Справа № 755/3098/20
Провадження №2-о/755/413/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" березня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Кравченко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу окремого провадження за заявою: ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1 , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва, із заявою, в якій просить суд: встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що є дочкою ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 її мати померла у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим. Згідно з медичним свідоцтвом про смерть серії 3532 № 016948 від 20 лютого 2020 року причиною її смерті став травматичний набряк головного мозку, травматична субдуральна гематома. 21 лютого 2020 року ОСОБА_2 було поховано на Клекотинському кладовищі в с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області, по що свідчить довідка виконавчого комітету Мурафської сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 1-483 від 24 лютого 2020 року. Після смерті ОСОБА_2 нею були отримані: медичне свідоцтво про смерть серії 3532 № 016948 , свідоцтво про смерть Російської Федерації серії НОМЕР_2 . На території Автономної Республіки Крим та м. Севастополь фактично діє юрисдикція та застосовується законодавство Російської Федерації. Документи про смерть видаються за формою, встановленою законодавством РФ, яка є неприйнятною для українських органів реєстрації актів цивільного стану. Територія Автономної Республіки та м. Севастополя є тимчасово окупованими внаслідок збройної агресії Російської Федерації. Медичний заклад, який видав лікарське свідоцтво про смерть, розташований на території тимчасово непідконтрольній українській владі, і цей документ не може бути підставою для отримання в органах ДРАЦС свідоцтва про смерть і не породжує ніяких правових наслідків в Україні, а без свідоцтва без смерть, виданого належним чином органами ДРАЦС України, не можливо забезпечення прав та законних інтересів на території України.

Заявник в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином.

Уповноважений представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_1 , батьками якої записані - ОСОБА_4 та ОСОБА_2

18 лютого 1979 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 уклали шлюб. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла.

Документами, що підтверджують факт смерті ОСОБА_2 є: медичне свідоцтво про смерть серії 3532 № 016948 видане 20 лютого 2020 року Кримським республіканським бюро судово-медичної експертизи.

Відповідно до довідки №1-483 від 24 лютого 2020 року виданої Виконкомом Мурафської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 похована на Клекотинському кладовищі в с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області 21 лютого 2020 року.

В подальшому, заявник звернулася до Дніпровського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до листа-відповіді Дніпровського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ ) від 26 лютого 2020 року, у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 було відмовлено, оскільки заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією.

Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. ст. 1; 4 ч.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

Згідно п.п.1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, видані документи органами на території м. Сімферопіль АРК, не засвідчують у встановленому порядку факту смерті громадянки ОСОБА_2 , що створює перешкоди та робить неможливим оформлення свідоцтва про смерть ОСОБА_2

Державна реєстрація смерті громадянки ОСОБА_2 не може бути проведена на території України, оскільки підтвердженням факту смерті останньої є документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. При цьому, заявник, у зв`язку з викладеними обставинами, позбавлена можливості отримати належне свідоцтво про смерть ОСОБА_2 .

Згідно ст. 317 Цивільного процесуального кодексу України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб.

Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно п.8 ч.1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, враховуючи що заявником до матеріалів справи додані документи які доводять факт смерті ОСОБА_2 у м. Сімферопіль АРК, та враховуючи, що ОСОБА_2 померла на тимчасово окупованій території України, а реєстрація смерті ОСОБА_2 в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті громадянки ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, у зв`язку з чим заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 263-265, 315, 317, 319, 354 ЦПК України, Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті- задовольнити.

Встановити факт смерті, громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Слобода-Мурафська Шаргородського району Вінницької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, Україна, зареєстроване місце проживання: с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області, причина смерті - травматичний набряк головного мозку, травматична субдуральна гематома.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: