Справа № 636/2583/19
Провадження № 2/636/307/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Карімова І.В.,

за участю секретаря - Караулової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку вимог ст. 405 ЦК України із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ( колишньої дружини та її сина від першого шлюбу) про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов мотивований тим, що він, ОСОБА_1 , є власником вказаної квартири на підставі договору купівлі - продажу. Відповідачі зареєстровані, однак фактично не проживають в цій квартирі з грудня 2017 року, в добровільному порядку не знімаються з реєстрації спірного житлового приміщення, оплату за нього та комунальні послуги не провадять, чим порушують його права власника житла на його користування та розпорядження. Подалі позивач ОСОБА_1 надав до суду заяву, в якій позов підтримав за заявленими підставами, просив розглянути справу за його відсутністю.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги визнали за заявленими підставами.

Враховуючи, що сторони надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд відповідно до вимог ч.3 ст. 211, ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів за відсутністю учасників справи.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з копії договору купівлі-продажу ВАС №394592, посвідченого приватним нотаріусом Алексик Т.В. Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області 09 грудня 2002 року, та зареєстрованого в реєстрі за № 3657, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 продали, а ОСОБА_1 купив квартиру АДРЕСА_1 . Вказана квартира в цілому зареєстрована 03.01.2003 року на праві власності за ОСОБА_1 у Комунальному підприємстві «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 4416/80 в книзі д-1-П(а.с.6).

Згідно довідки № 0310-32/3622 від 25.06.2019 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої відділом реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради Харківської області на ім`я ОСОБА_1 , до складу сім`ї (зареєстрованих) за адресою: АДРЕСА_1 , входять: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , колишня дружина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , син дружини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.7).

Як вбачається з копії рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 22 березня 2019 року ( справа № 636/2789/18, провадження № 2/636/570/19 ) розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 18 липня 2003 року відділом РАГС Чугуївського міського управління юстиції Харківської області , актовий запис № 116. Прізвище ОСОБА_2 після розірвання шлюбу змінено на дівоче - ОСОБА_2 . В описовій та мотивувальній частині цього рішення зазначено ( та не оспорювалося сторонами у справі), що подружжя припинило шлюбно-сімейні відносини з грудня 2017 року та з цього часу не проживають разом, спільного господарства не ведуть(а.с.9).

Зазначене рішення набуло законної сили та не змінено і не скасовано в установленому законом порядку.

Тобто спірне жиле приміщення набуто ОСОБА_1 до шлюбу з ОСОБА_2 , і будь-яких даних про те, що відповідачі є співвласниками спірного житла, до суду не надано.

Згідно довідки № 9 від 25.06.2019 року, складеної за участю сусідів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та посвідченої головою вуличного комітету( старшого будинку АДРЕСА_3 ,) ОСОБА_12 та начальником КЖРЕП ОСОБА_13 , ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним зареєстровані, але фактично не проживають: колишня дружина - ОСОБА_2 , дитина ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (а.с.8).

Під час розгляду справи в суді даних про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають в спірній квартирі та користуються нею й під час зазначеного спору, до суду не надано.

08 листопада 2019 року до суду надійшли заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про підтримання позовної заяви ОСОБА_1 про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права учасників справи, тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Будь-яких даних, які б свідчили про те, що відповідачам перешкоджали в користуванні вказаним жилим приміщенням, до суду не надано.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 ЦК України).

Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва (частина перша статті 383 ЦК України).

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження цим майном.

Реєстрація відповідачів у спірній квартирі перешкоджає ОСОБА_1 користуватися та розпоряджатися своєю власністю, в тому числі провадити оплату комунальних послуг.

Вищенаведені докази свідчать про те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не проживають у спірному житловому приміщенні без поважних причин з грудня 2017 року, втратили право користування цим приміщенням.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11.12.2003 року № 1383-1У зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

За таких обставин зазначене рішення суду після набрання ним законної сили є

підставою для зняття відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з місця їх реєстрації.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 13, 223, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити .

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до/або через Чугуївський міський суд Харківської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 24 лютого 2020 року.

Суддя: