УХВАЛА

30 листопада 2020 року

м. Київ

справа №208/1878/16-ц

провадження № 61-17356ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» про стягнення збитків за договором депозитного вкладу,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ПАТ «АКБ «Індустріалбанк», яке є правонаступником «ПАТ «АБ «Експресбанк», про стягнення збитків за договором депозитного вкладу та просив стягнути з відповідача за збитки за двома договорами банківського вкладу 546 910,19 грн та 293 353,58 грн відповідно.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 березня 2020 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача за обома договорами банківського вкладу 329 249,92 грн та 206 330,18 грн відповідно.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 березня 2020 року. Зменшено суми збитків за договорами депозитного вкладу, які підлягають стягненню, а саме: до 244 492,29 грн та 122 632,04 грн відповідно.

У листопаді 2020 року ПАТ АКБ «Індустріалбанк» подало засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року, в якій просить оскаржувану постанову скасувати в частині нарахування пені, яка підлягає стягненню за договорами депозитного вкладу .

Вивчивши касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.

Для касаційних скарг, поданих після 08 лютого 2020 року, законодавцем встановлений новий порядок подання та підстави звернення особи з касаційною скаргою до суду.

Право на касаційне оскарження та підстави касаційного оскарження судових рішень визначені положеннями статті 389 ЦПК України.

Цивільний процесуальний закон містить вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги, за умови дотримання яких касаційна скарга може бути прийнята судом до розгляду (стаття 392 ЦПК України). Положеннями цієї статті передбачено, що у касаційній скарзі повинні бути зазначені підстави касаційного оскарження.

У даній справі скаржник оскаржує в касаційному порядку судове рішення, право на касаційне оскарження якого передбачене пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Однак, касаційна скарга всупереч вимогам статті 392 ЦПК України не містить посилань на те, на якій із підстав, визначених статтею 389 ЦПК України, оскаржуються судові рішення у цій справі.

Суд касаційної інстанції звертає увагу на положення статті 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Верховний Суд роз`яснює скаржнику положення статті 400 ЦПК України, відповідно до якої переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За правилами частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що зазначення скаржником підстав для касаційного оскарження є обов`язковою умовою щодо оформлення касаційної скарги, яка необхідна для подальшого вирішення питання про відкриття касаційного провадження та для подальшого розгляду касаційної скарги.

Виконання вищенаведених вимог необхідне для коректного зазначення підстав касаційного оскарження в ухвалі про відкриття касаційного провадження у справі.

Скаржником не виконано вимоги законодавства стосовно зазначення підстав касаційного оскарження, в зв`язку з чим касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Суд касаційної інстанції роз`яснює, що скаржнику для усунення даного недоліку, а також з метою недопущення подвійного тлумачення змісту касаційної скарги, необхідно надати до суду уточнену касаційну скаргу, в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити підставу(и) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування.

Тобто, заявнику слід чітко зазначити конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України, який (які) відповідно до змісту касаційної скарги є підставою (підставами) для подачі даної касаційної скарги та відповідне обґрунтування (посилання на норму закону, правові висновки Верховного Суду, висловлені в подібних правовідносинах тощо) з урахуванням вимог цієї ухвали.

Крім того, за подання касаційної скарги не сплачений судовий збір.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За правилами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позовну заяву, в якій заявлено вимогу майнового характеру, подано до суду у березні 2016 року.

За правилами статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору дорівнює 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Законом України «Про державний бюджет на 2016 рік» станом на 01 січня 2016 року встановлено розмір мінімальної заробітної плати у розмірі 1378 грн.

Таким чином, за позовну вимогу майнового характеру підлягав сплаті до суду першої інстанції судовий збір у розмірі 6890 грн.

Враховуючи те, що в касаційній скарзі ПАТ АКБ «Індустріалбанк» оскаржує постанову частково, а саме в частині задоволених позовних вимоги щодо нарахування пені за договорами банківських вкладів, то згідно принципу пропорційності суду для обчислення суми судового збору необхідно визначити, в якій частині скаржник не погоджується з оскаржуваним судовим рішенням та задоволеними позовними вимогами.

Так частка загального розміру пені від загального розміру збитків становить 50,78% (426 683,67х100/840 263,77 грн). Таким чином, частка судового збору за вимогу щодо стягнення пені від суми загального судового збору становить 50,78% або 3498,74 грн.

Частка задоволених позовних вимог в частині стягнення пені від загального розміру пені становить 24,18% (103 154,64х100/426 683,67). Відповідно частка судового збору стосовно розміру задоволених позовних вимог щодо стягнення пені від розміру судового збору за вимогу щодо загального розміру пені становить 24,18%, або 846 грн.

Скаржник не погоджується з сумою пені, яка підлягає стягненню за рішенням суду, оскільки вважає, що її розмір має бути значно меншим. Таким чином, частка пені, з якою не погоджується скаржник, від розміру пені, стягнутої згідно постанови суду апеляційної інстанції, становить 89,48%. В такому разі частка судового збору становитиме 846 грн - 10,52% = 757 грн.

За правилами статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання юридичною особою касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору дорівнює 200% ставки, що підлягала сплаті за подання позовної заяви, скарги.

Таким чином, за подання касаційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1514,00 грн (757х200%=1514,00).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За таких підстав касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки скаржником не виконані в повній мірі вимоги статті 392 ЦПК України щодо оформлення касаційної скарги.

За правилами частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала

З урахуванням вищенаведеного касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку на усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш