РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 року

м. Рівне

Справа № 567/955/15-ц

Провадження № 22-ц/4815/336/20

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.

секретар судового засідання Шептицька С.С.

учасники справи:

стягувач ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

боржник ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_3 та його представника адвоката Януля Віктора Степановича, на ухвалу Острозького районного суду Рівненської області від 17 грудня 2015 року (постановлену у складі судді Венгерчук А.О.) у справі за клопотанням ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про надання дозволу на примусове виконання рішення та судового наказу Вищого суду юстиції, підрозділ Ченсері, Лондон, Великобританія від 19 серпня 2013 року, -

в с т а н о в и в :

02 вересня 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до суду з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, в якому просили суд визнати в Україні рішення Вищого суду юстиції, підрозділ Ченсері, Лондон, Великобританія від 22 квітня 2013 року № НС11С0442 та надати дозвіл на виконання рішення та судового наказу Вищого суду юстиції, підрозділ Ченсері, Лондон, Великобританія від 19 серпня 2013 року на стягнення з відповідачів судових витрат позивачів за подання позову та витрат за судовий розгляд справи та стягнути з ОСОБА_4 на користь стягувачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , судові витрати позивачів за подання позову та витрати за судовий розгляд справи у розмірі 110 087,53 фунтів стерлінгів відповідно до судового наказу.

Клопотання мотивовано тим, що Вищим судом юстиції, підрозділ Ченсері, Лондон, Великобританія, в особі судді пана Воррена, за позовом компанії Баркат Інвестментс Лімітед (Barcat Investments Ідеї, номер компанії 4565678), ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , компанії Коддан Менеджера Сервіс Лтд (Coddan Managers Service Ltd), компанії Коддан Секретарі Сервіс Лтд (Coddan Secretary Service Ltd) та Ешлі Дамалі (Ashley Damalie) і зустрічним позовом ОСОБА_5 , компанії Колодам Менеджерз Сервіс Лтд, компанії Коддан Секретарі Сервіс Лтд, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до компанії Баркат Інвестментс Лімітед, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , Майкла Грея ( ОСОБА_10 ) та компанії Фінапо Лтд (Finapo LTD) було прийнято рішення від 22 квітня 2013 року № НС11С04422 про зміну керівництва компанії Баркат Інвестментс Лімітед, його місця реєстрації та складу акціонерів (надалі - Рішення Суду).

Вказують, що суд встановив, що саме ОСОБА_8 є власником часток у компанії Баркат Інвестментс Лімітед та компанії Кросскомбе Консалтінг Лімітед (Crosscombe Consulting Limited, номер компанії 05554646), а не ОСОБА_11 , який не має часток у даних компаніях і ніколи не мав.

Суд прийшов до висновку, що збори акціонерів компанії Баркат Інвестментс Лімітед від 28 жовтня 2011 року, на яких було прийнято рішення про призначення Ешлі Дамалі головою правління компанії Баркат Інвестментс Лімітед є недійсними, а рішення - скасованим.

Судовим наказом від 19 серпня 2013 року передбачено, що даний судовий наказ поширюється на всіх відповідачів, стягувачі мають право стягнення з будь-якого відповідача не залежно від їх дольової участі.

Відповідно до судового наказу відповідачі мають компенсувати позивачам судові витрати позивачів за подання позову та витрати за судовий розгляд справи у розмірі 110 087,53 фунтів стерлінгів.

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 17 листопада 2015 року клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про надання дозволу на примусове виконання рішення та судового наказу Вищого суду юстиції, підрозділ Ченсері, Лондон, Великобританія від 19 серпня 2013 року задоволено.

Визнано в Україні рішення Вищого суду юстиції, підрозділ Ченсері, Лондон, Великобританія від 22 квітня 2013 року № НС11С04422 та надано дозвіл на виконання рішення та судового наказу Вищого суду юстиції, підрозділ Ченсері, Лондон, Великобританія від 19 серпня 2013 року на стягнення з відповідачів судових витрат позивачів за подання позову та витрат за судовий розгляд справи та стягнути з боржника ОСОБА_3 на користь стягувачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , судові витрати позивачів за подання позову та витрати за судовий розгляд справи у розмірі 110087,53 фунтів стерлінгів що відповідно до курсу Національного Банку України на день постановлення ухвали 17.12.2015 року складає 3887190 грн 68 копійок відповідно до судового наказу.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що як вбачається з письмових доказів по справі, а саме зі змісту рішення Вищого суду юстиції, підрозділ Ченсері, Лондон, Великобританія від 22 квітня 2013 року №НС11С04422, переклад якого здійснено на українську мову відповідно до вимог чинного законодавства України, встановлено, що боржник ОСОБА_12 брав участь та робив особисту доповідь у судовому процесі, за результатами якого було ухвалено рішення іноземного суду.

Рішення Вищого суду юстиції, підрозділ Ченсері, Лондон, Великобританія від 22 квітня 2013 року № НС11С04422 та надати дозвіл на виконання рішення та судового наказу Вищого суду юстиції, підрозділ Ченсері, Лондон, Великобританія від 19 серпня 2013 року на стягнення з відповідачів судових витрат позивачів за подання позову та витрат за судовий розгляд справи та стягнути з боржника ОСОБА_3 на користь стягувачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , судові витрати позивачів за подання позову та витрати за судовий розгляд справи у розмірі 110087,53 фунтів стерлінгів (сто десять тисяч вісімдесят сім фунтів стерлінгів 53 пенси) що відповідно до курсу Національного Банку України на день постановлення ухвали - 17.12.2015 року складає 3887190 (три мільйони вісімсот вісімдесят сім тисяч сто дев`яносто) гривень 68 копійок відповідно до судового наказу має бути визнаним та надано дозвіл на його примусове виконання в Україні в межах строку, встановленого в ст. 391 ЦПК України.

20 січня 2020 року ОСОБА_3 подано до суду апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу місцевого суду та відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про надання дозволу на примусове виконання рішення та судового наказу Вищого суду юстиції, підрозділ Ченсері, Лондон, Великобританія від 19 серпня 2013 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала суду є незаконною, прийнята з порушенням норм процесуального права.

Вказує, що копія рішення іноземного суду та переклад такого документа не засвідчені у встановленому законом порядку.

Судом не було проведено огляду письмових доказів та їх дослідження.

Судом першої інстанції не надано достатньо часу та можливості для підготовки до розгляду справи та вбачається порушення принципу змагальності сторін, визначеного ст. 10 ЦПК України.

Клопотання було подано особами, які не є стягувачами.

Згідно примітки в судовому наказі від 19 серпня 2013 року платежі мають здійснюватися на користь особи, яка вказана в графі "реквізити для здійснення оплати" з зазначенням номеру посилання такої особи та номеру судової справи. В графі "реквізити для здійснення оплати"такою особою зазначено : "Zaiwalla & Co LLP Chancery House 53-64 Chancery Lane WC2A 1QS".

Стягувачем є саме вищезазначена компанія.

ОСОБА_1 не мав права на звернення до суду з відповідним клопотанням на підставі переуступки права вимоги.

ОСОБА_1 уступив/передав своє право вимоги ОСОБА_2 25 листопада 2014 року.

В порушення вимог п. 4 ч. 3 ст. 394 ЦПК України (у редакції, яка діяла на

момент розгляду справи), заявники свідомо приховали від суду ту обставину,

що вказане судове рішення англійського суду раніше вже виконувалося.

Згідно вимог п. 4 ч. 3 ст.394 ЦПК України (у редакції, яка діяла на момент розгляду справи) до клопотання має приєднуватися документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше).

На виконання вказаного рішення було сплачено грошові кошти в розмірі 20 000 фунтів стерлінгів, що стверджується пунктом 11 письмових Свідчень під присягою Зої Бурбези - адвоката юридичної компанії "Zaiwalla & Co LLP", наданих суду США 18 лютого 2019 року та електронними листами ОСОБА_13 і її адвокатів "Walter Jennings and Son" від 2013 року.

До клопотання про надання дозволу на примусове виконання Судового

наказу Вищого суду юстиції, підрозділ Ченсері, Лондон, Великобританія від 19

серпня 2013 року не було додано документ, який засвідчує, що сторона,

стосовно якої постановлено Судовий наказ іноземного суду і яка не брала

участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про час і місце

розгляду справи.

23 січня 2020 року представником ОСОБА_3 адвокатом Янулем Віктором Степановичем подано апеляційну скаргу, у якій він також, покликаючись на порушення судом норм процесуального права, просив суд скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга мотивована незаконністю оскаржуваної ухвали.

Вказує, що клопотання було подано особами, які не є стягувачами.

Клопотання не відповідає вимогам ст. 394 ЦПК України, так як до клопотання має приєднуватися документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше).

Заявники свідомо приховали від суду ту обставину, що вказане судове рішення англійського суду раніше вже виконувалося.

Судом порушено норми права щодо порядку розгляду клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, що містяться в ст. 395 ЦПК України.

Суд не повідомив належним чином боржника про надходження клопотання та не надав місячного терміну для подання заперечень.

Суд не надав належного значення тій обставині, що судове рішення від 22 квітня 2013 року стосується також юридичних осіб ТзОВ "АВТОСОЮЗ" і ТзОВ "СТОЇК-АВТО", котрі зареєстровані в Україні.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення їх без задоволення.

Судом встановлено, що 22 квітня 2013 року Вищим судом юстиції, підрозділ Ченсері, Лондон, Великобританія, в особі судді пана Воррена, було прийнято рішення від № НС11С04422 про зміну керівництва компанії Баркат Інвестментс Лімітед, його місця реєстрації та складу акціонерів, за позовом компанії Баркат Інвестментс Лімітед (Barcat Investments Ltd, номер компанії 4565678), ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , компанії Коддан Менеджера Сервіс Лтд (Coddan Managers Service Ltd), компанії Коддан Секретарі Сервіс Лтд (Coddan Secretary Service Ltd) та Ешлі Дамалі (Ashley Damalie) і зустрічним позовом ОСОБА_5 , компанії Колодам Менеджерз Сервіс Лтд, компанії Коддан Секретарі Сервіс Лтд, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до компанії Баркат Інвестментс Лімітед, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , Майкла Грея (Michael ОСОБА_14 ) та компанії Фінапо Лтд (Finapo LTD) (а.с. 4-18).

У п. 15 вказаного рішення, зокрема, встановлено, що відповідачі, а також п`ятий позивач по зустрічному позову ( ОСОБА_11 ) оплачують судові витрати позивачів за подання відповідної заяви та витрати позивачів за судовий розгляд даної справи (а.с. 17).

Згідно судового наказу від 19 серпня 2013 року до сплати підлягає загальна сума у розмірі 110 087,53 фунтів стерлінгів (а.с. 113).

Відповідно до ч. 1 ст. 390 ЦПК України (у редакції чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

У відповідності до п. 1 ст. 81 Закону України "Про міжнародне приватне право" в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних та господарських правовідносин. Згідно з п. 1 ст. 390 Цивільного процесуального кодексу України рішення іноземного суду, яке підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Так як міжнародного договору, що передбачає порядок та умови визнання іноземних рішень, між Україною та Великобританією не існує, рішення Вищого суду юстиції, підрозділ Ченсері, Лондон, Великобританія, може бути визнано в Україні за принципом взаємності (ad hoc).

Згідно із п. 2 ст. 390 Цивільного процесуального кодексу України у разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається що він існує, оскільки не доведено інше, Крім того, принцип взаємності застосовується також із тих підстав, що рішення українських судів визнаються та виконуються у Великобританії.

Зі змісту рішення Вищого суду юстиції, підрозділ Ченсері, Лондон, Великобританія від 22 квітня 2013 року №НС11С04422, переклад якого здійснено на українську мову відповідно до вимог чинного законодавства України, вбачається, що боржник ОСОБА_12 брав участь та робив особисту доповідь у судовому процесі, за результатами якого було ухвалено рішення іноземного суду.

Доводи апеляційних скарг стосовно того, що стягувачем є тільки компанія "Zaiwalla & Co LLP Chancery House 53-64 Chancery Lane WC2A 1QS" спростовуються змістом рішення Вищого суду юстиції, підрозділ Ченсері, Лондон, Великобританія від 22 квітня 2013 року №НС11С04422, у якому чітко зазначено, що позивачами по справі є, зокрема, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 14).

Таким чином, місцевим судом правомірно задоволено клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про надання дозволу на примусове виконання рішення та судового наказу Вищого суду юстиції, підрозділ Ченсері, Лондон, Великобританія від 19 серпня 2013 року, в межах строку встановленого в ст. 391 ЦПК України.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданих апеляційних скарг, виходячи з меж їх доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та його представника адвоката Януля Віктора Степановича залишити без задоволення, а увалу Острозького районного суду Рівненської області від 17 грудня 2015 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 лютого 2020 року.

Головуючий-суддя С.С. Шимків

Судді: С.В. Боймиструк

С.О. Гордійчук