Справа №403/150/19
Провадження №2/403/3/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 року Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді: Годованець І. А.

при секретарі: Остапенко Н. М.

з участю:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача (адвоката): Гончаренко В. О.

представника третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: прокуратури Кіровоградської області: Павлюченко Л. В.

представника третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області: Гайдашук В. В.

третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Устинівка в режимі відеоконференції з Ленінським районним судом м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: прокуратура Кіровоградської області, Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, слідчий Устинівського відділення поліції Долинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області: Кислиця Сергій Олександрович, про стягнення відшкодування моральної (немайнової) шкоди в сумі 300000.00 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачем ОСОБА_1 подано до суду позов до відповідача Державної казначейської служби України про стягнення відшкодування моральної (немайнової) шкоди в сумі 300000.00 грн. Позовні вимоги мотивуються тим, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи, але за час незаконного перебування громадянина під слідством чи судом він має бути не меншим однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством або судом. Відшкодування моральної шкоди в цих випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету, незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_3 вважають, що позовні вимоги до відповідача Державної казначейської служби України про стягнення відшкодування моральної (немайнової) шкоди в сумі 300000.00 грн. підлягають задоволенню, так як ОСОБА_1 перебувала під слідством майже 38 повних місяці. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Розмір моральної шкоди в цих випадках визначається з урахуванням обставин справи, але за час незаконного перебування громадянина під слідством чи судом він має бути не меншим однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством або судом. Втрати немайнового характеру внаслідок моральних страждань та інших негативних явищ, заподіяних їй незаконними діями за час перебування під слідством і судом підлягають відшкодуванню у вигляді моральної (немайнової) шкоди, що становить в сумі 300000.00 грн. Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_3 вважають, що з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного Бюджету України підлягає стягненню відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 11600.00 грн.

У судове засідання представник відповідача Державної казначейської служби України не з`явився, про день та час розгляду справи по суті повідомлений належним чином, заяви про відкладення, проведення судового засідання у відсутність представника чи про причини неявки не подано.

У судовому засіданні представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - прокуратури Кіровоградської області Павлюченко Леся Валеріївна вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до відповідача Державної казначейської служби України про стягнення відшкодування моральної (немайнової) шкоди в сумі 300000.00 грн. задоволенню не підлягають, так як моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи, але за час незаконного перебування громадянина під слідством чи судом. У кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.320 КК України, у відношенні ОСОБА_1 запобіжний захід не обрано. У позивача ОСОБА_1 відсутні належні та допустимі докази про наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу досудового слідства, наявність шкоди, протиправність дій її завдавача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, які підлягають доказуванню на загальних підставах, що є обов`язком позивача.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції з Ленінським районним судом м. Кропивницький представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Гайдашук Віта Володимирівна вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до відповідача Державної казначейської служби України про стягнення відшкодування моральної (немайнової) шкоди в сумі 300000.00 грн. задоволенню не підлягають, так як розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи, але за час незаконного перебування громадянина під слідством чи судом. У кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.320 КК України, у відношенні ОСОБА_1 запобіжний захід не обрано. У позивача ОСОБА_1 відсутні належні та допустимі докази про наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу досудового слідства, наявність шкоди, протиправність дій її завдавача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, які підлягають доказуванню на загальних підставах, що є обов`язком позивача.

У судовому засіданні третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: слідчий слідчого відділу Устинівського відділення поліції Долинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Кислиця Сергій Олександрович вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до відповідача Державної казначейської служби України про стягнення відшкодування моральної (немайнової) шкоди в сумі 300000.00 грн. задоволенню не підлягають, так як у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.320 КК України, у відношенні ОСОБА_1 запобіжний захід не обрано. У позивача ОСОБА_1 відсутні належні та допустимі докази про наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу досудового слідства, наявність шкоди, протиправність дій її завдавача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, які підлягають доказуванню на загальних підставах, що є обов`язком позивача.

Заслухавши учасників справи, судом встановлено наступні обставини. Частина 4 ст.10 ЦПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», покладає на суд обов`язок при розгляді справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.6 Конвенції Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Статтею 13 Конвенції Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 2 ч.2 ст.1167 ЦК України визначено, що якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт, то моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала.

Частиною 1 ст.1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру (ч.6 ст.4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду»).

У п.3 та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за №4 від 31 березня 1995 року судам роз`яснено, що під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Пунктом 1 ч.1, ч.2 ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Статтею 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» встановлено, що у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги; моральна шкода.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету.

Частиною 1 ст.12 цього Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» встановлено, що розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції.

Статтею 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною першою статті 12. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

У пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за №4 від 31 березня 1995 року судам роз`яснено, що розмір моральної шкоди в цих випадках визначається з урахуванням обставин справи, але за час незаконного перебування громадянина під слідством чи судом він має бути не меншим однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством або судом. Відшкодування моральної шкоди в цих випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету, незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Відповідно до правових норм закону межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеної законодавством за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування. Тобто, законом передбачено, що розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

Для наявності зобов`язання по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди відповідно до статей 1176, 1167, 1173, 1174 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу досудового слідства, наявність шкоди, протиправність дій її завдавача та причинний зв`язок між його діями та шкодою та підлягають доказуванню на загальних підставах, що є обов`язком позивача.

Відповідний правовий висновок щодо застосування статей 1166, 1167, 1176, 1173, 1174 ЦК України викладено у правовому висновку Верховного Суду України у постанові від 22 червня 2017 року у справі №6-501цс17.

Кримінальним процесуальним Кодексом України, 2012 року, поняття «пред`явлення обвинувачення» замінено на поняття «повідомлення особі про підозру» (ст.ст.276-279 КПК України).

Відповідно до п.14 ст.3 КПК України, притягнення до кримінальної відповідальності це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Рішенням Конституційного Суду України за № 9-рп/99 від 27 жовтня 1999 року у справі № 1-15/99 надане тлумачення щодо того, з якого моменту особа вважається притягнутою до кримінальної відповідальності. Передбачено що притягнення до відповідальності, як стадія кримінального переслідування, починається з моменту пред`явлення особі обвинувачення у вчинені злочину.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15-ц (провадження № 14-298цс18).

Тобто, чинним законодавством визначено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, у тому числі й відшкодування моральної шкоди.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Слідчим слідчого відділення Устинівського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 29 квітня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.320 КК України, та розпочато досудове слідство у кримінальному провадженні за №0000105 від 29 квітня 2015 року. Слідчим слідчого відділення Устинівського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 30 червня 2015 року ОСОБА_1 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.320 КК України. Слідчим слідчого відділення Устинівського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 30 червня 2015 року ОСОБА_1 було вручено обвинувальний акт по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.320 КК України. У кримінальному провадженні за №0000105 від 29 квітня 2015 року про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.320 КК України у відношенні ОСОБА_1 запобіжний захід не обрано. Кримінальне провадження за №0000105 від 29 квітня 2015 року з обвинувальним актом по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.320 КК України перебувало у провадженні Долинського районного суду Кіровоградської області. Виправдувальним вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 17 травня 2018 року ОСОБА_1 визнано невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.320 КК України та виправдано. Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 серпня 2018 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення. Вирок Долинського районного суду Кіровоградської області від 17 травня 2018 року у відношенні обвинуваченої ОСОБА_1 залишено без змін. Відповідно до змісту Рішення Конституційного Суду України № 9-рп/99 від 27 жовтня 1999 у справі № 1-15/99 та положень ст.ст.276-279 КПК України початком періоду, з якого необхідно обчислювати нарахування моральної шкоди, є дата повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Слідчим органу внутрішніх справ ОСОБА_1 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.320 КК України, вручено 30 червня 2015 року. Розмір моральної шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, необхідно визначати, виходячи з мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством і судом, починаючи з дати повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину до набрання виправдувальним вироком законної сили. Виправдувальний вирок Долинського районного суду Кіровоградської області від 17 травня 2018 року у відношенні ОСОБА_1 про визнання її невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.320 КК України, та виправдано, набрав законної сили 14 серпня 2018 року.

Таким чином, ОСОБА_1 перебувала під слідством та судом з 30 червня 2015 року (день повідомлення про підозру) по 14 серпня 2018 року (дата набрання виправдовувальним вироком суду законної сили), тобто 37 повних місяці та чотирнадцять днів. Позивачем ОСОБА_1 позовні вимоги до відповідача Державної казначейської служби України про стягнення відшкодування моральної (немайнової) шкоди в сумі 300000.00 грн. обгрунтовуються тим, що перебувала під слідством 38 повних місяці. Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік», розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2019 рік визначено в сумі 4173 гривні. Втрати немайнового характеру внаслідок моральних страждань та інших негативних явищ, заподіяних їй незаконними діями за час перебування під слідством і судом підлягають відшкодуванню у вигляді моральної (немайнової) шкоди, що становить в сумі 300000.00 грн.

Частиною 3 ст.3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-2203цс15 встановлено, що відповідно до частини третьої статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом, при цьому суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати, що діє на час розгляду справи. Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що установити у 2020 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 4723 гривні; у погодинному розмірі: з 1 січня - 28,31 гривні. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Відшкодування моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_1 незаконними діями органів досудового слідства підлягає в наступному порядку: шляхом помноження 37 повних місяці та чотирнадцять днів перебування під слідством та судом на мінімальну заробітну плату, яка станом на 01 січня 2020 року становить в сумі 4723 грн. 00 коп., що становить в сумі 176798.00 грн. Таким чином, ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди заподіяної незаконними діями органів досудового слідства, з Державного буджету України має бути сплачено 176798.00 грн. При встановлених обставинах, позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про стягнення за рахунок Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного Бюджету України відшкодування моральної (немайнової) шкоди в сумі 300000.00 грн. підлягають задоволенню частково в сумі 176798.00 грн. Згідно п.п.3 п.4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою КМУ від 15 квітня 2015 року за №215, казначейство, відповідно до покладених на нього завдань та в установленому Законом порядку, здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.25 Бюджетного Кодексу України, казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Згідно ст.25 Бюджетного кодексу України та п.41 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03 серпня 2011 року, Порядку виконання Державним казначейством України рішень суду щодо відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури, а також судів, затвердженого наказом Держказначейства України №39 від 04 лютого 2008 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 09 лютого 2008 року за №110/14801, виконання рішень про відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду здійснюється Державною казначейською службою. Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного Кодексу України встановлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету: рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання. Моральна шкода, завдана органами Національної поліції України є підставою для покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду на державу. Таким чином, безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України). Заява представника позивача (адвокат) Гончаренко Віталія Олексійовича про стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного Бюджету України на користь ОСОБА_1 відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 11600.00 грн. підлягає задоволенню частково відповідно до розміру витрат на правничу допомогу та детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного Бюджету України на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) завдану незаконними діями органів досудового розслідування моральну (немайнову) шкоду в розмірі 176798 (сто сімдесят шість тисяч сімсот дев`яносто вісім) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судові витрати по справі віднести на рахунок держави (ч.6 ст.141 ЦПК України).

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного Бюджету України на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8800 (вісім тисяч вісімсот) грн. 00 коп.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Кропивницького Апеляційного суду.

Суддя І. А. Годованець