Дата документу 25.02.2020 Справа № 330/1106/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 330/1106/18 Головуючий у 1 інстанції: Нестеренко Т.В.
№ 22-ц/807/818/20 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Бабенко Т.І.

розглянувши апеляційну скаргу Керівника Мелітопольської місцевої прокуратури в інтересах держави на ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 12 грудня 2019 року по справі за позовом Керівника Мелітопольської місцевої прокуратури в інтересах держави до Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, зобов`язання повернути земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 12 грудня 2019 року клопотання представника відповідача про призначення земельно-технічної експертизи задоволено. Призначено по справі земельно-технічну експертизу. На час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, Керівник Мелітопольської місцевої прокуратури в інтересах держави подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що у проваджені Якимівського районного суду Запорізької області перебуває цивільна справа № 330/1106/18 за позовом керівник Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області про визнання незаконним та скасування рішення Кирилівської селищної ради від 18.05.2010 № 27 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам для дачного будівництва», визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 , зобов`язання повернути земельну ділянку. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення Кирилівської селищної ради, в частині затвердження технічної документації із землеустрою та надання у власність земельної ділянки ОСОБА_1 , прийнято з порушеннями вимог законодавства, а саме ст.ст. 85,88 ВК України, ст.ст. 59,84 ЗК України, у зв`язку з чим підлягає визнанню незаконним та скасуванню. Відповідно і подальше відчуження земельної ділянки, отриманої у власність з порушенням вимог законодавства, є незаконним з наступних підстав. Статтею 60 ЗК України у редакції, чинній на момент прийняття Кирилівською селищною радою оскаржуваного рішення, було передбачено, що вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. В силу ч. 3 ст. 60 ЗК України розмір та межі прибережної захисної смуги уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюються за проектами землеустрою, а в межах населених пунктів - з урахуванням містобудівної документації. Частиною 1 ст. 88 ВК України у редакції, чинній на момент прийняття Кирилівською селищною радою оскаржуваного рішення, було передбачено, що з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Розміри прибережних захисних смуг за межами населених пунктів встановлювались ч.ч. 2,3 та 5. У ч. 2 ст. 88 ВК України зазначено, що прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води у меженний період. Частиною 4 зазначеної статті було передбачено, що у межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням конкретних умов, що склалися. Відповідно до інформації Кирилівської селищної ради від 19.03.2018 № 428 проект землеустрою із виготовлення меж прибережної захисної смуги Азовського моря та лиманів на території смт. Кирилівка на цей час знаходиться на погодженні в Міністерстві екології та природних ресурсів України, тобто на час прийняття спірного рішення сесії не був погоджений. Згідно з п. 2.9. Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05.11.2004 № 434, який був чинним на момент прийняття Кирилівською селищною радою оскаржуваного рішення, у разі відсутності належної землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо водоохоронних зон та прибережних захисних смуг водних об`єктів, природоохоронний орган забезпечує їх збереження шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо вилучення (викупу), надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених ст. 88 Водного кодексу України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 N 486 «Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них» з урахуванням існуючих конкретних умов забудови на час встановлення водоохоронної зони. Порядок та умови виготовлення проектів землеустрою, в тому числі й щодо прибережних смуг, визначаються статтями 50 - 54 Закону України «Про землеустрій». Даний порядок втратив чинність лише 28 липня 2017 року. Таким чином, при наданні земельної ділянки за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги необхідно виходити із нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених ст. 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 № 486 «Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них». Тобто, сама по собі відсутність землевпорядної документації не змінює правовий режим захисної смуги. Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 22.04.2015 № 6-52цс15, від 01.07.2015 № 6-184цс15, Верховним Судом у постанові від 25.04.2018 в справі № 904/5974/16. Вважаємо, що для правильного вирішення справи необхідно встановити чи перебувала земельна ділянка з кадастровим номером :11:002:0101 в межах прибережної захисної смуги саме на момент прийняття Кирилівською селищною радою оскаржуваного рішення. На підтвердження факту перебування земельної ділянки в межах водозахисної смуги прокурором додано до позовної заяви схему прив`язки земельної ділянки до берегової лінії Азовського моря, виконаної комунальним підприємством «Градпроект» Мелітопольської міської ради.

Призначаючи експертизу, суд виходив з того, що зазначена схема не містить інформації щодо дати її складання, дати визначення відстані від земельної ділянки до берегової лінії Азовського моря. Після відкриття провадження в справі прокурором додатково було надано суду схему розміщення земельної ділянки, виконану приватним підприємством «Сервіор» 22.05.2019, яка нібито складена станом на 2010 рік відповідно до ортофотопланів публічної кадастрової карти України. Вважаємо, що на підставі зазначених вище доказів неможливо дійти висновку про перебування земельної ділянки з кадастровим номером :11:002:0101 в межах прибережної захисної смуги Азовського моря ані на момент прийняття Кирилівською селищною радою оскаржуваного рішення, ані на момент складання зазначених схем з огляду на наступне. Як вже зазначалось раніше, розміри прибережних захисних смуг встановлювались ст. 88 ВК України. Частиною 2 ст. 88 ВК України передбачено, що прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води у меженний період. Визначення терміну «меженний період» міститься у абз. 52 ст. 1 ВК України, згідно якого меженний період - період річного циклу, протягом якого спостерігається низька водність. Крім того, п. 7 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 № 486, передбачено, що водоохоронна зона має внутрішню і зовнішню межі. Внутрішня межа водоохоронної зони збігається з мінімальним рівнем води у водному об`єкті. У зазначених вище схемах не зазначено, чи були вони виготовлені з урахуванням вимог вищезгаданих норм. Більше того, схема розміщення земельної ділянки, виконана приватним підприємством «Сервіор», складена відповідно до ортофотопланів публічної кадастрової карти України, яка не містить інформації щодо періодів річних циклів та рівнів води у водоймах. Слід зазначити, що Публічна кадастрова карта України як складова Національної кадастрової системи розпочала роботу з 1 січня 2013 року після набрання чинності Законом України «Про Державний земельний кадастр», прийнятого Верховною Радою України 07.06.2011. Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо. З огляду на вищевикладене, схема прив`язки земельної ділянки до берегової лінії Азовського моря, виконана комунальним підприємством «Градпроект» Мелітопольської міської ради, та схема розміщення земельної ділянки, виконана приватним підприємством «Сервіор» 22.05.2019, не належать і до документації із землеустрою (землевпорядна документація). Висновків експертів на підтвердження факту перебування земельної ділянки з кадастровим номером :11:002:0101 в межах прибережних захисних смуг Азовського моря або Утлюцького лиману прокурором або іншими учасниками справи суду не надано. У зв`язку із відсутністю належної землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг на території смт. Кирилівка, вважаємо, що для підтвердження або спростування факту перебування земельної ділянки з кадастровим номером :11:002:0101 в межах прибережних захисних смуг Азовського моря або Утлюцького лиману необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Частиною 1 ст. 108 ЦПК передбачено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Вважаємо, що для встановлення істини в справі необхідно призначити судову експертизу, на вирішення якої поставити питання чи знаходилась земельна ділянка з кадастровим номером :11:002:0101, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в межах прибережних захисних смуг Азовського моря або Утлюцького лиману станом на 18.05.2010. Згідно Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) зазначене вище питання вирішується судовою земельно-технічною експертизою. Листом від 31 жовтня 2019 року заступник директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз повідомив, що питання визначення можливого розташування земельної ділянки в межах прибережної захисної смуги в межах населеного пункту може бути вирішено експертами КНДІСЕ при проведенні земельно-технічної експертизи, за умови: а) зазначення в ухвалі суду про призначення експертизи мотивів підставі яких проведення експертизи доручено саме експертам КНДІСЕ, а не експертам ДНДІСЕ; б) оплати вартості експертизи; в) надання на дослідження: - координат поворотних точок (кутів) меж земельної ділянки, геодезичної системи координат 1963 року (8С63), в повному об`ємі із семизначних цифр до коми; - графічних матеріалів Генерального плану смт Кирилівка Якимівського району Запорізької області, дійсного станом на 18.05.2010 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в електронному вигляді (файли форматів . ІНФОРМАЦІЯ_2 , . ІНФОРМАЦІЯ_3 , . ІНФОРМАЦІЯ_4 , .pdf, .tif, тощо), у відповідному масштабі з умовними позначеннями, читабельним здатністю зображення). Згідно даних, які містяться на офіційному порталі Запорізької обласної держаної адміністрації, Генеральний план смт. Кирилівка Якимівського району Запорізької області є в розпорядженні Комунального підприємства «Якимівське архітектурно-інвентаризаційне бюро» та Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області. Інформація про координати поворотних точок (кутів) меж земельної ділянки зберігається у Відділі в Якимівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Здовольняючи клопотання про призначення експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що за ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, заявлення клопотання про призначення експертизи та надання як доказу відповідного експертного висновку, є правом учасника справи.

До того ж судом було становлено наявність підстав для провдежнян експертизи, передбачених ч.1 ст.103 ЦПК України, за якою суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Проведення призначеної судом експертизи не суперечить ані положенням ЦПК, ані меті дослідження в даній справі; поставлені експертові питання входять до меж заявленого позову.

Посилання апелянта на те, що поставлені питання не потребують спеціальних знань не є переконливим, оскаржувана ухвала мотивована, спрямована на з`ясування обставин справи у повному обсязі, не порушує права жодної зі сторін, а відтак судова колегія не вбачає підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Керівника Мелітопольської місцевої прокуратури в інтересах держави залишити без задоволення.

Ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 12 грудня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 2 березня 2020 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков