УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/10836/20

Провадження № 2-с/638/258/20

03.12.2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді Хайкіна В.М.

за участю секретаря Жакун Н. О.

з участю судового розпорядника Зміївської О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків справу за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.08.2020 року по справі №638/10836/20 за заявою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26.11.2020 року звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про скасування судового наказу Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.08.2020 року по справі №638/10836/20 за заявою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.04.2019 року по 01.07.2020 у розмірі 1961 грн. 95 коп., а також судовий збір. Вимоги заяви обґрунтовує тим, що у заяві про видачу судового наказу вказано про те, що боржник є власником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , однак це не відповідає дійсності, адже згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №160245880 від 20.03.2019 року власником вказаного приміщення є ОСОБА_2 . Стягувач до обслуговування внутрішньобудинкових систем немає ніякого відношення, а тому він не може надати копії ліцензій та докази надання задекларованих видів жкп, які він нібито надає. Немає жодних доказів, що стягувач є виконавцем будь-яких послуг в будинку АДРЕСА_2 , отже він веде фіктивну господарську діяльність, займається шахрайством та здирництвом. ОСОБА_3 не виконав вимоги правових і нормативно-правових актів в частині обов`язковості укладення договору в письмовій формі між споживачем і виконавцем. Не надано і доказів про те, що будинок ІНФОРМАЦІЯ_1 належить до комунальної власності. Просить суд скасувати судовий наказ від 20.08.2020 року по справі №638/10836/20, у задоволенні заяви стягувача відмовити повністю, судовий збір покласти на стягувача, зобов`язати стягувача надати до суду докази того, що будинок АДРЕСА_2 належить до будинків комунальної власності, що стягувач надавав послуги боржнику, а також видалити або знищити з матеріалів справи персональні дані боржника.

Відповідно до частини 2 статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як встановлено матеріалами справи, 05.08.2020 року Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про видачу судового наказу щодо вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

20.08.2020 року Дзержинським районним судом м. Харкова видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Жилкомсервіс» суму заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.04.2019 року по 01.07.2020 у розмірі 1961 грн. 95 коп., а також судовий збір у розмірі 210 грн. 20 коп.

Згідно із частиною 3 статті 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Відтак, проаналізувавши обставини справи та вимоги закону, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу підлягає задоволенню, оскільки спірний наказ видано без урахування всіх обставин, що мають значення, зокрема без врахування наведених у заяві про скасування судового наказу обставин та фактів, та між сторонами існує спір про право.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Клопотання про поворот виконання судового наказу не заявлено.

Щодо заявлених клопотань ОСОБА_1 про витребування доказів у стягувача, а також про видалення персональних даних боржника з матеріалів справи, суд наголошує, що на стадії розгляду заяви боржника про скасування судового наказу цивільне процесуальне законодавство України, а саме стаття 171 ЦПК України, передбачає постановлення судом ухвали про повернення заяви у разі подання її після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, або ухвали про скасування судового наказу, при цьому для розгляду такої заяви встановлено строк не пізніше двох днів після її подання, а тому клопотання заявника розгляду на даній стадії не підлягають, водночас заявник не позбавлений права на звернення до суду з окремим позовом, якщо він вважає, що його права, свободи та законні інтереси порушуються, оспорюються чи не визнаються.

Вимоги ж заявника щодо покладення витрат по сплаті судового збору на стяувача задоволенню не підлягають, адже за приписами частини другої статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Інших положень ні ЦПК України, ні спеціальний Закон України «Про судовий збір» щодо вирішення питання про повернення заявнику сплаченого судового збору не містить.

Керуючись ст.ст.171 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.08.2020 року по справі №638/10836/20 за заявою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій задовольнити.

Скасувати судовий наказ Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.08.2020 року по справі №638/10836/20, провадження №2-н/638/2279/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Жилкомсервіс» суми заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.04.2019 року по 01.07.2020 у розмірі 1961 грн. 95 коп., а також судового збору у розмірі 210 грн. 20 коп.

У задоволенні інших вимог заявника відмовити.

Роз`яснити Комунальному підприємству «Жилкомсервіс», що його вимоги можуть бути розглянуті у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий: