ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4293/19 Номер провадження 22-ц/814/284/20Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л.І. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
У Х В А Л А

02 березня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Кузнєцової О.Ю.,

суддів: Гальонкіна С.А., Обідіної О.І.

розглянувши заяви суддів Кузнєцової О.Ю. та Гальонкіна С.А. про самовідвід

у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28 листопада 2019 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 лютого 2020 року системою документообігу в Полтавському апеляційному суді Кузнєцову О.Ю., визначено головуючим суддею у складі колегії суддів: Кузнєцової О.Ю., Гальонкіна С.А., Обідіної О.І. у цивільній справі № 554/4293/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

02 березня 2020 року суддею Кузнєцовою О.Ю. заявлено самовідвід. Заяву про самовідвід обгрунтовано тим, що вона, у складі колегії суддів Апеляційного суду Полтавської області (головуючий суддя Винниченко Ю.М., судді Кузнєцова О.Ю., Корнієнко В.І.) розглядала справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики; зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики удаваним. Розглядаючи цю справу суддя Кузнєцова О.Ю. надала правову оцінку правовідносинам сторін на підставі договору позики від 02 серпня 2013 року, який є підставою позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у справі № 554/4293/19.

Окрім того, 02 березня 2020 року суддею Гальонкіним С.А. заявлено самовідвід, який обґрунтовано необхідністю запобігання подання безпідставних скарг учасників процесу щодо сумнівів в його об`єктивності та неупередженості при розгляді даної справи.

Підстави, за наявності яких суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), визначені статтею 36 ЦПК України.

Згідно п. 5 частини першої цієї статті суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом (п. 1).

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутій проти Хорватії» (Kutit v Croatia), № 48778/99, пункт 25, ЕCHR 2002-II).

Наявність безсторонності суду відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначається за суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Об`єктивний критерій полягає зокрема у тому, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

ЄСПЛ у рішення по справі «Олександр Волков проти України» (Заява № 21722/11) (пункти 104 та 106) зазначив, що існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований, сумнів у його безсторонності (серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fеуv.Аustria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЕСНК 2000-ХІІ). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Кюббер проти Бельгії» (DeCubber v. Belgium), Series А, № 86).

Отже, з наведеного слідує, що рішення суду, ухвалене за наслідками вирішення спору, не має викликати сумнівів щодо його законності та об`єктивності.

Як вбачається з копії ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 21 січня 2015 року, суддя Кузнєцова О.Ю. брала участь в розгляді справи № 554/122/14-ц за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики; зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики удаваним.

Розглядаючи вищевказану справу суддя Кузнєцова О.Ю. надала правову оцінку правовідносинам сторін на підставі договору позики від 02 серпня 2013 року. Зазначене може викликати у сторін сумнів в неупередженості та об`єктивності судді під час вирішення питання про стягнення пені за вищевказаним договором позики, що є підставою для задоволення її самовідводу.

Окрім того, з метою гарантування упевненості усіх учасників справи щодо безсторонності суду при вирішенні цього спору, суд вбачає наявність інших обставин, які можуть викликати сумнів в неупередженості або ж об`єктивності судді, що є підставою для задоволення заявленого суддею Гальонкіним С.А. самовідводу.

У зв`язку із цим справу необхідно передати до канцелярії апеляційного суду для повторного розподілу за програмою автоматизованої системи документообігу суду.

Керуючись ст.ст. 36, 40ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Заяву судді Кузнєцової О.Ю. про самовідвід задовольнити.

Заяву судді Гальонкіна С.А. про самовідвід задовольнити.

Справу передати до канцелярії Полтавської апеляційного суду для повторного розподілу її за програмою автоматизованої системи документообігу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ю. Кузнєцова

С.А. Гальонкін

О.І. Обідіна