Дата документу 03.03.2020 Справа № 310/7026/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/7026/19 Головуючий у 1-й інстанції: Прінь І.П.
Провадження №22-ц/807/654 /20 Суддя-доповідач Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача суддів: Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірваний рішенням Бердянського міськрайонного суду від 15 серпня 2019 року. Від шлюбу мають трьох дітей. З 2016 року позивач і відповідач проживають окремо. Діти проживають з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, але має можливість її надавати, оскільки має стабільний дохід у вигляді пенсії.

Із урахуванням зазначеного позивачка просила суд:

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дитини;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дитини;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дитини.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 листопада 2019 року позовну заяву ОСОБА_7 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 05 вересня 2019 року і до досягнення повноліття старшою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після досягнення повноліття дитиною ОСОБА_5 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягувати у розмірі 2/9 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після досягнення повноліття дитиною ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягувати у розмірі 1/9 частки від заробітку (доходу ) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив рішення суду першої інстанції змінити, стягнувши з нього на користь позивачки аліментів на утримання дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги той факт, що на його утриманні перебуває дружина ОСОБА_9 , яка ніде не працює, і їх дитина ОСОБА_10 . Докази того, що ОСОБА_10 є донькою відповідача надавалися суду першї інстанції та наявні в матеріалах справи. Вдповідач має численні важкі захворювання, які регулярно загострюються і вимагають постійного приймання ліків та хірургічного втручання, а тому йому необхідний постійний догляд, який здійснює його дружина ОСОБА_9 . Крім того, ОСОБА_9 перебуває на обліку в центрі зайнятості. Суд першої істанції залишив без уваги вимоги п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України, згідно з якими при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Пенсія відповідача є єдиним джерелом його доходу. Враховуючи, що відповідач часто боліє, то аліменти в розмірі 1/3 частки від його пенсії є для нього надто великими, адже йому буде залишатися невелика частка для ліків, харчування та утримання доньки і дружини, що на його думку не відповідає принципу справедливості.

Відзиву у порядку ст. 360 ЦПК України до суду не надано.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2019 року це 192 100 грн. (відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2019 рік" з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1921 грн. (1921 грн. Х 100 = 192 100 грн.)), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що при визначенні розміру аліментів, суд приймав до уваги стан здоров`я відповідача, який є інвалідом 2 групи, потребує постійного лікування, його матеріальний стан, а також те, що він не має інших утриманців, а тому з урахуванням інтересів дітей, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст.7 Сімейного кодексу України, з урахуванням норм ст. 183 СК України, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на користь позивача на утримання трьох дітей у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Після досягнення повноліття найстаршою дитиною, якщо ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто у даному випадку аліменти необхідно стягнути з 05 вересня 2019 року ( дата відправлення позовної заяви згідно штемпеля поштового відділення). Суд не взяв до уваги доводи відповідача про те, що на його утриманні перебуває дружина ОСОБА_9 , яка ніде не працює, і її дитина ОСОБА_11 , оскільки ОСОБА_9 є працездатною особою, а утримання дитини ОСОБА_11 не є обов`язком відповідача, оскільки він не є її батьком.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2008 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_1 від 10 вересня 2008 року (а.с. 7).

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 серпня 2019 року їх шлюб розірвано.

Згідно з Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 8).

Згідно з Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_3 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 9).

Від шлюбу також мають доньку, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 10).

Відповідач не заперечує той факт, що він є батьком зазначених дітей.

Діти після розірвання шлюбу залишилися проживати з матір`ю.

Позивач ОСОБА_12 працює в ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» з 21 серпня 2019 року (а.с.84). Довідку про розмір заробітної плати суду не надала.

Відповідач є пенсіонером, отримує пенсію за вислугу років, крім того, ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи безстроково (а.с. 57-58).

Згідно довідки Пенсійного фонду головного управління в Запорізькій облсті № 955 від 24.10.2019 року розмір його пенсії за травень жовтень 2019 року становиить 63901 грн. 80 коп., а за місяць його пенсія становить 10683.80 грн ( а.с. 97).

З наданої відповідачем медичної довідки КНП «Бердянський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Бердянської районної ради №1036 від 07.10.2019 року встановлено, що ОСОБА_1 хворіє з 2002 року та знаходиться під наглядом сімейного лікаря та ендокринолога. Має діагноз: « Цукровий діабет 2 типу вторинно інсулінозалежний, тяжкий перебіг, декомпенсація. Діабетична дистальна симетрична полінейропатія нижнії кінцівок. Діабетична ангіопатія нижніх кінцівок. Трофічна виразка лівої ступні. Гіпертонічна хвороба ІІІ стадії, 3 ступені, ризик 4. Гіпертензивне серце. Ішемічна хвороба серця: стенокардія напруги ФК І, дифузний кардіосклероз СК ІІ, ФКІІ. Дегенеративно-дистрофічне ураження попереку». У зв`язку з цим потребує постійного прийому ліків, проходження стаціонарного лікування в ендокринологічному відділенні і відділенні судинної хірургії ( а.с. 59).

У зв`язку із зазначеними вище хворобами перебував на стаціонарному лікуванні з 11.01.2017 по 24.01.2017рр., 10.05.2017р., 17.10.2017 по15.11.2017рр. (оперативне вручання 03.11.2017р.), 10.05.2017 по 15.09.2017рр., 29.05.2017 по 09.06.2017рр. (оперативне втручання 30.05.2017р.).

Діти ОСОБА_13 і ОСОБА_14 навчаються у Хортицькій національній реабілітаційній академії Запорізької обласної ради і перебувають на неповному державному забезпеченні цілодобово, окрім канікул та вихідних, про що свідчить довідка № 55 від 12 серпня 2019 року (а.с.16).

Частинами першою та третьою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з частиною другою статті 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частинами першою, другою статті 155 СК України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення для справи.

Згідно з частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. При цьому для збільшення або зменшення розміру аліментів достатньо однієї з вказаних обставин, наприклад, зміни сімейного стану.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 СК України) і виплачуються щомісячно.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 СК України).

Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини регулюється положеннями статті 183 СК України.

Так, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" у 2019 році установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі : з

01 січня 2019 року - 2027 00 грн , з 01 липня 2018.00 грн , з 01 грудня 2218.00 грн.

Тобто, розмір аліментів на одну дитину не може бути менший ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину, що становить 1059 грн. на місяць, на трьох дітей 3177 грн (1059х3).

Визначена судом першої інстанції 1/3 частка від усіх видів заробітку ( доходу) відповідача становить 3561.26 грн ( 10683.80 : 3), частка, яка залишається відповідачу становить 7122.54 грн.

Суд першої інстанції, з висновком якого погоджується суд апеляційної інстанції, із урахуванням наведених норм матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, належним чином оцінивши подані сторонами докази, урахував, що відповідач хоча є пенсіонером, проте станом на дату вирішення спору розмір його щомісячної пенсії становить 10683.80 грн, а тому заявлений до стягнення розмір аліментів на утримання дітей у співвідношенні до рівня його пенсії становить третю частину, дійшов обґрунтованого висновку про визначення розміру аліментів на користь позивачки на утримання трьох дітей у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Доводи апеляційної скарги про те, що на забезпеченні відповідача знаходяться дружина ОСОБА_9 , яка ніде не працює, і їх дитина ОСОБА_10 , в утриманні яких він бере безпосередню участь не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_9 є працездатною особою , а утримання дитини ОСОБА_11 не є обов`язком відповідача, оскільки він не є її батьком.

Крім того, надаючи оцінку доводам ОСОБА_1 про те, що він є батьком ОСОБА_15 , суд першої інстанції правильно вказав, що вони є необгрунтованими, оскільки на дату подання позову до суду та на дату ухвалення судового рішення у цій справі, позивач не надав належних доказів на підтвердження зазначених обставнин.

Навпаки, із свідоцтва про народження ОСОБА_11 серія НОМЕР_4 від 18 квітня 2009 року вбачається, що її батьком є ОСОБА_16 ( а.с. 100).

Безпідставними є посилання в апеляційній скарзі на неналежну оцінку судом усіх доказів по справі, оскільки відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. А не зазначення в мотивувальній частині рішення мотивів, з яких суд бере до уваги або відхиляє докази, відповідно до положень ст. 376 ЦПК України, не може бути підставою для скасування чи зміни рішення суду, якщо справа вирішена по суті правильно.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на неправильне визначення судом розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, оскільки судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів враховано обставини, передбачені ст. 182 СК України.

Інші доводи апеляційної скарги також не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 листопада 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 березня 2020 року.

Головуючий суддя доповідач СуддяСуддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Маловічко С.В.