"28" лютого 2020 р.
Справа № 642/5395/19
Провадження № 2/642/96/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - Шрамко Л.Л.,

з участю секретаря - Бондаренко В.П.,

представника позивача - ОСОБА_1 .О ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом Приватного підприємства «Лісове проміння» до ОСОБА_3 про демонтаж самовільно захопленого приміщення, третя особа Обслуговуючий кооператив житлово-будівельний кооператив «Орхідея-2», -

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2019 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачки про зобов`язання демонтувати тамбур на першому поверсі площі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та приведення площі загального користування для всіх мешканців багатоквартирного будинку 4-Б, де побудований тамбур, у належний (початковий) стан за власні кошти.

В обґрунтування позову послався на тре, що 13.05.2019 за зверненням громадян директором ПП «Лісове проміння» ОСОБА_4 та іншими членами комісії був проведений огляд під`їзду першого поверху багатоповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено акт. В ході огляду було встановлено, що ОСОБА_3 - власницею квартири АДРЕСА_2 , було здійснено побудову тамбуру на площі загального користування всіх мешканців будинку без дозволу ПП «Лісове проміння», яке є балансоутримувачем вказаного вище будинку. Тобто ОСОБА_3 самовільно, без отримання відповідних дозволів на переобладнання, захопила частину першого поверху під`їзду та побудувала на площах, які є площами загального користування для всіх мешканців багатоквартирного будинку, тамбур для власного користування (біля своєї квартири). Позивач вважає дії відповідачки незаконними, протиправними, необґрунтованими та такими, що вчинені з істотним порушенням норм чинного законодавства України.

Ухвалою від 06 серпня 2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 23 жовтня 2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

29 січня 2020 року від відповідача надійшли заперечення на позовну заяву, в яких вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог, вважаючи їх необґрунтованими та незаконними. В обґрунтування заперечень відповідачка зазначила, що на даний час здійснюється реконструкція та перепланування спільної сумісної власності загального користування, а саме тамбуру в коридорі перед її квартирою АДРЕСА_3 . Частина коридору перед її квартирою АДРЕСА_3 обслуговує лише її квартиру, не є допоміжним приміщенням, не порушує будь- яких технічних норм експлуатації, не заважає іншим співвласникам. Улаштування тамбуру спрямоване на поліпшення експлуатаційних показників приміщення житлового будинку, в тому числі поліпшення звукоізоляції, безпеки проживання з урахуванням того, що в квартирі буде мешкати трирічна дитина. Роботи здійснюються відповідно до п. 1.4.5 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених постановою КМУ від 17.05.2005 №76. Триває процедура оформлення, передбачена даним пунктом. Будь-які претензії з боку сусідів та співвласників будинку стосовно порушення їх прав не надходили та на даний момент відсутні. Такий порядок не заборонений діючим законодавством. Права позивача не порушені.

В судовому засіданні представник позивача Кравцов С.О. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на наведені в позові підстави.

Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, по славшись на викладені в відзиві на позов обставини. Зазначила, що у директора ПП «Лісове проміння» Баранова запитувала щодо можливості влаштування тамбуру, та він заперечень не мав. Також зазначила, що на одному поверсі з її квартирою розташована лише одна квартира, власник якої надав письмову згоду на влаштування тамбуру. Посилання позивача на звернення мешканців є безпідставними. Будь-яких письмових вимог щодо усунення порушень вона не отримувала, за вказаною адресою фактично не проживає. Також зазначила, що комунальні послуги сплачує готівковими коштами, без квитанцій, особисті рахунки у мешканців відсутні. Посилання позивача на те, що саме він є балансоутримувачем, не доведено, оскільки існує і обслуговуючий кооператив житлово-будівельний кооператив «Орхідея-2»,.

Зборів власників будинку щодо необхідності звернення до суду з даним позовом не було, мешканці не лише не висловлювали заперечень, а й письмово підтвердили відсутність заперечень з приводу влаштування тамбуру..

Представник 3-ї особи Обслуговуючого кооперативу житлово-будівельного кооперативу «Орхідея-2», про дату та час розгляду справи сповіщався належним чином, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника 3-ї особи.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

З матеріалів справи вбачається, що 13 травня 2019 року директором ПП «Лісове проміння» ОСОБА_4 за участю інших членів комісії, а саме: управляючого ОСОБА_5 ; головного інженера Простоти А.В.; головного енергетика ОСОБА_6 та майстра ОСОБА_7 був проведений огляд під`їзду першого поверху багатоповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В результаті вказаного вище огляду було складено Акт огляду під`їзду першого поверху багатоповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 В., яка є власницею квартири АДРЕСА_2 , було здійснено побудову тамбуру на площах загального користування всіх мешканців будинку без дозволу ПП «Лісове проміння», яке є балансоутримувачами вказаного вище будинку.

Рішенням комісії було вирішено звернутися до Обслуговуючого кооперативу житлово-будівельного кооперативу «Орхідея-2», , з метою отримання інформації про право громадянки ОСОБА_3 на площу під`їзду, яку вона зайняла, а також дозвіл на здійснення будівельних робіт, а саме побудову тамбуру.

13 травня 2019 року ПП «Лісове проміння» звернулося з відповідним листом-зверненням вих. № 13/05-1 до ОК ЖБК «Орхідея-2» з проханням надати інформацію про право ОСОБА_3 на площу під`їзду, яку вона зайняла, а також щодо наявності у неї дозволу на здійснення будівельних робіт, а саме побудову тамбуру.

13 травня 2019 року ОК ЖБК «Орхідея-2» було надано відповідь (вих. № 13/05-3) на лист ПП «Лісове проміння» № 13/05-1 від 13.05.2019, в якій зазначено, що ОСОБА_3 є пайщиком у ОК ЖБК «Орхідея-2» за договором № ЛЗ/1/024-А про сплату пайових внесків у ОК ЖБК «Орхідея-2» від 02.06.2017. За цим договором ОСОБА_3 сплатила пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_5 . Право на площу під`їзду вона не має, оскільки площі під`їзду є площами загального користування усіх жильців будинку і вони не можуть передаватись у власність будь-кому з жильців. Дозвіл на здійснення будівельних робіт, а саме побудову тамбуру ОСОБА_3 не надавався.

13 травня 2019 року ОК ЖБК «Орхідея-2» було надіслано лист-претензію вих. № 13/05-2 ОСОБА_3 з проханням демонтувати самовільно виконанні будівельні роботи, а саме побудову тамбуру, привести площу під`їзду в початковий стан та не вчиняти у зв`язку з порушенням підпункту 2 та 3 пункту 4.1 Договору № ЛЗ/1/024-А наступні дії, а саме:

-не проводити внутрішні роботи, за виключенням замовлення додаткових послуг та/або виявлення бажання щодо перепланування Об`єкту нерухомості, при цьому, Учасник має узгодити розміщення внутрішньо-квартирних перегородок, об`єм та перелік таких послуг із ОК ЖБК та підрядником. У випадку підписання цього Договору після фактичного спорудження Об`єкту нерухомості Учасник не має права здійснювати перепланування Об`єкту нерухомості;

-не змінювати вигляд зовнішніх стін Об`єкту будівництва, в тому числі встановлювати кондиціонери, здійснювати перепланування або виконувати будь-які інші будівельні роботи без попереднього письмового дозволу ОК ЖБК та/або експлуатуючої організації (лист-претензія додається до позовної заяви).

Також 13 травня 2019 року ПП «Лісове проміння» було надіслано лист-претензію №13/05-10 з проханням демонтувати самовільно виконані будівельні роботи, а саме побудову тамбуру та привести площу під`їзду в початковий стан.

Крім того, 21 травня 2019 року ПП «Лісове проміння» було надіслано рекомендований лист ОСОБА_3 з вказаними вище листами-претензіями та листами-зверненнями.

Згідно відмітки на поштовому повідомленні вказані поштові відправлення повернулися на адресу відправника з відміткою «за закінченням терміну їх зберігання», отже не були вручені відповідачці.

Таким чином, як було встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, відповідач дійсно здійснює реконструкцію та перепланування тамбуру в коридорі перед належною їй квартирою АДРЕСА_6 .

Разом з тим, як вбачається з наданих відповідачем списків мешканців вказаного будинку, збір підписів яких триває з 01.05.2019, зазначені в них особи не заперечують проти зайняття відповідачем частини спільного коридору в розмірі 6 кв.м. та встановлення двері.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно положень ст. 391 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил (ч. 1ст. 376 ЦК України). Будівництво, яке здійснюється з істотним порушенням будівельних норм і правил, вважається у тому числі будівництво, яке хоча і здійснюється за наявності проекту, але з порушенням державно-будівельних норм та санітарних правил, що загрожують життю та здоров`ю людини у разі невиконання приписів інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 6 віл 30 березня 2012 р. "Про практику застосування статті 376 Цивільного Кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)").

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення, що передбачено пунктом 4 частини другої статті 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Частина сьома цієї статті встановлює, що лише у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

І тільки якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Юридичними фактами, які складають правову підставу знесення самочинного будівництва, є: істотне відхилення від проекту та/або істотне порушення будівельних норм і правил, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; неможливість проведення перебудови або відмова особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, від її проведення.

При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, необхідно з`ясовувати, зокрема, як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо.

Під істотним порушенням будівельних норм і правил з огляду на положення Законів України "Про основи містобудування"; "Про архітектурну діяльність"; "Про регулювання містобудівної діяльності"; постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт" від 13 квітня 2011 року N 466 необхідно розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність та загрожує життю й здоров`ю людини, тощо.

Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Вимоги відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування про зобов`язання особи, яка, маючи дозвіл на будівництво нерухомого майна, допустила при цьому істотне відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, чи істотне порушення будівельних норм і правил, провести відповідну перебудову можуть бути заявлені як у разі, коли ці відхилення були допущені при будівництві нерухомості, так і внаслідок перебудови під час її експлуатації (частина сьома статті 376 ЦК). Під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність.

При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному випадку з`ясовувати, зокрема, наскільки збудована будівля за розміром відповідає площі, поверховості, розміщенню та іншим умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо. При цьому факт відхилення від проекту та порушення будівельних норм і правил має довести особа, яка пред`явила позов про знесення самочинного будівництва (частина сьома статті 376 ЦК, частина перша статті 81 ЦПК).

Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

В інших випадках суд за позовом відповідного державного органу чи органу місцевого самоврядування може на підставі частини сьомої статті 376 ЦК зобов`язати забудовника здійснити перебудову житлового будинку, будівлі, споруди або іншого об`єкта нерухомості, який побудовано чи будується з істотними відхиленнями від проекту або з істотним порушенням основних будівельних норм і правил, у тому разі, коли таке будівництво суперечить суспільним інтересам, порушує права інших осіб, коли порушення будівельних норм і правил є істотним, а також є технічна можливість виконати перебудову.

Відхилення від проекту забудови об`єкта нерухомості або від вимог будівельних норм і правил, які не є істотними, не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства, не суперечать санітарно-технічним вимогам і правилам експлуатації, не впливають на міцність і безпечність цього об`єкта (зокрема, відхилення у житловому будинку від внутрішнього планування зі збереженням чи незначним відхиленням від установленого проектом розміру житлової площі, незначна зміна його зовнішніх габаритів, місця розташування тощо), не можуть бути підставою для задоволення вимог про перебудову чи про знесення об`єкта нерухомості.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» спільне майно співвласників багатоквартирного будинку складається з неподільного та загального майна. Неподільне майно перебуває у їх спільній сумісній власності і не підлягає відчуженню, загальне майно у спільній частковій власності.

Відповідно до п. 1.4.6. Правил, необхідність приведення приміщень до попереднього стану передбачена у разі переобладнання або перепланування, яке призвело до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, або у разі, якщо самовільне перепланування або переобладнання приводить до погіршення технічного стану жилого будинку в цілому та порушуються права інших споживачів.

Тобто, законодавець пов`язує необхідність приведення приміщень до попереднього стану з негативними наслідками, коли переобладнання дійсно погіршує технічний стан будинку, або заважає реалізувати свої права на спільне майно іншим співвласникам.

Наприклад, ст. 382 ЦК країни містить поняття спільної сумісної власності, наприклад приміщення, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди і будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир.

Ст. 383 ЦК України також передбачає здійснення ремонту і змін у квартирі на власний розсуд, за умови що це не призведе до порушення прав власників інших квартир та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

В ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначені терміни:

2) допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення);

3) нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна;

6) спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче- огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія;

9) частка співвласника - частка, яку становить площа квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Згідно з п. 5 ст 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» замовник будівництва або попередній власник будинку зобов`язаний передати паспорт об`єкта будівництва та один примірник технічної документації на будинок згідно з переліком, визначеним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, співвласникам в особі їх об`єднання або особі, уповноваженій співвласниками у передбаченому цим Законом порядку. У разі якщо об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не створено та уповноважену особу не визначено, паспорт об`єкта будівництва та примірник технічної документації на будинок передаються управителю, якщо його обрано відповідно до закону.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» прийняття рішень щодо управління багатоквартирним будинком зборами співвласників

Співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про:

розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним;

визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем;

обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням;

визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком;

Передбачені ст.. ст. 12, 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справі.

У відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. (ст. 76 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.

Відповідно до положень норм статей 16, 386, 391 ЦК України, власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право, в тому числі шляхом знесення будівлі у разі порушення прав власника і неможливості усунення цих порушень іншим способом.

Доказів щодо надання відповідачці уповноваженим органом припису про усунення порушень суду не надано.

Позивачем не надано належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що влаштуванням тамбуру порушено права позивача або співвласників, мешканців будинку. Останні вимог про знесення тамбуру не заявляли.

Крім того, суду не надано правовстановлюючих документів позивача, документів на підтвердження його правового статусу та статусу 3-ї особи, повноважень щодо управління вказаним будинком.

Доказів на підтвердження того, що саме позивач є балансоутримувачем та наділений правом звертатись до суду з даним позовом, суду не надано.

Отже, доказів на підтвердження зазначених в позовній заяві доводів суду не надано, тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що суд відмовляє в позові в повному обсязі, судові витрати з відповідача на користь позивача стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 12,13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватного підприємства «Лісове проміння" (61023, м.Харків, вул. Весніна, 5, код ЄДРПОУ№ 33118692) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), третя особа Обслуговуючий кооператив житлово- будівельний кооператив «Орхідея-2», про зобов`язання демонтувати тамбур на першому поверсі площі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 м. Харків АДРЕСА_8 , та приведення площі загального користування для всіх мешканців багатоквартирного будинку 4-Б, де побудований тамбур, у належний (початковий) стан за власні кошти, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Повне рішення складено 28 лютого 2020 року.

Суддя Л.Л.Шрамко