Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Запоріжжя 27 листопада 2020 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Зарютіна П.В.

за участю секретаря Олексієнко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, подану в інтересах малолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач в особі Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району звернувся до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання, утримання та розвитку дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Діти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувають на обліку у відділі по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з 10.04.2019 року, як такіщо опинилися у складних життєвих обставинах (скоєння фізичного насильства над дітьми, жорстоке поводження з ними). 05.04.2019 року до відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшло усне повідомлення у телефонному режимі від ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та є батьком малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо матері дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка знаходилася у стані алкогольного сп`яніння та не здійснює належного догляду за своїми дітьми. Також він повідомив, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у тяжкому стані було госпіталізовано до реанімаційного відділення КУ «Обласна інфекційна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради. Згідно розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей № 183 р «Про негайне відібрання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 » на даний час негайно відібрано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Тимчасово влаштовано дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до КУ «Обласна інфекційна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, до закінчення курсу лікування, а ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , до КЗ "Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Запорізької обласної ради, до вирішення подальшої долі дітей, а також повідомлено Запорізьку місцеву прокуратуру №1, про відібрання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , від матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей від 08.04.2019 року № 183 р «Про негайне відібрання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Згодом позов уточнили в частині стягнення аліментів на користь осіб з якими проживають тимчасово діти.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні тим, що зазначені в позові та просила суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визназнали, надали пояснення про те, що викладені в позові обставини не знайшли свого підтвердження, вони є надуманими позивачем та викладені виключно з усних особистих пояснень та припущень ОСОБА_6 . Станом на час розгляду справи Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району своїми розпорядженнями визначив часи відвідування відповідачем малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності батька дитини, відповідачка постійно відвідує всіх дітей які проживають у їх батьків, піклується про дітей, проводить з ними час, надає матеріальну допомогу на їх утримання, купує їм речі та продукти харчування, відвідує з дітьми стоматолога, не вживає взагалі алкоголь, є дуже порядною та охайною людиною та матір`ю. Просили у задоволені позову відмовити.

Третя особа ОСОБА_5 у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовільнити. Пояснив, що всі аліменти він сплачував вчасно, а відповідач була поганою матір`ю та її потрібно позбавити батьківських прав.

Третя особа ОСОБА_6 та його представник у судовому засіданні позов підтримали та просив його задовільнити. Пояснили, що малолітня дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наразі проживає з ним, мати за час спільного життя пиячила та не піклувалась про дітей, в результаті чого у неї їх відібрали. Місцем проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням суду визначено з батьком та стягнення аліментів на користь відповідача припинено за рішенням суду. Просить позов задовільнити у повному обсязі та наполягав на стягненні аліментів на його користь на утримання дочки, що проживає з ним.

Третя особа ОСОБА_7 , у судовому засіданні заперечила на позов та просила у позову відмовити та не позбавляти відповідачку батьківських прав на дітей. Пояснила, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає постійно у неї, мати дитини постійно його відвідає та піклується про нього, купує речі та продукти харчування, разом вони проводять багато часу, гуляють на вулиці, займаються вивченням шкільної програми. Мати дітей є її рідною сестрою, вона охайна та порядна матір, не пиячить, алкоголь вживає дуже рідко, про дітей постійно піклується та переживає за їх долю. Випадків, що діти були неохайні та голодні їй не відомі, випадків постійно вживання алкоголю відповідачем їй не відомі. Не вбачає доцільності та необхідності позбавляти відповідача батьківських прав на дітей.

Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_4 є матір`ю неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 , актовий запис № 1340 видане від 12.12.2017 року Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 , актовий запис № 1355 видане від 11.10.2012 роту Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 , актовий запис № 109, видане від 01.02.2005 року, видане Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції.

Із наказів від 10.04.2019 року Служби у справах дітей Запорізької міської ради вбачається що неповнолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , взято на облік як дітей, які опинились у складних життєвих обставинах.

Відповідно наказу № 348 від 24.04.2019 року Служби у справах дітей Запорізької міської ради про тимчасове влаштування ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийнято рішення про тимчасове влаштування неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 в родину ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно наказу № 347 від 02.05.2019 року Служби у справах дітей Запорізької міської ради про здійснення контролю, прийнято рішення передання про передання документів до Відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, щодо малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку зі зміною місця проживання.

Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї від 05.04.2019 року, вбачається, що фахівцем ЗМЦСССДМ Ладигіною І.В. , встановлено, що дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 04.04.2019 року знаходиться у реанімаційному відділенні інфекційної лікарні, дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на момент відвідування вдома (мати у стані алкогольного сп`яніння), зі слів дитини мати їх б`є, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває вдома, зі слів хлопця мати б`є дитину, з матір`ю контакту не відбулося, діти за станом здоров`я задовільний, емоційний стан задовільний.

Згідно висновку оцінки потреб сім`ї від 05.04.2019 року встановлено, що за результатами оцінювання потреб наявні невиконання матір`ю батьківських обов`язків, зі слів ОСОБА_2 матір б`є його та старшого сина. Дітей вилучено з родини у психо-неврологічний центр. Родину поставлено на облік, як таку, що опинилась у складних життєвих обставинах.

Відповідно висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району № 183р від 08.04.2019 року відібрано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , р.н., від матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Тимчасово влаштовано дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до КУ «Обласна інфекційна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, до закінчення курсу лікування, а ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до КЗ "Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Запорізької обласної ради, до вирішення подальшої долі дітей.

Відповідно акту обстеження умов проживання № 11-09/421 від 05.04.2019 року за адресою АДРЕСА_3 за місцем проживання дітей з матір`ю на момент обстеження ОСОБА_4 перебувала у стані з ознаками алкогольного сп`яніння, агресивно поводилася з дітьми, у ОСОБА_2 наявні сліди від фізичного насилля з боку матері, про що було складено відповідні акти, проведено оцінку рівня безпеки дітей.

Зазначена трикімнатна квартира згідно договору дарування від 19 травня 2005 року нотаріально посвідченого належить відповідачці ОСОБА_4 ..

Відповідно акту обстеження умов проживання № 11-09/1489 від 30.11.2018 року за цією ж адресою АДРЕСА_3 за місцем проживання дітей з матір`ю на момент обстеження умови проживання належні, в кімнатах чисто, прибрано, достатньо вмебльовані, в наявності побутова техніка, продукти харчування в наявності. Для виховання та розвитку дітей створено такі умови: окремі спальні місця, одяг взуття за сезоном, ігрова зона, письмовий стіл в наявності. Для дітей створені всі умови для повноцінного життя, виховання, розвитку. Водопостачання гаряча та холодна вода, опалення центральне, електропостачання в наявності. Стосунки та традиції сім`ї доброзичливі.

Відповідно трудової книжки серія НОМЕР_4 вбачається що відповідачка з 13.03.2017 року працює в ПАТ «Запорізький завод феросплавів» на посаді оператора з обслуговування установок для пилогазоуловлювання плавильного цеху №4.

Відповідно виробничої характеристики АТ «Запорізький завод феросплавів» плавильного цеху №4 характеризується за місцем роботи як відповідальний, добропорядний та дисциплінований працівник, в цілому має позитивну характеристику.

Згідно службової характеристики від 24.07.2019 року Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя, де відповідачка працювала, теж характеризується позитивно як порядна людина.

Згідно розпорядження районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району № 367р від 30.07.2019 року вбачається, що надано право ОСОБА_4 зустрічатися з малолітньою донькою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином: щотижня - один будній день з 17.00 до 18.00, один вихідний день з 17.00 до 18.00, за попередньою домовленістю обох сторін, враховуючи стан здоров`я та режим дня малолітньої дитини, в присутності батька ОСОБА_6 .

Згідно відповіді районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району № Б-0797 від 04.09.2019 року Про невиконання розпорядження голови районної адміністрації, зазначено наступне: «в зв`язку з розглядом звернення від 09.08.2019 року за № Б-0797 з питання невиконання розпорядження голови районної адміністрації від 30.07.2019 року №367р «Про надання права ОСОБА_4 зустрічатися з малолітньою донькою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування повідомляє наступні обставини справи:

Відповідно до Закону України «Про звернення громадян», з батьком дитини - гр. ОСОБА_6 проведена профілактична бесіда. Крім того надані рекомендації заінтересованим сторонам щодо проходження практичних занять для батьків у Благодійному фонді «Карітас» за юридичною адресою: м. Запоріжжя вул. Семафорна, буд.8.».

Згідно довідки № 60/01-17/з від 30.07.2019 року КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» зазначено: дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що на даний час мешкає з тіткою - ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , знаходиться під наглядом педіатричної служби підприємства з народження по теперішній час. Медичне обслуговування дитини задекларовано на лікаря-педіатра Куріпка Т.А . На диспансерному обліку хлопчик не перебуває. Останні три роки за медичною допомогою до лікарів підприємства не звертався. Щорічні профілактичні огляди проходив у супроводі матері. Щеплений за календарем. Останній огляд лікаря-педіатра 15.07.2019 у супроводі матері та тітки, хлопчик здоровий, видана медична довідка. ф. 079/о на оздоровлення та відпочинок. Дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що на даний час мешкає з батьком - ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4 , знаходиться під наглядом педіатричної служби підприємства з народження по теперішній час. Медичне обслуговування дитини задекларовано на лікаря-педіатра Куріпка Т.А . На диспансерному обліку хлопчик не перебуває. Щеплений за календарем. Хворіє зрідка, за поточний період 2019 за медичною допомогою не звертався. У березні 2019 пройшов медичний огляд спеціалістами для оформлення до школи. В ході обстеження виявлено: кіфоз позиційний, плоскостопість І- II ст. Складна дисплазія. Останній огляд педіатра 03.05.2019 року - здоровий. За даними медичної документації (ф. № 112/о) амбулаторію в зазначені дати відвідував з матір`ю».

Згідно довідки № 57/01-17/з від 11.07.2019 року КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» зазначено: «дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що наданий час мешкає з батьком - ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться під наглядом педіатричної служби підприємства з народження по теперішній час. Дівчинка не часто хворіє на респіраторні інфекції, за поточний період перенесла: у січні 2018 - ГРВІ (амбулаторне лікування), у травні 2018 - ГРВІ, г. бронхіт (відмова від госпіталізації, обстежена і пролікована амбулаторно); з 04.04.2019 по 16.04.2019 стан лікування в КУ «ОІКЛ» з діагнозом: ГРВІ. Гострий обструктивний бронхіт. ДН 0-1 ст. Гострий середній катаральний отит. Білково-енергетична недостатність І ст. Дефіцитна анемія І ст. (доставлена в стаціонар бригадою ШМД у супроводі батька та бабусі, по догляду за дитиною госпіталізований батько). Дівчинка щеплена за календарем, реакцій на щеплення не було. На профілактичні огляди до 1-го року мати з дитиною з`являлись вчасно за запрошенням педіатричної служби. З народження дівчинка знаходилась на грудному вигодовуванні, до 3-х місяців динаміка маси тіла була позитивною. З 4-х місяців дитина не набирала достатньо ваги, переведена на штучне вигодовування сумішшю « Мілупа ». 10.01.2019 дитина була оглянута спеціалістами: лікарем-педіатром - здорова; лікарем-офтальмологом - практично здорова; лікарем-ортопедом - м`язовий гіпотонус нижніх кінцівок, призначена рентгенографія тазостегнових суглобів з метою виключення їх дисплазії; лікарем-неврологом - міатонічний синдром, призначена медикаментозна терапія, нагляд в динаміці. Огляд дитини педіатром і спеціалістами 10.01.2019 відбувався в супроводі батька. 06.06.2019, після огляду педіатра за присутністю батька, дитині проведено чергове щеплення. 21.07.2019 проведено контрольне зважування, динаміка маси тіла позитивна, дитина здорова.

Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району № 01/01-34/0299 від 12.04.2019 року, вважається доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Верховний Суд в своїй постанові від 24.10.2018 року по справі №761/2855/17, зазначив, що висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду (ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України).

Суд, зауважає, що із наданих доказів позивачем, з матеріалів справи вбачається наявність знаходження матері в алкогольному сп`янінні саме станом на 04.04.2019 року, належних доказів про навмисне не виконання відповідачкою батьківських обов`язків, навмисне нехтування турботи за дітьми до цієї дати та після до матеріалів справи не надано, а тому судом не вбачається систематичне та умисне нехтування матір`ю своїх батьківських обов`язків.

Суд критично ставиться до висновку вищевказаної комісії, адже з часу його прийняття відповідач з відповідних дозволів Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, має право на відвідування дітей у присутності їх батьків або без такового, випадки вживання алкоголю з надлишком не зафіксовані, жодних нових доказів з часу складення висновку квітень 2019 року та до часу розгляду справи листопад 2020 року жодних нових доказів на підтвердження викладених в позові та висновку фактів позивачем не надано. Матеріали справи та дослідженні докази не дозволяють зробити висновку про доцільність позбавити батьківських прав відповідача.

Так, допитані у судовому засідання свідки ОСОБА_12 , яка є матір`ю відповідача та ОСОБА_13 , яка є знайомою відповідача, пояснили, що відповідачка ОСОБА_4 , не має проблем через вживання алкоголю, алкоголь вживає дуже рідко, є порядною людиною та гарною матір`ю, постійно піклується про дітей, слідкує да їх розвитком та здоров`єм, за їх харчуванням, вчасно відвідує лікарню за плановим графіком з дітьми. Випадків про пияцтво матері та перебування дітей в обстановці що загрожують їх здоров`ю та життю їм не відомі, та такого не могло бути. Обставини викладені в позові були встановлені виключно зі слів третьої особи ОСОБА_6 .. За час перебування справи в суді відповідач постійно піклуються та відвідує дітей, надає дітям матеріальну допомогу та їх виховання, продукти харчування та купує одяг.

Водночас суд відноситься критично до свідчень свідка ОСОБА_14 , що є матір`ю третьої особи ОСОБА_6 та членом його родини, в якій на постійній основі проживає та утримується ОСОБА_1 , з чого суд вважає, що названий свідок є зацікавленою в результатах судового розгляду справи, в якій зокрема вирішується питання про стягнення аліментів на користь названої третьої особи, яка підтримувала позов у повному обсязі.

Третя особа по справі, яка була допитана як свідок, ОСОБА_7 , у судовому засіданні пояснила, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає постійно у неї, мати дитини постійно його відвідає та піклується про нього, купує речі та продукти харчування, разом вони проводять багато часу, гуляють на вилиці, займаються вивченням шкільної програми. Мати дітей є її рідною сестрою, вона охайна та порядна матір, не пиячить, алкоголь вживає дуже рідко, про дітей постійно піклується та переживає за їх долю. Випадків, що діти були неохайні та голодні їй не відомі, випадків постійно вживання алкоголю відповідачем їй не відомі. Не вбачає доцільності та необхідності позбавляти відповідача батьківських прав на дітей.

Із відповіді Шевченківського відділення поліції Дніпровського ВП в Запорізькій області від18 червня 2019 року зазначено, що на ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 було складено адміністративний протокол за ч 1 ст.184 за невиконання батьківських обов`язків. Звернення щодо стану виконання батьківських обов`язків ОСОБА_4 відносно її дітей було уважно розглянуто відділом по Шевченківському району службою у справах дітей. Згідно розпорядження було подано позову заяву про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Відповідно постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2019 року - притягнуто ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді 850 грн. штрафу.

Відповідно вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 336/5987/18 від 12 березня 2020 року: визнано винуватою ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 12 серпня 2020 року: Вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2020 ро відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України скасовано. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 49, п.1 ч.2 ст. 284 КК України звільнено ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку закінченням строків давності. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України закрито.

Відповідно постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 336/2464/16-п від 10 травня 2016 року - притягнуто ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді попередження.

Відповідно ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 336/2625/16-к від 20 травня 2016 року - закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Дослідивши вищезазначені судові рішення по кримінальним справам, суд приходить до висновку, що притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 на має відношення до цієї справи, адже жодним чином не підтверджує чи спростовує факт ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідачки по відношенню до її неповнолітніх дітей.

Щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, суд зауважує на те, що натепер за положеннями ст. 38 КУпАП відповідачка не може вважатися такою, яку піддано вказаному стягненню, а тому таке притягнення до адміністративної відповідальності не може для неї тягнути будь-які негативні наслідки.

Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 2-1105/07 від 22 лютого 2007 року: стягнуто з ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, що мешкає у АДРЕСА_5 , не працюючого, на користь ОСОБА_16 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.01.2007 року і до досягнення ОСОБА_17 повноліття.

Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 336/4545/13-ц від 01 серпня 2013 року: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець с. Андріївка, Чаплинського району, Херсонської області позбавлений батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя по справі № 333/4000/17 від 18 вересня 2017 року - стягнуто з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 17.07.2017 року.

Згідно судового наказу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 336/3457/18 від 13 липня 2018 року: стягнуто з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер відсутні, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , на утримання неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 червня 2017 року до досягнення повноліття ОСОБА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 336/3457/18 від 06 грудня 2018 року внесено виправлення до судового наказу № 336/3457/18 пр. 2-н/336/333/2018 про стягнення з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер відсутні, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , на утримання неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 червня 2017 року до досягнення повноліття ОСОБА_1 , зазначивши дату з якої починати стягнення аліментів - 22.06.2018 року.

Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 336/2925/19 від 25 травня 2020 року: припинено нарахування та стягнення аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються на підставі судового наказу, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя № 336/3457/18 від 13 липня 2018 року, починаючи з 04 квітня 2019 року.

Відповідно рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 336/2929/19 від 29 квітня 2020 року, яке було залишено без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 17 вересня 2020 року: визначено місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на вищезазначені обставини, дослідивши всі матеріали справи, суд прийшов також й до наступних правових висновків.

Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із ч. 1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю обов`язків по вихованню, а також встановити, що вона ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними.

Натомість з матеріалів справи вбачається, що відповідач приймає участь в матеріальному забезпеченні дітей та фактичною участю в їх виховання та розвитку, здійснює постійне та ситематичне піклування, вона не втратила інтерес до їх виховання.

Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного та систематичного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідачки відносно малолітніх дітей в матеріалах справи відсутні.

ВССУ у справі №211/559/16-ц від 01.11.2017 року зауважив, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В даній постанові суд касаційної інстанції підкреслив наступне, що при позбавленні батьківських прав суду слід не тільки встановити ухилення батька від виконання батьківських обов`язків, а також чи попереджувався батько офіційно про необхідність змінити ставлення до дитини.

При розгляді даної справи судом не встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та вплив, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про таке попередження відповідача органом опіки або службой у справах дітей. Притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч.1 КУпАП не впливає на висновок суду, адже не мало систематичного характеру.

Отже, позивачем не доведено, що поведінка відповідача відносно неповнолітніх дітей є свідомим нехтуванням своїми батьківськими обов`язками та наявність в її діях вини.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_4 відносно неповнолітніх дітей не забезпечуватиме інтересів самих дітей та не сприятиме їх розвитку та реалізації у суспільстві.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 р. ЄСПЛ звертає увагу на те, що при позбавленні батьківських прав треба підходити виважено і в найкращих інтересах дитини.

Положеннями ч.7,8 ст. 7 СК України визначено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності відповідно до моральних засад суспільства.

Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток, встановлює основні засади державної політики у цій сфері є Закон України «Про охорону дитинства». За змістом статей 15,18 вказаного Закону кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків, або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до вимог ст.ст. 150,155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права. З аналізу вище зазначених норм та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, в рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків.

Як зауважив Європейський Суд з прав людини (далі по тексту - ЄСПЛ) у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві», слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04).

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним ( п. п. 94-102. рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09). Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересам дитини і ці інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага/

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, а тому вважає за необхідне у позові відмовити за необгрунтованістю та безпідставністю позовних вимог, щодо позбавлення відповідача батькіських прав.

На наведений висновок суду не впливає зміст висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, наявність якого є обов`язковою при розгляді справ цієї категорії, оскільки жоден з джерел доказів не може мати для суду наперед встановленої сили, а вирішення питання про припинення важливого права людини, що ґрунтується на відносинах кровної спорідненості, не може бути продиктовано самими лише формальними міркуваннями.

Щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

На підставі ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно ст. 181 Сімейного кодексу України: «За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.»

Враховуючи, що вимога про стягнення аліментів на утримання дитини є похідною, від позбавлення батьківських прав відносно неї, а також той факт, що неповнолітні діти, зокрема, неповнолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 передана батьку ОСОБА_5 , неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передана рідній тітці ОСОБА_7 , згідно розпорядження служби у справах дітей Запорізької міської ради по Шевченківському району тимчасово, та після набрання рішення законної сили неповнолітні діти мають бути повернуті та передані на виховання матірі від якої їх було забрано, суд вважає що вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь батька ОСОБА_5 , та на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь рідної тітьки ОСОБА_7 задоволенню не підлягають, тим більше, що остання взагалі заперечувала на позов, а щодо ОСОБА_5 й досі не скасоване судове рішення про стягнення аліментів на користь відповідачки.

В свою чергу, як вже зазначалось рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 336/2929/19 від 29 квітня 2020 року, яке було залишено без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 17 вересня 2020 року: визначено місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи те, що ОСОБА_6 підтримав вимогу про стягнення на його користь аліментів у вказаному за позовом розмірі, у зв`язку з тим, що місце проживання дитини визначено з батьком на постійній основі, яка фактично перебуває на його утриманні, суд вважає за доцільне задовільнити позов в частині стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 813 гривень щомісяця починаючи з 17 вересня 2020 року і до досягнення повноліття, з дати набрання рішенням законної сили про визначення місця проживання дитини з батьком.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 164, 180-182, 184 СК України, ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81, 82, 89, 141, 258, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити частково позовну заяву органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, подану в інтересах малолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , треті особи: комунальний заклад «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер відсутні, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на утримання неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , аліменти у розмірі 813гривень щомісяця, починаючи з 17 вересня 2020 року до досягнення повноліття ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь державного бюджету Шевченківського району м. Запоріжжя судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

В іншій частині позову - відмовити.

Роз`яснити учасникам справи, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Визначена дата складання повного рішення - 07.12.2020 року.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін