КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 року м. Київ

Справа №756/10587/20

Апеляційне провадження №22-ц/824/12994/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Федорчук Я.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва, постановлену під головуванням судді Жука М.В. 08 вересня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати виконавчий напис Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. № 7956 від 30 березня 2016 року вчинений за заявою ТОВ «Кредитні ініціативи» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по Кредитному договору № КС-219/07 від 21 грудня 2007 року таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з позовною заявою була подана заява про забезпечення позову, в якій позивач просив про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, що зареєстрований в реєстрі за №7956 від 30 березня 2016 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А..

Заява мотивована тим, що за оспорюваним виконавчим написом приватним виконавцем розпочато процедуру звернення стягнення на доходи позивача та його нерухоме майно, у зв`язку з чим існує необхідність у вжитті заходів забезпечення позову, оскільки їх невжиття, у разі задоволення позову, суттєво ускладнить ефективний захист порушених прав позивача.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08 вересня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що заявником не наведено достатніх мотивів та не надано достатніх доказів, що не застосування заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог або зробить не ефективним захист прав позивача за захистом яких він звернувся.

Не погодився із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 , ним подано апеляційну скаргу в якій зазначається, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та за неповного з`ясування обставин справи. Вказує на те, що приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Бурко Арсеном Мохаммедом при примусовому виконанні виконавчого напису № 7956 від 30 березня 2016 року земельні ділянки з кадастровим номером №:08:013:6054 та №:02:007:0016 описано, передано на реалізацію та виставлено на електронні торги для подальшої реалізації, що підтверджується роздруківками із сайту «Сетам». Дата проведення аукціону призначено на 28 вересня 2020 року.

Вказані земельні ділянки відведені позивачу відповідно до ст. 12 (п. 14) Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», як учаснику бойових дій, для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва. У разі відчуження земельних ділянок через систему електронних торгів, повернення їх у власність позивачу буде не можливим. Таким чином, не вжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, будуть порушені права та інтереси позивач.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким заяву задовольнити повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Кредитні ініціативи» - Павленко С.В. вказує на те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою та безпідставною, а ухвала суду першої інстанції такою, що постановлена без порушень норм процесуального законодавства. Просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Зокрема, позивач та його представник були повідомлені в приміщенні суду під особисту розписку, причини неявки суду не повідомили. Відповідач ТОВ «Кредитні ініціативи» просили розглянути справу у їх відсутність. Приватний нотаріус причини неявки не повідомив. Тому колегія суддів апеляційного суду, керуючись положеннями ч.2 ст. 372 ЦПК України, вважала за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з наступного.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що позов пред`явлено про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а саме виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. № 7956 від 30 березня 2016 року вчиненого за заявою ТОВ «Кредитні ініціативи» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором № КС-219/07 від 21 грудня 2007 року.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що розмір заборгованості вказаний у виконавчому написі не є безспірним, так як ще в 2010 році первісним кредитором було реалізовано право дострокової вимоги. Крім того, нотаріусом не перевірено як додержання порядку переходу прав кредитора, так і додержання строків позовної давності.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, що зареєстрований в реєстрі за №7956 від 30 березня 2016 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А..

Заява мотивована тим, що за оспорюваним виконавчим написом приватним виконавцем розпочато процедуру звернення стягнення на доходи позивача та його нерухоме майно, у зв`язку з чим існує необхідність у вжитті заходів забезпечення позову, оскільки їх невжиття, у разі задоволення позову, суттєво ускладнить ефективний захист порушених прав позивача.

Матеріали справи також містять дані про відкриття 27 липня 2020 року приватним виконавцем Бурко А.М. виконавчого провадження ВП №62669418 на підставі виконавчого напису №7956 виданого 30 березня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. А також про вчинення таких виконавчих дій, як арешт коштів та майна боржника /а.с.44-55/.

При зверненні з апеляційною скаргою позивачем наданий витяг з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень з якого вбачається, що 31 серпня 2020 року приватним виконавцем було призначено суб`єкта оціночної діяльності, 03 вересня 2020 року була проведена експертна оцінка майна, а 08 вересня 2020 року відбулась передача майна на реалізацію /а.с.72-91/.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною п.1 ст.2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

За правилом ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

На підставі ч. 2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

При цьому заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

За приписами ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд повинен враховувати висновки, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховним Судом в постанові від 16 серпня 2018 року у справі №910/1040/18 вказав на те, що оскільки позивач звернувся до суду з позовом немайнового характеру, у зв'язку з чим судове рішення у разі задоволення позову не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку судом не досліджується така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а повинна враховуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У Постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19 в черговий раз звернута увага на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також убезпечення від спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом, як вид забезпечення позову.

Враховуючи, що 27 липня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Бурко А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №7956, виданого 30 березня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на суму стягнення у розмірі 450420, 38 грн, а позивач оскаржує такий виконавчий напис в судовому порядку шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, через те, що вважає, що такий виконавчий напис здійснено з порушенням норм чинного законодавства, слід вважати, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду.

За вказаних обставин, колегія суддів, виходячи з розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, приходить до висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, який оскаржується боржником у судовому порядку.

З урахуванням встановлених обставин справи, колегія суддів вважає, що заяву позивача про забезпечення позову слід задовольнити та в порядку забезпечення позову зупинити стягнення за виконавчим написом № 7956 від 30 березня 2016 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості в загальному розмірі 450420, 38 грн.

При цьому, з огляду на предмет спору, слід зазначити, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача. Натомість, даний вид забезпечення позову не завдасть збитків відповідачу та не порушує права третіх осіб, які не є учасниками справи. Одночасно колегія суддів звертає увагу, що заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, з підстав відсутності обставин реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи процесуальне питання про забезпечення позову суд першої інстанції неповно встановив обставини справи та допустився порушення норм процесуального права, що в силу ст. 376 ЦПК є підставою для скасування ухвали з постановленням нового судового рішення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 08 вересня 2020 року - скасувати, постановити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити стягнення (виконавче провадження №62669418 від 27 липня 2020 року Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Бурко Арсен Мохаммед) на підставі виконавчого напису, номер в реєстрі 7956, виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем 30 березня 2016 року про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № КС-219/07 від 21 грудня 2007 року за період 01 травня 2013 року по 01 лютого 2016 року у розмірі 450420,38 грн (загальна сума) до завершення розгляду справи про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (, місцезнаходження: 04655, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, б. 21).

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 01 грудня 2020 року.