Провадження № 2/521/1168/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2020 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Мирончук Н.В.,
за участю секретаря судового засідання - Юраш К.Ю.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Одеська універсальна біржа «Вітязь», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,
21 листопада 2019 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулися з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Одеська універсальна біржа «Вітязь», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним.
В обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу № 98-412М від 12 лютого 1998 року, який був зареєстрований Одеською універсальною біржею «Вітязь» у «Журналі реєстрації договорів за об`єктами нерухомості», між ОСОБА_2 - членом Одеської універсальної біржі «Вітязь» та ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , яка діяла від свого імені та в інтересах ОСОБА_4 на підставі довіреності № 2-796, від 06.02.1998 року, посвідченої Сьомою Одеською державною нотаріальною конторою та в інтересах неповнолітнього - ОСОБА_3 , вона придбала у власність двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва.
09 жовтня ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_1 , разом із сином - ОСОБА_3 , звернулась до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_1 , але постановою державного нотаріуса отримали відмову у видачі вказаних свідоцтв. Відмова мотивована тим, що договір купівлі-продажу нерухомого майна не відповідає правовим нормам законодавства, які діяли на час реєстрації договору.
Таким чином, на даний час позивачка не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись квартирою на праві приватної власності, з підстав недодержання свого часу нотаріальної форми угоди, яка відповідно до чинного законодавства підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню.
Позивачі вказують, що на час укладення договору купівлі-продажу через товарну біржу у 1998 році його дійсність відповідала чинному законодавству і не потребувала в подальшому нотаріального посвідчення.
У зв`язку з вищевикладеним, позивачі просять суд визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна № 98-412М від 12 лютого 1998 року, зареєстрований Одеською універсальною біржею «Вітязь», - дійсним.
Позивач в судове засідання не з`явилась, однак надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти прийняття заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідачі у судовому засіданні участі не приймали, про дату, час та місце розгляду справи були сповіщені у встановленому законом порядку шляхом надсилання судових рішень та судових повісток про виклик до суду.(а. с. 53, 54, 55, 58, 59, 60). Про причини своєї неявки до суду не повідомили, відзив на позов не надали.
У зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивачів, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З урахуванням викладеного, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
У судовому засіданні встановлено, що 12 лютого 1998 року між ОСОБА_2 - членом Одеської універсальної біржі «Вітязь» та ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , яка діяла від свого імені та в інтересах ОСОБА_4 на підставі довіреності № 2-796 від 06.02.1998 року посвідченою Сьомою Одеською державною нотаріальною конторою та в інтересах неповнолітнього - ОСОБА_3 , укладено договір купівлі-продажу № 98-412М двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , який був зареєстрований Одеською універсальною біржею «Вітязь» у «Журналі реєстрації договорів за об`єктами нерухомості». (а. с. 13 - 15)
Право власності на вказану квартиру було зареєстровано в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 16 лютого 1998 року. (а. с. 16)
При укладенні даного договору, між сторонами було досягнуто згоди по всім важливих пунктах договору купівлі-продажу квартири.
Згідно Постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, від 09 жовтня 2018 року, договір купівлі-продажу № 98-412М, який був зареєстрований Одеською універсальною біржею «Вітязь» у «Журналі реєстрації договорів за об`єктами нерухомості», не відповідає правовим нормам законодавства, які діяли на час реєстрації договору. При реєстрації договору були порушені ст. ст. 45, 47 ЦК України (1963 року), ст. ст. 1, 8, 15, 16 Закону «Про товарну біржу».
Біржове оформлення договору сторонами було вибрано, оскільки така форма оформлення подібного роду договорів відповідала дійсному законодавству, що підтверджується державною реєстрацією даного договору ОМБТІ та РОН.
Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» №1957 ХІІ, від 10.12.91 року, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Відповідно до ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, встановлених законом. Суд, за позовом сторони, яка виконала усі умови угоди, може визнати таку угоду дійсною.
Згідно з п. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне, або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28.04.1978 року, зі змінами №15 від 15.05.1998 року «Про судову практику по справам про визнання угод недійсними, з підстав недодержання нотаріальної форми», визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі - продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд, на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК, за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.
Суд вважає, що сторони домовилися про усі істотні умови договору купівлі - продажу квартири, виконання договору відбулося.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 334 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації.
При таких обставинах суд вважає, що такий договір можна визнати дійсним.
Керуючись ст. ст. 16, 220, 334, 638, 658 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 223, 259, 264, 280 - 284 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Одеська універсальна біржа «Вітязь», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договору купівлі-продажу дійсним, задовольнити.
Визнати дійсним зареєстрований на Одеській універсальній біржі «Вітязь» договір № 98-412М купівлі-продажу нерухомого майна, від 12 лютого 1998 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , яка діяла від свого імені та в інтересах ОСОБА_4 (на підставі довіреності № 2-796, від 06.02.1998 року, посвідченої Сьомою Одеською державною нотаріальною конторою) та в інтересах неповнолітнього - ОСОБА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів, з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку, шляхом подачі, протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Суддя: Н.В. Мирончук