Справа № 585/3182/19
Номер провадження 2/585/49/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді В.О. Шульги, з участю секретаря С.А. Дем`яненко, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , і просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову вказала, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 05.03.2008 р. на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 . У вказаному будинку також зареєстровані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не рідня. Однак остання не проживає в житловому будинку понад два роки без поважних причин, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має, будинком не цікавиться. Фактичними обставинами щодо не проживання ОСОБА_2 є виїзд за кордон. Через те, що ОСОБА_2 зареєстрована в будинку вона не може в повній мірі здійснювати своє право власності на будинок, оформити субсидію.

Позивач під час підготовчого судового засідання 18.12.2019 надала суду фотокопію заяви ОСОБА_2 про розгляд справи без її участі, фотокопію паспорта громадянина України, виданого ОСОБА_2 , та фотокопію посвідки на проживання, видану Російською Федерацією ОСОБА_2 , в якій є відмітка «МО УФМС России по Краснодарскому краю в г. Кропоткин и Кавказком районе», що вона «зарегистрирован по месту жительства до 06.1.02012 р. в гор. Кропоткин ул. Красноармейская , 201, Дата- 18.11.2016г.» (а.с. 35-41).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила позов задовільнити, суду пояснила, шо хоче, щоб виписали ОСОБА_2 з будинку, адже вона там не проживає, і ніколи в її будинку не проживала, вона її прописала лише тому, що ОСОБА_2 просила її прописати, бо без приписки не пропускали через кордон.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України була повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_1 вони подруги і сусіди, ОСОБА_5 знає з дитинства, але вже років 30 не бачила. З того часу як ОСОБА_1 переїхала в 2012 році і з того часу там проживала з матір`ю. Коли переїздили то була ОСОБА_1 , її мати і донька, також там тимчасово проживав співмешканець ОСОБА_1 - ОСОБА_6 ОСОБА_2 жила не в цьому будинку, де ОСОБА_7 , вони давно, ще в 90 роках, були виїхали до м. Ромни. ОСОБА_8 ( співмешканцем ОСОБА_1 ) родичі, проте які саме їй не відомо. Вона за останні роки ОСОБА_5 жодного разу не бачила. Речей ОСОБА_2 у будинку ОСОБА_1 немає. Співмешканець з будинку ОСОБА_1 давно теж виїхав.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_1 має дружні стосунки, також знає ОСОБА_5 . На сьогодні з ОСОБА_1 проживає лише донька, раніше жила мати, але вона померла. ОСОБА_1 стала там жити років 12-11 тому. У ОСОБА_1 був співмешканець - ОСОБА_10 , але він виїхав. ОСОБА_5 вона знає тому що вона жила з ними по сусідству, як була молодша. ОСОБА_5 вона бачила дуже давно. Речей ОСОБА_11 вона в будинку не бачила. Співмешканець ОСОБА_1 якийсь родич ОСОБА_2 , здається він її дядько.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 05.03.2008 р., жилий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 (а.с. 4-5,6).

Згідно рішення Андріяшівської сільради від 02.07.2008 року в с. Гудими вулиця «Гагаріна» перейменована на вулицю «Центральна» (а.с. 60).

З довідки про склад сім`ї виданої Андріяшівською сільською радою від 20.08.2019 року №446/05-34 та облікової картки об`єкта по господарського обліку вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , дочка, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , не родич ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7, 8-11)

Відповідно до акту від 19.08.2019 р. за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_2 , 1977 р.н., але не проживає за даною адресою з 2016 р., особистих речей ОСОБА_2 немає, під час обстеження житлового приміщення встановлено, що в житловому будинку, який належить ОСОБА_1 фактично проживає ОСОБА_3 донька (а.с. 12).

Акт від 23.12.2019 р. про непроживання ОСОБА_2 (а.с. 62) суд до уваги не приймає, оскільки він поданий суду несвоєчасно, складений після звернення позивача з позовом до суду, наданий суду після закриття підготовчого провадження та його копія заздалегідь не була надіслана іншому учаснику справи.

Наведені факти свідчать, що між сторонами виник спір про право користування житлом. При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 405 ЦК України, на які посилається і позивач обгрунтовуючи позовні вимоги.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено можливість зняття особи з реєстрації проживання на підставі заяви особи та рішення суду, зокрема , про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Права власника житлового будинку визначені ст. 386 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу України, які передбачають право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальному житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України).

Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України).

Вислухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки позивач довела у встановленому законом порядку, що відповідач відсутня за місцем реєстрації - б. АДРЕСА_1 , більш ніж 1 рік без поважних причин. В суду відсутні розумні сумніви щодо достовірності даної обставини.

Керуючись ст.ст. 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задоволити.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п. 15.5.) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга