КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер справи №2-4141/11
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/262/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Білич І.М.

суддів Музичко С.Г., Іванченка М.М.

при секретарі Кемському В.В.

за участю: представника скаржника Піскарьова П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Піскарьова Павла Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 02 серпня 2019 року, постановлену під головуванням судді Подільського районного суду м. Києва Ларіонова Н.М.,

у цивільній справі № 2-4141/11 за скаргою ОСОБА_2 на рішення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського Олега Володимировича.

в с т а н о в и л а:

У липні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В. про відкриття виконавчого провадження ВП №59377266 від 18.06.2019 року.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02 серпня 2019 року вказану скаргу залишено без розгляду та повернуто особі що її подала.

Не погодившись з ухвалою, представник скаржника подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою допустити скаргу до подальшого розгляду.

Посилаючись на те, що судом не враховано, що копія оскаржуваної постанови отримана заявником лише 17.07.2019 року, докази чого містяться в матеріалах виконавчого провадження ВП №59377266, про витребування копії якого заявник просила в скарзі.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд задовольнити її в повному обсязі.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський О.В. про день і час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, поважність причин своєї неявки суду не повідомив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Скаржник звертаючись до суду зі скаргою вказувала, що лише 17 липня 2019 року вона перебуваючи на особистому прийомі у приватного виконавця отримала постанову про відкриття виконавчого провадження від 18 червня 2019 року ( ВП 59377266). Відтак, на підтвердження дотримання строків подачі скарги про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_2 29 липня 2019 року разом зі скаргою подала до суду першої інстанції клопотання про витребування у приватного виконавця завіреної копії виконавчого провадження на підтвердження дати отримання постанови.

Повертаючи без розгляду скаргу особі що її подала, суд першої інстанції виходив з того, що скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження дати отримання оскаржуваної постанови приватного виконавця. Як і не подано клопотання щодо поновлення строку на оскарження. Також не зазначено стягувача, який підлягає до залучення у справі виходячи з положень п. 17 Постанови Пленуму ВССУ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи" державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах."

Доводами апеляційної скарги є те, що суд всупереч принципу диспозитивності та законності справляння правосуддя не звернув увагу на той факт, що дата отримання постанови підтверджується підписом представника ОСОБА_3 на заяві про отримання вказаної постанови в матеріалах виконавчого провадження ВП №59377266. Відтак пояснення заявника про наявність письмового доказу в матеріалах виконавчого провадження є достатнім і допустимим доказом отримання оскаржуваної постанови.

Колегія суддів вважає, що зазначені доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування ухвали суду, так як не ґрунтуються на нормах діючого законодавства

У силу принципу диспозитивності цивільного процесу, закріпленого в ст. 13 ЦПК України, збирання доказів не є обов`язком суду. Суд має право збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також у інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто сприяти сторонам у витребуванні документів, в отриманні яких у них є труднощі.

Ні позовна заява, ні апеляційна скарга не містили в собі посилань щодо труднощів отримання позивачем доказів на підтвердження дати отримання постанови. ОСОБА_2 є стороною у виконавчому провадженні ВП №59377266, і не має складнощів в отриманні копій документів виконавчого провадження.

А відтак у суду першої інстанції до вирішення питання щодо відкриття провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 не було правових підстав до витребування виконавчого провадження на підтвердження дотримання скаржником строку звернення до суду у відповідності до положень ст. 449 ЦПК України.

Докази дати отримання оскаржуваного рішення державного виконавця мають бути подані до суду на момент вирішення ним питання про прийняття скарги до провадження.

Судом також встановлено, що клопотання про поновлення строку на звернення до суду з даною скаргою ОСОБА_2 заявлено не було.

Хоча, відповідно до ст.126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Крім того, пунктом 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що в разі подання скарги з пропуском строку, встановленого законом та відсутності клопотання про його поновлення, така скарга одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові.

Можливості залишення скарги без руху з підстав не надання доказів на підтвердження дати отримання оскаржуваного рішення державного виконавця ст. 449 ЦПК України не передбачено.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі немає.

Керуючись ст.ст. 368, 372, 374,375, 381 -384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу адвоката Піскарьова Павла Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 02 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 лютого 2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: