№ 2/243/664/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Сидоренко І.О.,
секретаря судового засідання Зубкова В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи: ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 за участі третьої особи: ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є співвласницею квартири АДРЕСА_1 , а саме: 1/5 частки на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 01 серпня 2006 року Слов`янською міською радою; 1/5 частки на підставі Договору дарування, посвідченого 23 травня 2019 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу; 2/5 частки на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 20 серпня 2019 року державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори. Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 01 серпня 2006 року Слов`янською міською радою, 1/5 частка вказаної квартири належить її синові ОСОБА_3 .
На час підписання Договору дарування частки квартири, посвідченого 23 травня 2019 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу, ОСОБА_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . В даній квартирі, 1/5 частка якої належала відповідачу на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 01 серпня 2006 року Слов`янською міською радою.
На даний час у квартирі проживає тільки вона та самостійно сплачує рахунки за комунальні послуги. Відповідач не проживає в даній квартирі з 2004 року, особисті речі відповідача у квартирі відсутні, окрім того він не допомагає сплачувати комунальні послуги, які на нього також нараховуються.
Відповідач прибути до відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради для зняття його з місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , не має можливості, оскільки з 2004 року по теперішній час за адресою реєстрації не проживає. Відповідач фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
У зв`язку з тим, що в квартирі зареєстрований відповідач у неї виникли труднощі щодо реалізації свого права власності щодо сплати додаткових коштів за комунальні послуги за ОСОБА_2 та можуть виникнути труднощі в майбутньому при здійсненні свого права при відчуженні нерухомого майна та оформленні соціальних пільг (субсидії) та подальшій приватизації.
13 листопада 2019 року відділом з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради повідомлено про відмову у задоволенні її заяви щодо зняття з місця реєстрації проживання ОСОБА_2 , на підставі Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02 березня 2016 року № 207.
Відповідач не має права на квартиру, проте зареєстрований в даному житлі та фактично не проживає за вказаною адресою з 2004 року. Тому, вона як власник квартири, що знаходиться по АДРЕСА_2 , просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути дану справу в заочному порядку на підставі наявних доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.
Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 01 серпня 2006 року Слов`янською міською ради Донецької області, право власності на АДРЕСА_1 , належало в рівних частках, по 1/5 частині: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 .
Згідно з Договором дарування частки квартири, посвідченого 23 травня 2019 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігуном В.В., відповідач ОСОБА_2 подарував, а позивач ОСОБА_1 прийняла у дар 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 .
Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 20 серпня 2019 року державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Алперіною О.Ю. встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 . Спадщина, на яку видано вказане свідоцтво складається з 2/5 часток квартири, розташованої в АДРЕСА_2 , яка належала померлому:
- в 1/5 частці на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 01 серпня 2006 року Слов`янською міською радою, згідно рішення виконкому Слов`янської міської ради від 26 липня 2006 року № 429/6, зареєстрованого в КП «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов`янськ 01 серпня 2006 року за номером запису в книзі 3452 книзі 16а-43, реєстраційний номер 15576058;
- в 1/5 частці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 25 грудня 2006 року державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Трубніковим А.О., за реєстровим № 2-4383, зареєстрованого КП «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов`янськ 08 червня 2007 року за номером запису в книзі 3452 в книзі 16а-43, реєстраційний номер 15576058.
Таким чином, позивачу належить 4/5 частки квартири АДРЕСА_1 . 1/5 частка зазначеної квартири, належить третій особі у даній справі ОСОБА_3 , на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 01 серпня 2006 року Слов`янською міською радою Донецької області.
Відповідач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить Довідка № 1497, видана 11 листопада 2019 року ТОВ «Синергія-БТ».
Згідно листа відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради № 22-13/89 від 13 листопада 2019 року, позивачці ОСОБА_1 надано відповідь на її заяву, якій останній відмовлено у знятті з реєстраційного обліку відповідача ОСОБА_2 . Так, відповідно до наведеного листа, позивачем не подано документи, які посвідчують її повноваження як представника, паспорт громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , квитанції про сплату адміністративного збору, військові квитки, заяви за встановленою Правилами реєстрації місця проживання формою, у зв`язку з чим відділ з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради позбавлений правових підстав для зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач у вказаній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , - не проживає з травня 2004 року, мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується Актом Комітету мікрорайону «Центр-2» м. Слов`янська від 12.11.2019 року.
За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності.
Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування даним житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла або законом.
Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власницею квартири, право користування якою просить позбавити відповідача; відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі без поважних причин з 2004 року, у зв`язку з чим суд доходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.
При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 768,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 263-265 ЦПК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 405 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи: ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Повний текст рішення виготовлений 04 березня 2020 року.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя Слов`янського
міськрайонного суду І.О. Сидоренко