Ухвала

02 березня 2020 року

м. Київ

справа № 670/330/19

провадження № 61-3208ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Штелик С. П., (суддя-доповідач), Калараша А. А., Сімоненко В. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 30 серпня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 16 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про захист честі, гідності та ділової репутації,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про захист честі, гідності та ділової репутації.

Позов мотивовано тим, що у червні 2018 року, під час ознайомлення із матеріалами кримінального провадження про її обвинувачення у справі № 1-кп/670/55/17 вона виявила письмові пояснень мешканців с. Нетечинці, наданих Віньковецькому районному суду Хмельницької області із супровідною заявою жителя с. Нетечинці ОСОБА_2 , а саме: пояснення ОСОБА_2 від 23 жовтня 2017 року, ОСОБА_3 від 18 жовтня 2017 року, ОСОБА_4 від 18 жовтня 2017 року, ОСОБА_5. від 18 жовтня 2017 року, ОСОБА_6 від 18 жовтня 2017 року, ОСОБА_7 від 21 жовтня 2017 року та ОСОБА_8 від 18 жовтня 2017 року. Вказувала, що у цих поясненнях, спеціально зібраних ОСОБА_2 для передачі на судовий розгляд, вказані мешканці с. Нетечинці з метою сплюндрування репутації, авторитету та доброго імені позивача висловили про неї неправдиву, відверто цинічну, брехливу та нічим не підтверджену інформацію. Запиту чи вимоги від суду на написання подібних пояснень не було, оскільки жодне із них окремо не реєструвалося канцелярією суду, а зареєстрована лише заява ОСОБА_2 з проханням долучити до кримінального провадження № 1-кп/670/55/17 його і пояснення інших жителів с. Нетечинці про поведінку і характер ОСОБА_1 . Із тексту пояснень вбачається, що вони написані практично в один день та під диктовку ОСОБА_2 . Вказану у поясненнях інформацію останній збирав і поширював незаконно, така інформація є негативною та порушує немайнові права на честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , що потребує від неї вжиття додаткових зусиль для організації свого життя, нормальної праці й відпочинку. Такими діями відповідачів позивачу завдано моральної шкоди, яку вона оцінює в 17 000 грн. Спростування зазначеної інформації можливо здійснити шляхом відкликання авторами своїх пояснень.

Просила суд визнати недостовірною та такою, що порушує права ОСОБА_1 на повагу до її гідності, честі та недоторканість ділової репутації, інформацію, зазначену у поясненнях відповідачів, які містяться в матеріалах кримінального провадження № 1-кп/670/6/18; зобов`язати ОСОБА_2 спростувати поширену відносно ОСОБА_1 недостовірну інформацію, шляхом надсилання до Віньковецького районного суду листа наступного змісту: «Відзиваю своє пояснення до Віньковецького районного суду від 23 жовтня 2017 року»; зобов`язати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 спростувати поширену відносно ОСОБА_1 недостовірну інформацію, шляхом надсилання до Віньковецького районного суду листа наступного змісту: «Відзиваю своє пояснення до Віньковецького районного суду від 18 жовтня 2017 року»;зобов`язати ОСОБА_7 спростувати поширену відносно ОСОБА_1 недостовірну інформацію, шляхом надсилання до Віньковецького районного суду листа наступного змісту: «Відзиваю своє пояснення до Віньковецького районного суду від 21 жовтня 2017 року»;стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн; стягнути на відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 за поширення недостовірної інформації по 2 000,00 грн.

Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 30 серпня 2019 року у позові відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 16 січня 2020 року рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 30 серпня 2019 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій 13 лютого 2020 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 росить скасувати рішення суду першої інстанції, постанову апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Згідно частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Предметом спору у даній справі є вимоги як немайнового характеру - захист честі, гідності та ділової репутації, так і майнового характеру - відшкодування моральної шкоди.

Вимоги майнового характеру в сумі 17 000 грн, станом на 01 січня 2020 року не перевищують двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 525 500 грн (2102 * 250).

Верховний Суд урахував ціну позову, предмет позову, складність та прийшов висновку, що дана справа є незначної складності, ціна позову якої не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга не містить посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

При цьому Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та зазначених обставин не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню;

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій в межах своїх повноважень, заявник не переконав у наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків не встановлено, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Верховний Суд наголошує на тому, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність підстав чи відсутність таких підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 30 серпня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 16 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про захист честі, гідності та ділової репутації відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А. А. Калараш

В. М. Сімоненко