Справа № 279/4611/20
Провадження 2/279/1782/20
27 листопада 2020 року Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області
в складі: головуючого-судді Коваленко В.П.,
секретаря Комарової О.В.
розглянувши в м. Коростені цивільну справу в спрощеному позовному провадженні за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилається на те, що він є власником Ѕ частини приватизованої квартири АДРЕСА_1 . Вказав, що у вказаній квартирі є зареєстрованою його колишня дружина ОСОБА_2 , яка змінила прізвище на ОСОБА_2 . Після розлучення в 2013 році відповідач добровільно переїхала до іншого місця проживання в с. Яменець Житомирської області.
Починаючи з червня 2013 року відповідач в квартирі не проживає, витрат на утримання квартири не надає, особисті речі її відсутні. Перешкод в користуванні жилим приміщенням він не вчиняв. Добровільно змінити місце реєстрації відповідач відмовляється. Відповідач будучи зареєстрованою у спірному житловому приміщенні, фактично чинить йому перешкоди, як власнику цієї квартири, в користуванні майном, оскільки він не може отримати пільги по сплаті комунальних послуг ( субсидію), та змушений сплачувати за комунальні послуги в повному обсязі. Тому просив позов задовольнити.
Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач не надала відзиву на вказаний позов. Про день та час розгляду справу повідомлялась належним чином.
Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 19.10.2007 року, виданого Коростенською районною державною адміністрацією № 236 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.11.2007 року позивач є власником Ѕ частини приватизованої квартира АДРЕСА_1 . (а.с. 4-6 ).
В даній квартирі є зареєстрованою відповідач по справі - ОСОБА_2 . ( довідка Ушомирської сільської ради № 471 від 20.08.2020 а.с. 7 ), хоча фактично в квартирі, що належить позивачу, не проживає, що стверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 20.08.2020 року . ( а.с.8).
Відповідно до змісту ст.16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право.
Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст.317,319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
У ч. 1 ст.321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За змістом ч. 1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Отже, гарантуючи захист права власності, закон надає саме власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Згідно зі ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи, або її представника, що подається до органу реєстрації, судового рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
З вищенаведеної норми Закону випливає, що рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 263-265,268,280-284 Цивільно-процесуального Кодексу України, ст.ст. 321, 383, 405 Цивільного Кодексу України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , 1987 року народження, такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути перпеглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявоювідповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя: Коваленко В.П.