Справа №621/2440/19
РІШЕННЯ

Іменем України

02 березня 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді Бородавки К.П.,

за участю секретаря Єрмоленко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Альянс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквантель Плюс», третя особа - Фермерське господарство «Труд 2012», про відшкодування збитків, завданих неправомірним збором урожаю соняшника, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з Фермерського господарства «Альянс» (відповідач-1) та ТОВ «Аквантель Плюс» (відповідач - 2) на свою користь збитки, спричинені неправомірним збором соняшника урожаю 2016 року в сумі 138 281,30 гривень.

В обґрунтування позову зазначено, що 18 жовтня 2004 року позивачу видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 4,2686 гектарів, кадастровий номер :02:003:0039, яка знаходиться на території Медведівської сільської ради Кегичівського району Харківської області. На вказаній земельній ділянці у 2016 році знаходився посів соняшнику урожаю 2016 року, який був скошений, зібраний та вивезений з 01.09.2016 по 10.09.2016 в період виконання ухвали Господарського суду Харківської області на користь ФГ «Альянс» щодо арешту урожаю соняшника на земельних ділянках, які оброблялись фермерським господарством «Труд 2012» та передачі урожаю соняшника на зберігання ТОВ «Аквантель плюс».

Посилаючись на лист управління статистики щодо середньої врожайності соняшнику в 2016 р. (31,7 центнерів) з гектара, а також довідку управління агропромислового розвитку щодо ціни попиту на соняшник, позивач зазначає, що фактично було скошено 13,23266 тонн соняшника (4,2686 гектарів * 3,1 тонн); вартість скошеного врожаю соняшнику становить 13,23266 тонн*10 450 грн=138 281,30 грн.

За період з 11.09.2016 збитки позивачу не компенсовані, жодних дій щодо повернення врожаю соняшника відповідачами по справі не вчинено.

Для захисту порушеного права позивач, з метою розрахунку суми збитків, спричинених незаконним збором урожаю соняшника 2016 року, неодержаних доходів (упущеної вигоди), та визначення розміру суми, яка підлягає відшкодуванню винними особами, звернувся до Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області з заявою про створення комісії по визначенню розміру збитків, але листом № 01-37/288 від 23.01.2018 Кегичівською районною державною адміністрацією Харківської області позивачу було запропоновано звернутися до Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, оскільки районна державна адміністрація не має таких повноважень. Позов про визнання дій Кегичівської райдержадміністрації неправомірними по відмові позивачу в створенні комісії по визначенню розміру збитків та зобов`язання Кегичівеьку районну державну адміністрацію створити таку комісію, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2018 по справі № 820/4180/18 залишений без вдоволення.

На звернення до відділу контролю за використанням та охороною земель у Зачепилівському. Кегичівському, Красноградському, Нововодолазькому, Сахновшанському районах Головного управління Держгеокадастру в Харківській області із заявою про проведення розрахунку розміру збитків, спричинених неправомірним збором урожаю соняшника 2016 року позивач відповіді не отримав.

Також позивач зазначає, що для захисту свого порушеного права він змушений був звернутись за юридичною допомогою до адвоката. Вартість юридичних послуг становила 10 800 грн, що підтверджується договором. №96/17 від 04 грудня 2017 року про надання юридичних послуг та актом приймання передачі наданих послуг від 21.08.2019, квитанцією до прибуткового ордеру.

Відповідач-1 проти задоволення позову заперечував, про що надав відзив на позов (а.с.80-83). Аргументи незгоди зводяться до того, що позивач надав до позову неналежні та недопустимі докази обставин справи, Акт за підписом депутата Медведівської сільської ради Кегичівського району Харківської області не містить даних про особу депутата та свідків які його підписали, а документи надані позивачем не містять інформації щодо встановлення межових знаків. Відповідач зазначає, що не зрозуміло з яких джерел депутат є обізнаним про факт обробітку земельної ділянки позивачем і факт вирощування соняшника. Позивачем не надано належних доказів того, що ФГ «Альянс» було неправомірно скошено, зібрано та вивезено урожай 2016 року із земельної ділянки кадастровий номер :02:003:0039 та не підтвердив суму збитків. Також відповідач-1 зазначає про ненадання позивачем доказів на підтвердження того, що урожай соняшника в 2016 році взагалі знаходився на земельній ділянці позивача у вказані ним дати.

31.10.2019 до суду від представника позивача Мякоти Т.М. надійшла відповідь на відзив (а.с.129-131), в якій остання зазначає, що не може вважатися правомірними посилання представника відповідача по справі на відсутність можливості ідентифікувати особу депутата Медведівської сільської ради та свідків, які в ньому вказані, що підписи свідків на акті не посвідчені. Підпис свідків вчинені в присутності депутата сільської ради. Справжність підпису засвідчена секретарем виконавчого комітету Медведівської сільської ради Білан Л.П., реєстраційний номер посвідчувального напису 87.

14.11.2019 від представника відповідача-1 - адвоката Оріщенко Н.С. надійшли заперечення на відповідь на відзив (а.с.139-141), за якими акт містить лише посвідчений секретарем сільської ради підпис депутата Медведівської сільської ради Кегичівського району Харківської області, підпис свідків на акті не посвідчена нотаріально чи іншою уповноваженою особою. В акті не вказано будь-якої інформації, за якою можна було б ідентифікувати свідків. Також представник відповідача зазначає, що ФГ «Альянс» не мало право здійснювати збір урожаю соняшника на підставі ухвали Господарського суду Харківської області від 30.08.2016, оскільки право на такий збір урожаю та подальше його зберігання було надано саме ТОВ «Аквантель плюс», як третій незацікавленій особі. ФГ «Альянс» не мало безпосереднього відношення до вчинення дій зі збору та подальшого вилучення та переміщення урожаю соняшника 2016 року з земельної ділянки позивача.

Ухвалою суду від 02.09.2019 провадження по справі відкрито та призначено підготовче засідання. (а.с.71-72).

Ухвалою суду від 28.11.2019 за клопотанням представника позивача викликані в судові засідання свідки та з Кегичівського відділення поліції ГУНП України в Харківській області витребувано інформацію про наявність відкритого кримінального провадження №00000296 від 03.09.2016 за ознаками злочину за ч.5 ст.185 КК України та про стан його розслідування (а.с.164-165).

Позивач та представник позивача в судовому засіданні 21.01.2020 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, навівши доводи, аналогічні викладеним в позові та у відповіді на відзив.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні 21.01.2020 просила відмовити в задоволені позову з підстав, наведених у відзиві на позов та в запереченнях на відповідь на відзив.

Відповідач-2 та третя особа Фермерське господарство «Труд 2012» про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись відповідно до ст.128 ЦПК України, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, правом участі в судовому засіданні не користались, клопотання про відкладення слухання справи, відзив чи пояснення не надали.

02.03.2020 учасники справи до суду не прибули. Представники позивача та відповідача-1 надали заяви про закінчення розгляду справи без їх участі, на допиті свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 представник позивача не наполягає.

В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе вирішити справу за відсутністю учасників справи.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР№004518 позивач на підставі розпорядження Кегичівської райдержадміністрації від 18 грудня 2003 року №524 є власником земельної ділянки площею 4,2686 гектарів на території Медведівської сільської ради Кегичівського району Харківської області з цільовим призначенням:- для ведення товарного сільського господарського виробництва; кадастровий №:02:003:0039 (а.с.19).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.08.2016 по справі №922/2815/16 було задоволено заяву ФГ «Альянс»» про вжиття заходів забезпечення позову до ФГ «Труд 2012», а саме накладено арешт на майно Боржника посіви та врожай соняшника 2016 року, що розташований на земельних ділянках сільськогосподарського призначення на території Медведівської сільської ради Кегичівського району Харківської області (а.с.89-94). Під час виконання вказаної ухвали господарського суду у вересні 2016 року на підставі постанови державного виконавця Нововодолазького РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області ВП №52087125 із застосування спеціальної техніки був зібраний врожай соняшника із земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Медведівської сільської ради Кегичівського району та переданий на зберігання ТОВ «Аквантель плюс».

Про те, що невідомими особами соняшник був покошений не лише на землях СФГ «Труд 2012» , а й на землях інших місцевих мешканців с. Медведівка (позивача, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 звернувся до відділу поліції; відповідні відомості про кримінальне правопорушення Кегичівським відділенням поліції Сахновщинського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області внесені до ЄРДР 03.09.2016 за №0000296 за ч.5 ст.185 КК України.

Постановою слідчого СВ Кегичівського ВП про визнання потерпілого від 14.01.2017 позивача визнано потерпілим в рамках вказаного кримінального провадження №00000296 від 03.09.2016 за ознаками злочину передбаченого ч.5 ст.185 КК України; станом на 05.12.2019 рішення в рамках вказаного кримінального провадження відповідно до ст.284 КПК України не прийнято та перебуває у провадженні (а.с.38-61, 185-186).

За змістом акта від 11.09.2016, підписаного депутатом Медведівської сільської ради Дмитренко В.П., свідками ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та власником земельної ділянки ОСОБА_1 , на земельній ділянці кадастровий №:02:003:039, площею 4,2686 гектарів, на території Медведівської сільської ради Кегичівського району Харківської області знаходились посіви соняшника, які були скошені; збір урожаю соняшнику на зазначених земельних ділянках проведений повністю, місце зберігання вражаю соняшнику 2016 року ОСОБА_1 невідомо (а.с.20).

Відповідно до довідки управління агропромислового розвитку Кегичівської районної державної адміністрації від 05.12.2017 №658/02-14 урожайність соняшника в 2016 році по Кегичівському району Харківської області за оперативними даними становить 31,0 ц/ га; ціна попиту на соняшник станом на 26.09.2016 становила 10100 грн/т, ціна пропозиції 10400 грн/т, станом на 24.10.2016 ціна попиту становила 10100 грн/т. ціна пропозиції 10300 грн/т; станом на 07.11.2016 ціна попиту становила 10400 грн/т, ціна пропозиції 10500 грн (а.с.21).

Згідно з листом Головного управління статистики у Харківські області від 31.01.2018 №06-54/99 урожайність соняшнику у вазі після доробки у сільськогосподарських підприємствах Кегичівського району Харківської області у 2016 році за 1 га становила 31,7ц (а.с.22).

Згідно з листом Департаменту агропромислового розвитку Харківської області державної адміністрації від 29.12.2017 №07-27/04/2468 за даними Київської агропромислової біржі «Київагропромбіржа» середньозважена ціна попиту на соняшник у вересні 2016 року складала 10900 грн/ тонну, у жовтні-10000 грн/тонну (а.с.23).

Листом №01-30/289 від 23.01.2018 Кегичівською районною державною адміністрацією Харківської області позивачу запропоновано звернутися до Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, оскільки районна державна адміністрація не має таких повноважень, та роз`яснено, що для розрахунку завданих збитків, у випадку самовільного зайняття земельної ділянки, необхідно керуватися постановою КМУ від 25.07.2007 № 963 «Про затвердження Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу» (а.с.25).

Позивач не погодився з такою відповіддю Кегичівської районної державної адміністрації та звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про визнання неправомірними дії адміністрації по відмові позивачу у створенні комісії по визначенню розміру збитків, в зв`язку з неправомірним збором соняшника урожаю 2016 року, та зобов`язати Кегичівську районну Державну адміністрацію Харківської області створити комісію по визначенню розміру збитків, в зв`язку з неправомірним збором соняшника урожаю 2016 року на належній позивачу земельній ділянці, площею 4,2686 гектарів кадастровий номер :02:003:0039. В задоволенні вказаного позову відмовлено рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2018, яке постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2018 залишено без змін (а.с.30-35).

17.09.2018 представник позивача звернулась до відповідачів із заявою-претензією про відшкодування збитків на суму 138281,30 гривень, враховуючи, що станом на 01.09.2018 урожай соняшнику ними позивачу не повернутий, компенсація не виплачена (а.с.27).

У відповідь на вказану заяву-претензію відповідач-1 направив представнику позивача лист від 08.10.2018 №198, в якому вказав, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту завдання збитків та їх розмір, а саме акту комісії з визначенням розміру збитків, необхідність якого передбачена у п.2 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженому постановою КМУ від 19.04.1993 №284; також зазначено, що право збору врожаю соняшника та подальше його зберігання було доручено відповідачу-2, тобто відповідач-1 ніякого відношення для збору та зберігання врожаю не має, тому вимоги претензій задоволенню не підлягають (а.с.29).

Допитаний в судовому засіданні 21.01.2020 свідок ОСОБА_4 підтвердив, що у вересні 2016 р. за участю, як йому здається, представника ТОВ «Аквантель плюс», представників ФГ «Альянс» не було, спеціальною технікою невідомі особи покосили врожай соняшника на земельній ділянці позивача, і не тільки у нього. На думку свідка, оскільки в 2016 р. були дощі та середня врожайність дорівнювала приблизно 3 тони з гектара, у позивача мало б бути приблизно 30 тон врожаю соняшника. Також свідок підтвердив, що позивач самостійно засіює свою земельну ділянку, та показав, що у кожного є акт на земельну ділянку, в якому зазначені межі земельної ділянки, кожний знає свої межі, візуально вони відрізняються за посівом.

Допитаний в судовому засіданні 21.01.2020 свідок ОСОБА_7 підтвердив в судовому засіданні, що бачив, як у вересні 2016 р. на земельній ділянці позивача був покошений врожай соняшника, на підставі яких документів він не бачив, всі вважали, що косили посіви «Труд 2012»; свідок також підтвердив, що межі земельних ділянок відсутні, але кожний власник/користувач знає свою землю; свідок показав, що акт від 11.09.2016 він підписав, але не складав, на той час він був депутатом.

Допитаний в судовому засіданні 21.01.2020 свідок ОСОБА_6 показав суду, що знає, де знаходиться земельна ділянка позивача, що позивач її обробляє самостійно, має техніку, бачив, що у позивача в 2016 р. був посіяний соняшник та у вересні 2016 р. невідомі особи соняшник позивача покосили, хто саме покосив свідку не відомо.

Розв`язуючи спір, суд виходить з таких норм права.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Приписами п.8 ст.16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

За ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи надані учасниками справи пояснення та докази, будь-які договірні правовідносини між позивачем та відповідачами і третьою особою відсутні.

Суд зазначає, що відшкодування збитків є мірою відповідальності, в зв`язку з чим слід відрізняти обов`язок боржника відшкодувати збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, що випливає з договору (ст.611, 623 ЦК України), від позадоговірної шкоди, тобто від зобов`язання, що виникає внаслідок заподіяння шкоди (глава 82 ЦК України).

На відміну від договірної відповідальності, деліктна відповідальність є наслідком порушення загального правила не завдавати шкоди іншому, тобто абсолютного права особи. Наслідком реалізації деліктної відповідальності є відновлення первинного стану потерпілого. Зобов`язання з відшкодування завданої шкоди це позадоговірні зобов`язання, що виникають внаслідок порушення особистих немайнових і майнових прав потерпілого. Такі зобов`язання мають абсолютний характер і спрямовані на забезпечення найбільш повного відновлення цих прав за рахунок заподіювача шкоди або за рахунок інших осіб, на яких законом покладено обов`язок її відшкодування.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ст.1166 ЦК України, за якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Враховуючи наведені законодавчі приписи, для відшкодування шкоди за правилами ст.1166 ЦК України необхідно довести такі факти: - неправомірність поведінки особи; - наявність шкоди; - причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, а також вину завдавача шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини.

Між тим, обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою покладається саме на потерпілу особу, в даному випадку на позивача.

Положеннями ст.1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати завдану шкоду в натурі, (передати річ того самого роду й такої самої якості чи полагодити пошкоджену річ) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, або реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи.

Позивач просить стягнути з відповідачів реальні збитки, спричинені йому неправомірним збором врожаю соняшника 2016р.

Отже, позивач має довести як неправомірність поведінки відповідачів, так і наявність завданої ними шкоди, її розмір і причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою.

Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту протиправної поведінки саме відповідачів і заподіяння шкоди позивачу в означеному ним розмірі, адже жодні наявні документи не містять відомості ані щодо об`єму придбаного та посіяного позивачем в 2016 році носіння соняшнику, внесення мінеральних добрив, обробки відповідної земельної ділянки, ані щодо здійснення неправомірного збору соняшника земельної ділянки позивача безпосередньо працівниками відповідачів. Акт від 11.09.2016 відповідної інформації не містить.

Листи щодо урожайності на землях Кегичівського району, як і покази свідків не можуть слугувати підтвердженням того, що на земельній ділянці позивача був зібраний соняшник об`ємом, зазначеним в позові, оскільки для визначення врожайності значення мають як умови посадки, догляду та збирання врожаю так і сорт насіння та погодні умови при покосі соняшника.

Згідно з ч.2 ст.157 Земельного кодексу України порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Приписами п.7 Постанови Кабінету міністрів України від 25.07.2007 №963 «Про затвердження Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу» передбачено, що Розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, проводиться Держекоінспекцією та її територіальними органами або Держгеокадастром та його територіальними органами, а розміру шкоди, заподіяної юридичним та фізичним особам, - територіальними органами Держгеокадастру на підставі матеріалів обстежень земельних ділянок, проведених відповідно до Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженого постановою КМУ від 01.11.2000 №1619.

Акта обстеження земельної ділянки, визначення розміру шкоди, складеного інспектором Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області відповідно до Постанови КМУ від 25.07.2007 №963, позивачем на підтвердження розміру завданої шкоди суду не надано.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.78 ЦПК України). Належними є доказами які містять інформацію щодо предмета доказування: обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.77 ЦПК України).

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачами не доведений факт протиправної поведінки відповідачів, завдання ними збитків позивачу та їх розмір, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати у зв`язку з відмовою у задоволенні позову покладається на позивача.

Керуючись статтями 13, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, -

ухвалив:

Відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Фермерського господарства «Альянс» (, місцезнаходження: Харківська, область, Зміївський район, с. Роздольне, вул. Молодіжна, 1а), Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквантель Плюс» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Лейпцизька, 15 оф.199), третя особа - Фермерське господарство «Труд 2012» (, місцезнаходження: Харківська область, Нововодолазький район, с. Мелихівка, вул. Центральна, 95), про відшкодування збитків, завданих неправомірним збором урожаю соняшника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п.15.5 розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України, до або через відповідний суд.

Суддя К.П. Бородавка