ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5869/19
Провадження № 2-о/210/10/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"24" лютого 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Сільченко В. Є.

секретаря судового засідання Семко Н. А.

за участі:

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Апостолівська міська об`єднана територіальна громада Апостолівського район Дніпропетровської області про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати Позивача ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить дві земельні ділянки. Майно матері позивач спадкує за заповітом. В січня 2018 року Позивач звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак приватний нотаріус відмовив Позивачу в оформлені спадщини, пославшись на те, не надано належних документів, що безспірно підтверджують прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тому заявниця звернулась до суду для встановлення юридичного факту проживання заявника однією сім`єю зі Спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В судовому засіданні заявник підтримала вимоги своєї заяви. Показала суду, що має брата, ще при житті батьків вони уклали договір, що будинок батьки залишають їй, оскільки брату за життя батьків придбали будинок і автомобіль. Окрім неї більше із заявою про прийняття спадщину ніхто не звертався. Проживали зі спадкодавцем однією сім`єю, вели спільне господарство.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала, що вона є донькою заявниці. Померла ОСОБА_5 доводиться їй бабусею. Її мати ОСОБА_1 постійно проживала разом з бабусею ОСОБА_5 у селі. Переїхали вони до села у 2009 році. Окрім матері свідка більше з померлою ніхто не мешкав. Окрім доньки ОСОБА_1 у померлої ще є син, він також мешкає у селі, однак він не доглядав бабусю оскільки паралізований. Хто звертався із заявою про прийняття спадщиною після померлої бабусі свідку не відомо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав суду, що заявниця його знайома. Іноді свідок допомагає заявниці. У заявниці була матір, нині вона померла. Коли матір була жива ОСОБА_1 проживала разом з нею. Вони мешкають у селі приблизно з 2009 року. Похованням померлої ОСОБА_5 займалася ОСОБА_1 , на похованні свідок був присутній.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

З дослідженої спадкової справи встановлено, що за життя 04 листопада 2013 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким все майно заповіла заявниці ОСОБА_1 .

29 січня 2018 року приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видача свідоцтва за заповітом про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 не може бути вчинена приватним нотаріусом у зв`язку з тим, що не надано належних документів, що безспірно підтверджують прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (частини 1, 3 статті 60 ЦПК України).

Як встановлено статтею 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в судовому засіданні необхідно дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Отже факт спільного проживання заявниці та померлої ОСОБА_5 однією сім`єю, ведення спільного господарства підтверджується, зокрема дослідженими письмовими доказами та наданими показами свідків у судовому засіданні.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає, що факт постійного проживання заявниці разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, знайшов своє підтвердження під час судового розгляду.

Враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на неможливість оформлення заявницею спадщини без встановлення судом вказаного факту заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258,263-265,293-294,315-316,318-319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 заінтересована особа Апостолівська міська об`єднана територіальна громада Апостолівського район Дніпропетровської області про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт, який має юридичне значення, а саме, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавицею ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.

Повний текст рішення складений 24 лютого 2020 року.

Суддя: В. Є. Сільченко