Провадження № 2/686/1750/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2020

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючої судді Салоїд Н.М.,

за участі секретаря судового засідання - Лоб І.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

та її представника ОСОБА_2 ,

сторони та інші учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідач ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, який обґрунтовує тим, що з відповідачем з 20 вересня 2000 року вони перебували у шлюбі, який за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 06.05.2010 року розірвали.

Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду від 22.09.2011 року її позов до відповідача про стягнення аліментів було задоволено, стягнуто на її користь аліменти на утримання сина в розмірі однієї четвертої частини заробітку (доходу), починаючи з 19.08.2011 року до досягнення дитиною повноліття щомісяця.

З 2011 року батько дитини аліменти на утримання сина не сплачував, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів та рішенням суду позов було задоволено та стягнуто аліменти в сумі 24 510, 74 грн. за прострочення сплати аліментів за період з 19 серпня 2011 року по 30 червня 2013 року.

Відповідно довідки головного державного виконавця Другого відділу ДВС Дідик Л.О. заборгованість із сплати аліментів за період з 19.08.2011 року по 21.02.2019 року в розмірі 53 800,2 грн. Протягом всього періоду стягнення відповідач не виконував належним чином судового рішення про стягнення аліментів внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.05.2010 року по 31.08.2019 року, що підтверджується довідкою-розрахунком державного виконавця від 16.09.2019 року.

Оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх зобов`язань за рішенням суду просить стягнути неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 01.07.2013 року по 21.03.2019 року в сумі 29289,46 грн. Просить стягнути її у примусовому порядку з відповідача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просить їх задоволити за період з 01 липня 2013 року по 21 березня 2019 року в розмірі 29 289,46 грн. Суду пояснила, що з моменту присудження аліментів відповідач їх не сплачував та станом на сьогоднішній день виникла заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 223 766,74 грн. та заборгованість по несвоєчасній сплаті аліментів існує на даний час.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Подав відзив на позов, у якому посилається на те, що 02 листопада 2011 року на підставі виконавчого листа, виданого Хмельницьким міськрайонним судом 22 вересня 2011 року відкрито виконавче провадження № 29950283. Позивач не доводить вини відповідача в його діях щодо несплати аліментів. Державною виконавчою службою не проводилося будь-яких виконавчих дій, щоби забезпечити належне виконання рішення суду зі стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 . Вважає, що позивачем не доведено вину відповідача, внаслідок якої виникла заборгованість по сплаті аліментів у ОСОБА_3 , а така заборгованість виникла заборгованість виключно з вини органу Державної виконавчої служби.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

25.11.2019 року ухвалою суду відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача подав відзив на позов.

24.02.2020 року ухвалено рішення по справі.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, заслухавши доводи представника позивача, заперечення відповідача у поданому відзиві на позов, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно установлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 22.09.2011 року позов ОСОБА_1 до відповідача про стягнення аліментів було задоволено, стягнуто на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі однієї четвертої частини щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач зобов`язань по сплаті аліментів не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 53800,2 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком Другого відділу ДВС м. Хмельницький за № 53501/1420-30 від 04.10.2019 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05.11.2013 року частково задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто з відповідача пеню в розмірі 24 510,74 грн. за прострочення сплати аліментів у період з 18 серпня 2011 року по 30 червня 2013 року.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 21.01.2014 року означене рішення суду набрало законної сили.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 04.10.2019 року за № 53501/14. 20.30 заборгованість ОСОБА_3 з 19.08.2011 року по 21.03.2019 року становить 53 800,2 грн.

4. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до вимог частини 1 статті 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Згідно з пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року встановлено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

Верховним Судом України у справі за № 6-94цс15 від 01.07.2015 року висловлена правова позиція, відповідно до якої зазначено, що згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Тому, виходячи з наведеного підставними є вимоги позивача стосовно нарахування та виплати пені на заборговану суму за період з 01.07.2013 року по 21.03.2019 року в сумі 29 289,46 грн.

Розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів за вказаний період становить 223 766,74 грн. та розрахований вірно.

У виникненні заборгованості зі сплати аліментів (спору щодо її розміру немає), наявна вина відповідача, і незалежних від нього причин щодо несплати аліментів відповідач не довів, а суд їх не встановив. Посилання відповідача у відзиві на те, що така заборгованість виникла виключно з вини органу державної виконавчої служби є неприйнятною та до уваги судом не береться.

Загальна сума заборгованості складає 29 289,46 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

5. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав.

Суд визнає порушення прав позивача, оскільки станом на 01.03.2019 року заборгованість з виплати аліментів відповідача перед позивачем складала 70 100,00 грн., а тому є всі підстави для нарахування неустойки за несплату аліментів.

6. Судові витрати.

Судові витрати у справі складаються з судового збору, котрі позивачем за подання позовної заяви до суду не сплачувалися в силу вимог пункту статті 5 Закону України «Про судовий збір» згідно положень якого позивачі звільняються від сплати судового збору - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Тому з відповідача слід стягнути судові витрати на користь держави в сумі 840,6 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, 81, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259, ч. 6, 8 ст. 259, ст. 263, 264, 265, 266, 267, ч. 6, 7 ст. 268, ч. 1, 2 ст. 273, ч. 1 ст. 352, ст. 354 ЦПК України, ст.196 Сімейного кодексу України, суд,

У х в а л и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 пені за прострочення сплати аліментів в сумі 29 289,46 грн. (Двадцять дев`ять тисяч двісті вісімдесят дев`ять грн.. 46 коп.) та судовий збір у розмірі 840,6 грн. на користь держави.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 25.02.2020 року

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: