащі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:

26.02.2020 року головний державний виконавець Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, посилаючись на те, що на примусовому виконанні Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 500/505/19, виданого 25.07.2019 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованості в сумі 46486,13 грн.

В судове засідання головний державний виконавець не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року за № 3857-ХІІ, громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Судом встановлено, що на виконанні Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження № 60245338 від 07.10.2019 року з виконання виконавчого листа № 500/505/19, виданого 25.07.2019 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованості в сумі 46486,13 грн.

05.02.2020 року боржнику вручено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60245338 від 17.10.2019 року.

Відповідно до письмових пояснень від 05.02.2020 року боржник попереджений про можливість застосування заходу тимчасового обмеження виїзду за межі України у разі умисного невиконання рішення суду та вимог державного виконавця, виконати зобов`язання зі сплати заборгованості можливості не має у зв`язку з відсутністю коштів.

Заходами, вжитими державним виконавцем в рамках виконавчого провадження, встановлено, що нерухомого майна, транспортних засобів, зареєстрованих на ім`я боржника, немає, будь-яких джерел доходів не встановлено.

Надані суду докази свідчать про матеріальну неможливість боржника виконати зобов`язання та не свідчать про ухилення боржника від виконання зобов`язання.

В якості доказу ухилення від виконання зобов`язання державний виконавець посилається на неподання боржником декларації про доходи та майно.

Згідно п.3 ч.5 ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (діючого на час відкриття виконавчого провадження), за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Матеріалами справи встановлено, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.10.2019 року боржник отримав лише 05.02.2020 року, строк надання відомостей про доходи та майно у постанові не встановлений.

За таких обставин, суд вважає, що подання про тимчасове обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» № 3857-XII від 21.01.1994 року, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 05 березня 2020 року.

Суддя: Г.І.Смокіна