ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1503/20 Справа № 203/3328/19 Суддя у 1-й інстанції - Казак С. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

за участю секретаря - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк", як правонаступника Акціонерного товариства "Укрсоцбанк", на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 вересня 2019 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Альфа-Банк", як правонаступника Акціонерного товариства "Укрсоцбанк", третя особа - державний реєстратор Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області Медведєва С.В. про скасування рішення про державну реєстрацію права,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Разом з позовною заявою позивачем до суду першої інстанції подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 вересня 2019 року було задоволено частково заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в межах даної цивільної справи та вжито наступні заходи забезпечення позову:

- накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, номер об`єкту в РПВН 17676096), право власності на яку зареєстроване за АТ Укрсоцбанк (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ).

Заходи зустрічного забезпечення не застосовано.

Не погодившись із такою ухвалою, АТ Укрсоцбанк подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

ОСОБА_1 відповідно до ст. 360 ЦПК України подав відзив, в якому просив апеляційну скаргу АТ Укрсоцбанк залишити без задоволення, а ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 вересня 2019 року залишити без змін, посилаючись на незаконність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Інші учасники процесу своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу АТ Укрсоцбанк, не скористалися.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року залучено АТ «Альфа-Банк» до участі у справі за апеляційною скаргою АТ "Укрсоцбанк" на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 вересня 2019 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ "Укрсоцбанк", третя особа - державний реєстратор Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області Медведєва С.В. про скасування рішення про державну реєстрацію права, в якості правонаступника АТ "Укрсоцбанк".

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а ухвалу суду в частині обраного виду забезпечення позову у вигляді арешту змінити на заборону вчинення дій щодо відчуження чи у будь-який спосіб передачу в чуже володіння квартири АДРЕСА_1 б (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, номер об`єкту в РПВН 17676096), право власності на яку зареєстроване за Акціонерним товариством Укрсоцбанк (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ). В іншій частині ухвалу про забезпечення позову залишити без змін.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції посилався на те, що предметом заявлених позивачем вимог є скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за АТ Укрсоцбанк, що належала на праві власності позивачу та є предметом іпотеки за відповідним договором між ним та банком.

Факт належності права власності на спірну квартиру позивачу, передачі її в іпотеку та проведення державної реєстрації права власності на квартиру за відповідачем на підставі іпотечного договору підтверджується відповідними копіями договорів купівлі-продажу та іпотеки, інформацією з Державного реєстру речових прав.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, що подальше відчуження відповідачем спірної квартири на користь третіх осіб, з огляду на підстави та предмет заявлених позовних вимог, ускладнить або зробить неможливим виконання судового рішення та відновлення позивачем порушених на його думку прав у обраний спосіб в разі можливого задоволення позову.

Однак, колегія суддів не може погодитися з обраним способом забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Єдиною підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22 грудня 2006 року №9 заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи. Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, заявник, звертаючись до суду першої інстанції, не навів правових підстав заявляти вимоги про забезпечення позову саме шляхом накладення арешту. Не надав додаткові документи та інші докази, що підтверджують необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб.

Колегія суддів звертає увагу, що арешт є найбільш обтяжливим заходом, який підлягає у примусовому виконанню органами державної виконавчої служби, відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, та полягає у проведенні опису, оголошенні заборони розпоряджатися, а в разі потреби, обмеженні права користування майном.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував вищевикладених обставин, не перевірив наявності правових підстав у позивача заявляти вимоги про забезпечення позову саме шляхом накладення арешту.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що між сторонами дійсно виник спір з приводу вказаного нерухомого майна, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, колегія суддів, враховуючи розумність, співмірність, обґрунтованість і обсяг вимог позивача, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, вважає що найбільш доцільним буде забезпечення позовних вимог шляхом заборони вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження вищевказаного нерухомого майна.

Заборона відчуження спірного нерухомого майна не обмежить прав відповідача на користування та володіння вказаним нерухомим майном.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що ухвала суду підлягає зміні в частині застосування виду забезпечення позову у вигляді арешту.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

За таких обставин, апеляційну скаргу АТ "Альфа-Банк", як правонаступника АТ "Укрсоцбанк", слід задовольнити частково та змінити вид забезпечення позову у даній справі з арешту на заборону вчинення дій щодо відчуження чи у будь-який спосіб передачу в чуже володіння квартири АДРЕСА_1 б (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, номер об`єкту в РПВН 17676096), право власності на яку зареєстроване за АТ Укрсоцбанк (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ). В іншій частині ухвалу про забезпечення позову залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк", як правонаступника Акціонерного товариства "Укрсоцбанк", задовольнити частково.

Ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 вересня 2019 року про забезпечення позову в частині обраного виду забезпечення позову у вигляді арешту змінити на заборону вчинення дій щодо відчуження чи у будь-який спосіб передачу в чуже володіння квартири АДРЕСА_1 б (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, номер об`єкту в РПВН 17676096), право власності на яку зареєстроване за Акціонерним товариством Укрсоцбанк (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ).

В іншій частині ухвалу про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова