Справа № 203/3115/16-ц
Провадження № 2-п/0203/18/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Давіденко Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі у паперовій формі заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі №203/3115/16-ц провадження №2п/0203/18/2020 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», про відшкодування збитків, спричинених у результаті ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року відповідач ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2016 року у цивільній справі № 203/3115/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», про відшкодування збитків, спричинених у результаті ДТП, оскільки неявка відповідача в судове засідання була викликана тим, що судові повістки вона за місцем реєстрації не отримувала, докази надіслання на адресу відповідача судових повісток у справі відсутні, СМС-доставку судових повісток судом здійснено на номер телефону, який був корпоративним, а відповідач на той час вже звільнилась з місця роботи та на свій особистий номер телефону СМС-повідомлення не отримувала, у зв`язку з чим не мала можливості надати докази на підтвердження необґрунтованості позовних вимог в частині розміру витрат на відновлювальний ремонт автомобіля, та, відповідно, не мала можливості спростувати доводи позивача, приймати участь у дослідженні доказів з доведенням переконливості останніх перед судом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 23 березня 2020 року дану заяву розподілено в провадження судді Колесніченко О.В.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2020 року заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

У справі неодноразово призначались судові засідання, а саме: на 07 квітня 2020 року та 24 квітня 2020 року, про що належним чином повідомлена заявник та її представник адвокат Давиденко Д.І., однак в судове засідання 24 квітня 2020 року ані заявник, ані її представник - адвокат Давиденко Д.І. не прибули, хоча і неодноразово (07 квітня та 24 квітня) клопотали про перенесення розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду з підстав того, що по всій території України в період з 12 березня 2020 року по 24 квітня 2020 року встановлено карантин та обмежуючі заходи щодо переміщення осіб по території міст, внаслідок чого слід утримуватись від відвідувань судових засідань. Разом з тим, жодне клопотання не містило інших обгрунтувань необхідності відкладення розгляду справи та обов`язкової необхідності особистої присутності в судовому засіданні, з урахуванням того, що всі доводи, міркування та обгрнутування задоволення заяви мають бути викладені у заяві, до якої додаються усі докази в підтвердження вимог заяви, та про нові докази, які заявник та/або її представник мають намір подати в судовому засіданні у цих клопотаннях не зазначено, а тому, приймаючи до уваги вимоги ч.2 ст. 286, ч.1 ст. 287 ЦПК України суд приходить до висновку про відмову у повторному клопотання про відкладення розгляду, оскільки неявка належним чином повідомлених учасників справи не перешкоджає розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання представника не направив, причин неявки суду не повідомив, про відкладення розгляду не клопотав.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву, додані до неї докази та матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення суду не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ч.1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи №203/3115/16-ц встановлено, що 11 жовтня 2016 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено заочне рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено в повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на відшкодування збитків, спричинених в результаті ДТП, 163 750 грн. та судових витрат 1 637,50 грн. (а.с.60-62).

Як встановлено судом, що справа призначалась до розгляду на 29 липня 2016 року, 15 серпня 2016 року та 11 жовтня 2016 року, з викликом сторін, про що є підтвердження викликів в матеріалах справи (а.с.45, 55, 58-58-зворот,).

Всі виклики сторін в судові засідання оформлені судовими повістками та СМС-викликами, зокрема, відповідача ОСОБА_1 за номером телефону, який нею повідомлений при оформленні матеріалів ДТП як особистий номер телефону, а не робочий чи корпоративний, як зазначено заявником у її заяві, та на який успішно доставлені текси судових повісток (а.с.49- 49-зворот, 57-57-зворот).

Заочне рішення суду у даній справі відповідач отримала засобами поштового зв`язку 06 березня 2017 року, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень рекомендованим з повідомленням з зазначенням штрих-ідентифікаторів, фіскальним чеком оплати таких відправлень та роздруківкою з офіційного сайту Укрпошти виконання операції доставки у відстеженні пересилання поштових відправлень від 20 березня 2017 року (а.с.117,118), а тому доводи заяви про необізнаність про наявність судового рішення та такої цивільної справи спростовуються матеріалами справи та відповідними доказами зворотнього.

Крім того, в своїй заяві заявник та її представник не навели переконливих доказів, на які вони посилаються як на такі, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Так, сама по собі незгода з висновком експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку від 22 лютого 2016 року не спростовують висновків суду про наявність правових підстав для стягнення суми матеріальної шкоди, а також про фактичний розмір заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди, з огляду на сукупність інших доказів та платіжним документом, оцінка яким надана судом. Так само, сумніви відповідача про фактичну оплату робіт за актом виконаних робіт будь-яким доказами не обґрунтовані та наведених у рішенні висновків суду не спростовують.

Крім того, заявник, як відповідач по справі, у відповідності із ч.4 ст.287 ЦПК України, не позбавлений можливості захистити свої права шляхом оскарження заочного рішення в загальному порядку з наведенням підстав та мотивів, з яких він не погоджується з рішенням суду та поданням доказів на підтвердження цього. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260,285-289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі №203/3115/16-ц провадження №2п/0203/18/2020 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», про відшкодування збитків, спричинених у результаті ДТП - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Колесніченко