Справа №597/1610/19
Провадження №2/597/17/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2020 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Дудяка С.В.

з участю:

секретаря судового засідання Богдана В.М.

представника позивачки ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

представника відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 про визнання права власності на земельну ділянку

в с т а н о в и в :

Позивачка в позовній заяві та її представник в судовому засіданні просять визнати за позивачкою право власності на 1/2 ідеальну частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в АДРЕСА_1 , загальним розміром 0,0828 га.

При цьому позивачка та її представник покликаються на те, що у 2012 році колишній чоловік позивачки ОСОБА_9 звернувся до Заліщицького районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивачка в свою чергу звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_9 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частину будинковолодіння. 11 грудня 2012 року суд ухвалив рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовив, зустрічний позов задоволив повністю. Вказане рішення суду першої інстанції залишено в силі ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 21.02.2013 року. Крім будинковолодіння, яке розділене між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 вказаним рішенням суду, ОСОБА_9 рішенням Товстенської селищної ради від 29.04.1994 року надано безоплатно у власність спірну земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що в АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер і після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину будинковолодіння та земельну ділянку, спадкоємцями після смерті якого є відповідачі по справі, які не визнають права власності позивачки на частину спірної земельної ділянки. У зв`язку з вказаним невизнанням відповідачами права власності позивачки на частину земельної ділянки, на якій знаходиться належна їй частина житлового будинку, позивачка змушена, як стверджує вона та її представник, звертатися до суду з даним позовом, який представник позивачки просить задоволити повністю.

Ухвалою суду 28.11.2019 року про відкриття провадження у справі відповідачам надано строк для подання відзиву на даний позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин.

Відповідачі відзиву на даний позов у визначений судом строк не подали.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позову не визнали, просять суд відмовити в його задоволенні.

Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися і не повідомили суд про причини неявки, хоча про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд вважає, що відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не з`явилися в судове засідання без поважних причин, а, тому, справу слід розглянути заочно без їх участі, так, як проти цього не заперечує представник позивачки.

Відповідно до ст.178 ч.8 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідачки ОСОБА_2 та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задоволити позов, виходячи із наступного:

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 11.12.2012 року в задоволенні позову ОСОБА_9 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відмовлено повністю за безпідставністю позовних вимог. Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_9 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частину будинковолодіння задоволено та визнано за позивачкою право власності на 1/2 частину будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Вищевказане рішення суду першої інстанції ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 21.02.2013 року залишено без змін.

Відповідно до положень ст.82 ч.4 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №152487074 від 14.01.2019 року, щодо об`єкта нерухомого майна №0 житлового будинку, що в АДРЕСА_1 , встановлено, що за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на 1/2 частину вказаного будинку 08.06.2013 року на підставі рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області № 1905/650/2012 від 11.12.2012 року.

Витягом з рішення №б/н Товстенської селищної ради Заліщицького району Тернопільської області від 29.04.1994 року ОСОБА_9 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку, площею 0,0828 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку (господарських будівель та споруд), що розташована в АДРЕСА_1 .

Згідно ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації).

Вищезазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, що також стверджується правовими позиціями викладеними у постановах Верховного Суду України 13.04.2016 року та 12.10.2016 року у справах №6-253 цс-16, №6-2225 цс-16 відповідно, Касаційного цивільного суду Верховного Суду у справі №364/515/19 від 26.12.2019 року.

Згідно свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 від 15.01.2019 року ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка в позовній заяві зазначає та її представник в судовому засіданні стверджує, що спадкоємці після смерті ОСОБА_9 - відповідачі по справі не визнають права позивачки на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в АДРЕСА_1 , загальним розміром 0,0828 га.

Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З наданих позивачкою та її представником доказів, які досліджені в судовому засданні та яким надано відповідну оцінку, суд приходить до переконання, що так як позивачкою набуто, в порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на 1/2 частину будинковолодіння, що в АДРЕСА_1 , за нею слід визнати право власності на 1/2 ідеальну частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в АДРЕСА_1 , загальним розміром 0,0828 га.

Вирішуючи, відповідно до ст.141 ЦПК України, питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що оскільки позивачка не порушувала питання про вішкодування понесених нею судових витрат, їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.321, 377, 392 Цивільного кодексу України, ст.120 Земельного кодексу України, ст.ст.10, 11, 76-82, 89, 141, 178 ч.8, 211, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 280-284, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 про визнання права власності на земельну ділянку задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителькою АДРЕСА_2 право власності на 1/2 ідеальну частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в АДРЕСА_1 , загальним розміром 0,0828 га.

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.ст.284, 354 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачкою протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду, а відповідачами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 протягом 30 днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення.

Повне рішення суду складено 14.02.2020 року.

Суддя

С. В. Дудяк