Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1912/19
Провадження № 2/321/146/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.02.2020 смт. Михайлівка
Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Кравченко Н.О.,
за участю секретаря судового засідання Мосієнко О.О.,
розглянувши в судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зміну розміру аліментів на утримання батька, -
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання батька. В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначив, що він є непрацездатною особою, так як йому виповнилось 66 років, він не працює та отримує пенсію за віком. Пенсії, яку він отримує за віком є недостатньою так як він перебував на лікуванні у КП КРП «Михайлівська БЛ» ММР ЗО, та було призначено лікування. Інших джерел доходів не має тому він потребує матеріальної допомоги. Просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 22 грудня 2015 року на його користь на утримання батька у твердій грошовій сумі з 400 гривень на 4000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на особу відповідного віку, починаючи з моменту звернення з відповідним позовом до суду і довічно.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, відзив не подав, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, в порядку статей 280, 281 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши надані позивачем докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Порядок подання доказів зазначені у ст. ст.81-84 ЦПК України.
На підтвердження своїх доводів, позивачем було надано копії наступних документів: копія паспорта громадянина України ОСОБА_1 , картка платника податків ОСОБА_1 ; пенсійне посвідчення ОСОБА_1 ; довідка про доходи ОСОБА_1 ; консультаційний висновок ОСОБА_1 ; епікриз у ОСОБА_1 квитанції (а.с 2-9).
Відповідно до пенсійного посвідчення Серії ААЗ № 306253 від 10 жовтня 2013 року, ОСОБА_1 є пенсіонером за віком (а.с. 4), згідно консультативного висновку спеціаліста, у ОСОБА_1 встановлено діагноз Остеоартроз (постравмотичний) суглобів кісток R ІІ-ІІІ НФ ст; згідно епікризу у ОСОБА_1 встановлено клінічний діагноз ДЕ ІІ ст. змішаного ґенезу з вестибулопатичним церебростенічним СМ ТІАУВВВ (а.с.6, 7).
Згідно із ст. 202 Сімейного Кодексу України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок, передбачений ч.1 ст.202 СК України, не є абсолютним.
Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи (ст.75 СК України).
Особа є такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання її майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом, про що зазначено у частині четвертій ст. 75 СК України.
Аналіз вказаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання у дочки, сина на утримання батьків можуть бути призначені за наявності юридичних складових у сукупності певних умов, а саме: мати, батько не були позбавлені батьківських прав та не ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків; непрацездатність матері, батька; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення.
Таким чином, право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка, крім іншого, не забезпечена прожитковим мінімумом.
Згідно довідки Василівського відділу обслуговуванню громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 1153 від 24 вересня 2019 року, середньомісячна пенсія за останні 6 місяців у ОСОБА_1 склала 1530,50 грн.
Згідно пояснень позивача він отримує щомісячно аліменти у визначеному розмірі.
Відповідно до змісту позовної заяви суми визначених аліментів разом із сумою пенсійних виплат позивачу не вистачає на ліки, оплату комунальних послуг та задоволення інших життєвих потреб, також вважає, що визначений розмір аліментів є значно меншим від прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку.
Відповідно до Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, а згідно з п.1.2. Методики визначення прожиткового мінімуму на одну особу та для осіб, які відносяться до основних соціальних і демографічних груп населення, затвердженої спільним Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки України та Державного комітету статистики України від 17.05.2000 № 109/95/157 - прожитковий мінімум на одну особу та для осіб, які відносяться до основних соціальних і демографічних груп населення, складається з вартісних величин: набору продуктів харчування, достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я; мінімального набору непродовольчих товарів, необхідного для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості; мінімального набору послуг, необхідного для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Також, під час розгляду справи встановлено, що рішенням Михайлівського районного суду від 22 грудня 2015 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання батька у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, до зміни майнового стану позивача, тобто до часу існування потреби.
Враховуючи те, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, встановлено Законом України «Про Державний бюджет України нa 2020 рік», визначений у розмірі 1638 грн., приймаючи до уваги розмір отримуваної позивачем пенсії та призначених рішенням суду аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача, суд приходить до висновку, що вказані кошти повинні покривати його витрати.
Згідно ст. 203 СК України, дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.
Відповідно до ст. 206 СК України, у виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, особами з інвалідністю, а дитина (стаття 6 цього Кодексу) має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов`язаних з лікуванням та доглядом за ними.
Виходячи з особливостей правовідносин ОСОБА_1 через хворобу та необхідність додаткових коштів на лікування може звернутися з вимогами про стягнення додаткових витрат, визначивши їх конкретний розмір. А відтак, підстав для застосування до спірних правовідносини норми ст. 205 СК України та задоволення на цій підставі позовних вимог в суду відсутні.
Відповідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів , визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Порядок подання доказів зазначені у ст. ст.81-84 ЦПК України.
Разом з тим, позивачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували ту обставину, що зміна розміру отримуваної ним пенсії та встановленого розміру аліментів, зміна стану здоров`я, враховуючи сімейний стан та державну допомогу не забезпечує на день подання позову необхідних періодичних потреб у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, стану здоров`я з часу винесення попереднього рішення суду відповідно до ст. 192 СК України
Враховуючи вище викладене, суд вважає, що вимоги позивача про зміну розміру стягнення аліментів задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13 76-83, 89, 258-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст.192, 202-206 СК України, суд,
В И Р І Ш И В :
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зміну розміру аліментів на утримання батька відмовити.
Повний текст рішення виготовлено 03 березня 2020 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н.О. Кравченко