ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року

м. Харків

справа № 627/1761/16-ц

провадження №22-ц/818/35/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Сидорчук М.О.,

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач приватне підприємство «Приватне сільськогосподарське підприємство «Дніпро»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Приватного підприємства «Приватне сільськогосподарське підприємство «Дніпро» на рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 28 лютого 2017 року, ухвалене у складі судді Вовк Л.В.

УСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому просила визнати недійсним договір оренди земельної ділянки б/н від 26.09.2011, укладений між нею та приватним підприємством «Приватне сільськогосподарське підприємство «Дніпро» (надалі ПСП «Дніпро»), зареєстрований у відділі Держкомзему Краснокутського району Харківської області від 21.12.2012 за № 1489.

Позов мотивований тим, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку вона є власником земельної ділянки площею 5,4286 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Каплунівської сільської ради Краснокутського району Харківської області. З 15 березня 2007 року належна їй земельна ділянка знаходиться в оренді у ПСП «Дніпро». У 2015 році позивач дізналася про існування договору оренди земельної ділянки від 26 вересня 2011 року, укладеного від її імені з ПСП «Дніпро». За фактом підроблення договору оренди землі відкрите кримінальне провадження, оскільки такий договір ОСОБА_1 не укладала та не підписувала.

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 28 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 задоволений. Визнано договір оренди земельної ділянки площею 5,4286 га, розташованої на території Каплунівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, укладений 26 вересня 2011 року між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ПП «ПСП «Дніпро» недійсним. Стягнуто з ПСП «Дніпро» на користь ОСОБА_1 551 грн 20 коп. судового збору.

Судове рішення мотивоване тим, що сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, волевиявлення позивача на укладення договору оренди від 26 вересня 2011 року не було. Зазначене підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи, що проводилася у кримінальному провадженні від 30 вересня 2016 року про те, що підпис від імені ОСОБА_1 у договорі оренди земельної ділянки № б/н від 26 вересня 2011 року виконаний не нею, а іншою особою.

В апеляційній скарзі ПСП «Дніпро», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову. Також просить призначити у справі судову почеркознавчу експертизу (т.1 а.с. 98-102).

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно послався на висновок судово-почеркознавчої експертизи, яка була проведена в межах кримінального провадження, де вказано, що у спірному договорі підпис виконаний не ОСОБА_1 . Досудове розслідування у вказаній кримінальній справі не завершене, обвинувальний акт не переданий до суду та не винесений вирок, який набув законної сили. Тому судово-почеркознавча експертиза не є належним та допустимим доказом на підтвердження відсутності волевиявлення ОСОБА_1 на укладання договору оренди від 26.09.2011. Тому відповідач просить призначити під час розгляду апеляційної скарги судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання чи виконаний підпис в договорі від 26.09.2011 ОСОБА_1 .

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17 травня 2017 року апеляційна скарга ПСП «Дніпро» відхилена (т.1 а.с. 158-161).

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що встановивши, що волевиявлення ОСОБА_1 не було направлене на укладення угоди, яку вона не підписувала, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги про визнання недійсним такого договору. Отримання позивачем грошових коштів та оплати в натурі за користування земельною ділянкою не може свідчити про укладення між сторонами договору оренду від 26.09.2011 на умовах, що містяться в договорі, з дотриманням вимог законодавства. Суд першої інстанції правильно прийняв та оцінив висновок почеркознавчої експертизи, проведеної у кримінальному провадженні, як письмовий доказ.

Постановою Верховного Суду від 12 червня 2019 року касаційна скарга ПСП «Дніпро» задоволена частково. Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 17 травня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т.1 а.с. 217-221).

Судове рішення мотивоване тим, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки доводам ПСП «Дніпро» про обмеження його права на судовий захист, безпідставно відмовив у проведенні експертизи у справі та дійшов передчасних висновків про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

Заслухавши головуючого суддю, дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ЦПК України).

Як установлено судовим розглядом і підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 5,4286 га , що розташована на території Каплунівської сільської ради Краснокутського району Харківської області (надалі Земельна ділянка). Вказане підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР № 132335, виданим Краснокутським районним відділом земельних ресурсів Харківської області 22.04.2004 (т.1 а.с. 4).

15 березня 2007 року між ОСОБА_1 та ПСП «Дніпро» був укладений договір оренди Земельної ділянки строком на 10 років. Вказаний договір оренди землі підписаний сторонами, однак у Краснокутському районному відділі Харківської регіональної філії Центр ДЗК не зареєстрований (т. 1 а.с. 85 86).

Згідно з актом прийому передачі від 15.03.2007 земельна ділянка була передана від орендодавця орендарю (т.1 а.с. 87).

26 вересня 2011 року між позивачем та ПСП «Дніпро» був укладений договір оренди Земельної ділянки, за умовами якого ОСОБА_1 передала підприємству Земельну ділянку строком на 10 років. Цей договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Краснокутському районі Харківської області, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис № 01489 від 21.12.2012 (т. 1 а.с. 14 15).

В листопаді 2015 року ОСОБА_1 дізналася про існування договору оренди землі від 26.09.2011, укладеного нібито між нею та відповідачем, отримавши свій примірник у відділі Держгеокадастру у Краснокутському районі Харківської області, та звернулася до Краснокутського відділення поліції Валківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області з заявою про злочин (т.1 а.с. 84, 18).

За заявою ОСОБА_1 . Краснокутським відділенням поліції Богодухівського відділу поліції ГУ НП в Харківській області було відкрите кримінальне провадження за № 0000739 про підроблення документів за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України ( т.1 а.с. 74).

В межах кримінального провадження була призначена судово почеркознавча експертиза, згідно з висновком якої від 30.09.2016 підпис від імені ОСОБА_1 в договорі оренди земельної ділянки №б/н від 26.09.2011 виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою ( т. 1 а.с. 5 13).

Згідно з частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідки.

Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1-3,5,6 ст.203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Верховний Суд України у постанові від 18 грудня 2013 року у справі № 6-127цс13 дійшов до висновку, що вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене статтею 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору.

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки та орендарем.

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору, договору найму, регулюються актами земельного законодавства ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Обґрунтовуючи апеляційну та касаційні скарги, ПСП «Дніпро» посилалося на те, що йому неправомірно відмовили у призначенні судової почеркознавчої експертизи під час розгляду позову ОСОБА_1 . Відсутність експертизи стала підставою для скасування ухвали Апеляційного суду Харківської області від 17 травня 2017 року.

Під час нового розгляду апеляційної скарги ПСП «Дніпро» ухвалою Харківського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року було задоволене заявлене в апеляційній скарзі клопотання відповідача та призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлене питання: «Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 в договорі оренди без номеру від 26 вересня 2011 року, укладеному з Приватним підприємством «Приватне сільськогосподарське підприємство «Дніпро», ОСОБА_1 або іншою особою?» ( т. 1 а.с. 239 240).

Шістнадцятого жовтня 2019 року від судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи та рахунок на оплату (т. 2 а.с. 1 4). У зв`язку з чим ухвалою Харківського апеляційного суду від 22.10.2019 було поновлене апеляційне провадження у справі, справу призначено в судове засідання на 14.11.2019 (т. 2 а.с. 8). Відповідачу було направлено судове повідомлення про судове засідання 14.11.2019 разом з копією клопотання експертів, яке отримане представником ПСП «Дніпро» Ткаченко 02.11.2019 (т. 1 а.с. 37).

Сторони у справі в судове засідання 02.11.2019 не з`явилися. Відповідач про причини неявки суду не повідомило. ОСОБА_1 просила суд розглядати справу за її відсутності, посилалася на поганий стан здоров`я, надала оригінал акту визначення меж земельної ділянки від 26.07.2008, що містить її особистий підпис, та просила суд при вирішенні справи врахувати висновок судово почеркознавчої експертиза від 30.09.2016 у кримінальному провадженні за № 0000739 ( т. 2 а.с. 12 - 31).

У зв`язку із неявкою сторін в судове засідання 14.11.2019 розгляд справи № 627/1761/16-ц був відкладений до 05.12.2019. В судове засідання 05.12.2019 представник ПСП «Дніпро» не з`явився, хоча відповідач повідомлявся про його час та місце проведення своєчасно та належним чином, що підтверджується даними повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 2 а.с. 41). У зв`язку з викладеним клопотання експертів було розглянуте за відсутності сторін і справу повернуто до експертної установи для проведення експертизи за наявними в матеріалах справи доказами ухвалою суду від 5 грудня 2019 (т. 2 а.с. 44 45).

Згідно з повідомленням судових експертів про неможливість надання висновку почеркознавчої експертизи від 09.01.2020 в матеріалах справи № 627/1761/16-ц відсутній оригінал договору оренди між ПСП «Дніпро» та ОСОБА_1 від 26 вересня 2011 року, а також документи з достовірними вільними зразками підпису ОСОБА_1 , тому проведення експертизи неможливо ( т. 2 а.с. 51 54).

Відповідно до пункту 9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції на час розгляду справи судом апеляційної інстанції у 2019 році справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції задовольнив заявлене в апеляційній скарзі клопотання ПСП «Дніпро» про призначення судової експертизи та повідомив відповідача про необхідність надання доказів, без яких проведення експертизи не можливе. Відповідач наявний у нього оригінал договору від 26.09.2011 суду не надав, з клопотанням про витребування доказів, які б містили вільні зразки підпису ОСОБА_1 та про відібрання у позивача експериментальних зразків в порядку ст. ст. 87-88 ЦПК України, не звертався.

Суд витребує докази лише за клопотанням сторони згідно з положеннями ст. 84 ЦПК України. Оскільки ПСП «Дніпро» усунувся від проведення експертизи та не спростував належними й допустимими доказами висновок експертизи № 7398/9977, проведеної у кримінальному провадженні № 0000739, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції правильно прийняв висновок почеркознавчої експертизи, проведеної у кримінальному провадженні у якості письмового доказу.

Встановивши, що волевиявлення ОСОБА_1 не було направлене на укладення угоди, яку вона не підписувала, суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги про визнання недійсним такого договору.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 була проінформована про договір оренди землі та його укладення відповідало її внутрішній волі має характер припущення. Згідно з вимогами ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту направлення на адресу позивача пропозиції щодо укладення договору або проекту договору оренди земельної ділянки відповідач до суду не надав.

Отримання позивачем грошових коштів та оплати в натурі за користування земельною ділянкою не може свідчити про укладення між сторонами договору оренди на умовах, що містяться в договорі, з дотриманням вимог законодавства.

Тому апеляційну скаргу ПСП «Дніпро» належить залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Приватне сільськогосподарське підприємство «Дніпро» залишити без задоволення.

Рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 28 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 27 лютого 2020 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М.Піддубний