Справа № 504/3502/19
Провадження № 2/504/1085/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2020 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенка В.К.,

секретаря - Мельниковій В.М.,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №4, смт. Доброслав, в порядку спрощеного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, і просив суд, з правових підстав визначених ст. 391 ЦК України позбавити ОСОБА_2 права користування житловим приміщенням.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.10.2019 року позовну заяву було залишено без руху, заявнику надано строк на усунення недоліків позову, сплати судового збору.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.12.2019 року відкрито спрощене провадження, призначено дату судового засідання.

Позивач подав заяву про розгляд справи у свою відсутність, підтримав позовні вимоги, проти ухвалення рішення не заперечував.

Відповідач сповіщався про дату, час та місце проведення судового засідання, за місцем реєстрації не проживає, місце його перебування суду не відомо.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав:

Позивачу на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 зареєстрований у даному будинку з 1996 року, однак не проживає у ньому у теперішній час.

Позивач, посилаючись на правовий механізм ст. 391, 405 ЦК України, просить ухвалити остаточне рішення суду про позбавлення ОСОБА_2 права користування житловим приміщенням вказаного будинку, оскільки подальша реєстрація відповідача у належному позивачці будинку істотно порушує права позивача як власника.

Позивач у своєму позові одночасно посилається на правила ст. ст. 391, 405 ЦК України, ст. ст. 6, 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Суд виходить з того, що відповідно до частини першої ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до положення ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлені фактичні обставини та правовідносини, зокрема те, що відповідач фактично не проживає у спірному житловому приміщенні з 1996 року.

Вказане підтверджується актом від 23.09.2019 року.

Оскільки відповідач в теперішній час не є членом сім`ї позивача, то право останнього підлягає захисту в судовому порядку за правилами ст. ст. 383, 391 ЦК України.

Порушене право власника має бути захищено шляхом усунення перешкод ОСОБА_1 (за правовим механізмом на який позивач послався у позові) у користуванні належним йому житловим будинком, шляхом позбавлення ОСОБА_2 права користування цим житловим приміщенням.

Питання судового збору у позові не ставилось.

Суд вважає можливим встановити порядок виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 383, 391, ЦК України, ст. 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 141, 258, 259, 263-265, 273, 315, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення ОСОБА_2 , 1978 р.н. права користування цим житловим будинком.

Встановити порядок виконання судового рішення, після набрання цим рішенням законної сили, це рішення є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.К. Барвенко