Справа № 313/64/18
Провадження № 2/313/8/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2020 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВCТАНОВИВ:

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 39 668, 91 грн. за кредитним договором № б/н від 11.04.2012 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач, з метою отримання банківських послуг 11.04.2012 р. підписав заяву № б/н.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між відповідачем та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві.

Позивач у позові вказує, що при укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував.

Позивач у позові зазначає, що станом на 30.11.2017 р. за кредитним договором відповідач має заборгованість 39 668, 91 грн. (2 668,03 грн. заборгованість за кредитом; 31 521, 50 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 114,19 грн. -заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1 965,19 грн. штраф (процентна складова).

Також позивач просить суд стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1 762,00 грн.

Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач на позов подав відзив у якому позовні вимоги просив задовольнити частково. Стягнути на користь позивача 6 961,80 грн. з яких: тіло кредиту 2 668,03 грн.; проценти 3 293,77 грн.; пеня 1 000,00 грн., в іншій частині позову відмовити.

До позовних вимог в частині стягнення заборгованості по відсоткам за користуванням кредитом в сумі 28 227,73 грн., пені та комісії в сумі 2 114,19 грн. застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні цієї частини позову.

Судові витрати розподілити між сторонами пропорційно та стягнути з відповідача 309,23 грн. (а.с.95-98 ).

Дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та додані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що сторони 11.04.2012 року уклали кредитний договір № б/н. Відповідно до умов Договору відповідач отримала кредит, у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць (30,00% на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (ст. 257 ЦК України).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов`язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою правомочною особою.

Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до п. 2.1.1.12.10. Умов та правил надання банківських послуг в разі порушення божником умов чинного законодавства України або Договору у Банку виникає право вимоги дострокового виконання зобов`язання в цілому або в певній частині.

Отже, аналізуючи умови Договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

До також самого правового висновку дійшов і Верховний суд України в постанові «Про стягнення заборгованості за кредитним договором» від 06.11.2013 року у справі № 6-116цс13, а також у постанові від 09.11.2016 року у справі № 6-1457цс16.

Автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобов`язання, отже, продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення немає.

Подальше продовження дії картки є способом виконання зобов`язання щодо повернення простроченого кредиту, процентів і неустойки (до такого правового висновку дійшов ВСУ в постанові від 22.10.2014 р. у справі № 127цс14).

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу (до такого правового висновку дійшов ВСУ в постанові від 09.11.2016 року у справі № 6-1457цс16).

В позовній заяві ПАТ КБ «ПриватБанк» ставить питання щодо стягнення з відповідачки мене заборгованості за тілом кредиту в сумі 2 668,03 грн., по відсоткам за користуванням кредитом в сумі 31 521,50 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 3 114,19 грн., а також штраф в сумі 2 365,19 грн. (фіксований та процентний). Період розрахунку становить 4 роки 7 місяців 25 днів (з 05.04.2013 року по 30.11.2017 року).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості, останній платіж по погашенню процентів по кредиту відповідача проведений (автоматичне списання, без мого волевиявлення) 18.05.2015 р. в сумі 192,90 грн. Загальна сума заборгованості за тілом кредиту (враховуючи дані колонок: сальдо поточної заборгованості за кредитом, сальдо пільгового періоду та сальдо простроченої заборгованості за кредитом) із 31.01.2015 р. теж була незмінною 2 668,03 грн. Це означає, що в подальшому погашення і по тілу кредиту не проводилося. Виходячи із умов кредитування, після невнесення щомісячного платежу до 25 числа місяця, що слідує за звітним, позивач вже із 31.01.2015 р. дізнався про порушення його прав, у зв`язку із невнесенням щомісячних платежів. Судячи із того ж розрахунку, остання сума 52,75 грн. із обліку «Сальдо поточної заборгованості за кредитом» була зарахована до обліку «Сальдо простроченої заборгованості за кредитом» 31.01.2015 р. Отже, із цього часу, вся сума заборгованості по кредиту була простроченою.

Враховуючи положення ст. 257 ЦК України, до вимог про стягнення заборгованості по тілу та процентам за користуванням кредитом має застосовуватися загальний строк позовної давності три роки. А до вимог щодо стягнення пені та штрафу за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором має застосовуватися спеціальна позовна давність один рік.

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Таким чином, виходячи із згаданої вище норми, з урахуванням норми п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК, неустойка (штраф, пеня) підлягає стягненню у межах трирічного строку позовної давності за період фактичного невиконання основного зобов`язання, але не більше ніж за один рік.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позовна заява від 26.12.2017 р. № б/н надійшла до Веселівського районного суду Запорізької області 22.01.2018 року. Отже, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по відсоткам за користуванням кредитом в сумі 28 227,73 грн., по пені та комісії в сумі 2 114,19 грн. пред`явлені після закінчення строку позовної давності, що враховуючи положення ч. 4 ст. 267 ЦК України, є підставою для відмови в їх задоволенні.

В позовній заяві позивач вказує, що відповідно до п. 5.5.1. правил користування платіжною карткою за несвоєчасне виконання боргових обов`язків Власник карти сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлюються Тарифами.

Але під час укладення договору мною дані правила не підписувалися, для ознайомлення не надавалися, в наданих Тарифах зазначення підвищеної ставки відсутнє. Тому, Умови та Правила не є складовою частиною кредитного договору і я не брала на себе зобов`язання зі сплати підвищеної процентної ставки або додаткової комісії (Постанова ВСУ від 22.03.2017 у справі № 6-2320цс16).

В зв`язку із цим, розрахунок процентів за карткою відбувається в межах строку позовної давності за формулою, яка надана позивачем для загального використання клієнтами на офіційному сайті Банку (https://privatbank.ua/), а саме: сума заборгованості х кількість днів використання коштів х 2,9% х 12/360/100,де: 360 стала величина (кількість днів у році відповідно до умов договору); 2,5 %, 2,9%, 3,6% щомісячні процентні ставки згідно з тарифами; 12 стала величина (кількість місяців у році).

2 668,03 грн. (сума заборгованості по тілу кредиту) х 68 днів (кількість днів між датами з 22.01.2015 р. по 31.03.2015 р.) х 2,9% х 12 місяців/360 днів/100 = 175,38 грн.

2 668,03 грн. (сума заборгованості по тілу кредиту) х 974 дні (кількість днів між датами з 01.04.2015 р. по 30.11.2017 р.) х 3,6% х 12 місяців/360 днів/100 = 3118,39 грн.

Відповідно до наведеного відповідачем розрахунку стягненню підлягають проценти за користування кредитом в сумі 3 293 грн. 77 коп. (175,38 грн. + 3 118,39 грн. = 3 293,77 грн.).

Додатково суд звертає увагу, що з наданої довідки про умови кредитування сторонами передбачена пеня за несвоєчасне погашення заборгованості. У той самий час, вищевказаними Умовами та Тарифами передбачено сплату штрафів як вид цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів грошових зобов`язань більш ніж на 30 днів та оплати процентів, що є подвійною відповідальністю боржника (п. 2.1.1.12.6.1., п. 2.1.1.12.7.4., п. 2.1.1.7.6., п. 2.1.1.12.6.2. Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України встановлено, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, який є обов`язковим для застосування за правилами ст. 360-7 ЦПК України.

За таких обставин, додатково відсутні підстави для задоволення позову в частині щодо стягнення з відповідача штрафів в сумі 2 365,19 грн.

При вирішенні питання про судові витрати у справі, суд виходить з наступного.

Заявлені АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вимоги про стягнення заборгованості у сумі 39668,91 грн. задовольняються частково на суму 6 961,80 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору підлягають присудженню з ОСОБА_1 пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у сумі 309,23 грн. (Розрахунок судового збору: 1 762,00 грн. (сума судового збору, сплаченого позивачем) х 6 961, 80 грн. (сума задоволених позовних вимог) : 39 668,91 грн. (сума позовних вимог) = 309,23 грн.).

На підставі ч. 2 ст. 11, ст. ст. 3, 15, 16 ЦК України, керуючись ст. ст. 1-13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 274-279, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 39 668,91 грн. за кредитним договором № б/н від 11.04.2012 р. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.04.2009 р., а саме: 6 961,80 грн., з яких: тіло кредиту 2 668,03 грн.; проценти 3 293,77 грн.; пеня 1 000,00 грн., в іншій частині позову відмовити.

До позовних вимог в частині стягнення заборгованості по відсоткам за користуванням кредитом в сумі 28 227,73 грн., пені та комісії в сумі 2 114,19 грн. застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні цієї частини позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 309,23 грн.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Веселівський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 01.12.2020 р.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О.Нагорний 26.11.2020