Справа № 576/394/20
Провадження № 4-с/576/2/20
УХВАЛА

04 березня 2020 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області

суддяУсенко Л.М.
секретар судового засіданняБірюк О.І.
скаржник (боржник)ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
стягувачАКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпро, 49094
особа, дії якої оскаржуютьсяСтарший державний виконавець Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Обуховська Ірина Анатоліївна, вул. Вознесенська, буд. 21а, м. Глухів, Сумська область, 41400
учасники справи та представники:
скаржник (боржник) ОСОБА_1 не з`явилась
від стягувачане з`явився
особа, дії якої оскаржуютьсяОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2020 року до суду звернулась ОСОБА_1 зі скаргою на неправомірні дії старшого державного виконавця Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Обуховської І.А..

Обґрунтовуючи свої вимоги, скаржник зазначила, що рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області у справі № 76/870/15-ц було задоволено позов ПАТ КБ „ПриватБанк та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТКБ „ПриватБанк 36 755,99 доларів США заборгованості по кредитному договору та 3 478,97 грн. витрат по оплаті судового збору.

10 лютого 2020 року постановою старшого держаного виконавця Глухівського міськрайонного ВДВС Обуховською І.А. відкрито виконавче провадження № 61215205 про стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 906 941,20 грн. на користь АТКБ „ПриватБанк, яка не відповідає вимогам Інструкції з примусового виконання рішень, адже замість стягнення суми боргу в доларах, нею зазначена сума в гривнях. Також в постанові відсутня резолютивна частина.

Просить суд визнати протиправними дії старшого державного виконавця Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Обуховської І.А. та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 61215205 від 10.02.2020 року.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Стягувач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв чи клопотань не надав.

Неявка стягувача та боржника, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 450 ЦПК України).

В судовому засіданні старший державний виконавець Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Обуховська І.А. вважала скаргу необґрунтованою. Пояснила, що винесла оскаржувану постанову на підставі заяви стягувача. Відкрила виконавче провадження саме в гривні та сумі 906941,20 грн., бо так просив представник Приватбанку в своїй заяві. Чи відповідає заявлена банком сума до стягнення судовому рішенню та чи входять до її складу судові витрати згідно виконавчого листа сказати не може. Відкриваючи провадження, здійснила приблизний перерахунок вказаної в рішенні суду суми боргу в доларах на гривню за місцевим курсом станом на невідому дату.

Суд, заслухавши пояснення державного виконавця, безпосередньо дослідивши матеріали скарги та виконавчого провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Оскаржувана постанова винесена 10 лютого 2020 року, отримана ОСОБА_1 14.02.2020 року та направлена до суду 24 лютого 2020 року, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується державним виконавцем. Тому строк подачі скарги заявником не пропущений.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За положеннями ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в постанові від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, в тому числі виконавчої, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

26 грудня 2016 року Глухівським міськрайонним судом Сумської області в цивільній справі № 576/870/15-ц видано виконавчий лист (дублікат видано 28 січня 2020 року) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по кредитному договору в сумі 36 755,99 доларів США та 3 478,97 грн. витрат по оплаті судового збору.

У лютому 2020 року стягувач звернувся до Глухівського міського ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із заявою про відкриття виконавчого провадження, в якій просив прийняти до виконання вищевказаний виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 906 941,20 грн., винести постанову про відкриття виконавчого провадження та вчинити ряд інших виконавчих дій.

Відповідно до ст. 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, у тому числі за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Відомості про часткову сплату заборгованості стягувач у заяві про примусове виконання рішення не вказав. При цьому, описуючи суть виконавчого листа, замість вказаної у виконавчому листі суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 36 755,99 доларів США на власний розсуд вказав суму заборгованості у гривні.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтю 27 цього Закону (ч. 5 ст. 26 Закону).

10 лютого 2020 року у встановлений Законом строк старшим державним виконавцем Обуховською І.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 906941,20 грн.

Статтею 49 Закону та Інструкцією з організації примусового виконання рішень визначено особливості та порядок звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень під час обчислення боргу в іноземній валюті.

Разом з цим чинне законодавство не надає права державному виконавцю здійснювати виконавче провадження щодо суми заборгованості, яка не зазначена у виконавчому листі. З пояснень старшого державного виконавця Обуховської І.А, наданих в судовому засіданні, вбачається, що остання, відкриваючи виконавче провадження, прийняла до уваги не суму заборгованості згідно виконавчого листа, а відомості із заяви стягувача, який на власний розсуд, пославшись на виконавчий лист, вказав валюту виконання судового рішення гривню.

За таких обставин скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 259, 261, 268, 450, 451, Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати дії старшого державного виконавця Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Обуховської І.А. неправомірними.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Обуховської І.А. про відкриття виконавчого провадження № 61215205 від 10.02.2020 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 05 березня 2020 року.

Суддя Л.М. Усенко