Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/2430/19
Провадження №: 2/332/86/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2020 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,
при секретарі - Литвиненко І.Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, -
ВСТАНОВИВ:
Представник Концерну „Міські теплові мережі" в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що в матеріалах справи є відповідна заява.
Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали з тих підстав, що відповідачами було встановлено лічильники гарячої води, тому позов підлягає лише частковому задоволенню, оскільки у такій кількості гарячу воду вони не споживають, про що також суду була надана письмова заява із викладеними запереченнями проти позову, в заяві просили в позові відмовити (а.с.46-47).
Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши учасників процесу, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Концерн «Міські теплові мережі» діє на підставі статуту. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла , а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій , її збут та інше.
Відповідачем, ОСОБА_1 укладений Договір про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води від 15.02.2010року (а.с.9).
Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу України, власник квартири приватного житлового фонду зобов`язаний оплачувати комунальні послуги.
Згідно ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить , якщо інше не встановлено договором або законом.
Концерн «Міські теплові мережі» по відношенню до відповідачів як споживачів послуг являється виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання.
Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються.
Пунктом 18 „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. за № 630 (надалі-Правила) зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем.
Правилами та Законом України „Про житлово-комунальні послуги № 1875-ІУ від 24.06.2004 року передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між Виконавцем та Споживачем відповідного договору.
Пунктом 8 Правил встановлюється, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.
Згідно ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово- комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем.
Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.
Згідно п.3 ч.2 ст. 21 Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний оплачувати житлово- комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-кому нальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Обов`язок Споживача сплачувати за житлово-комунальні послуги закріплений у Житловому кодексі УРСР (ст.ст. 67. 68). Відповідно до п.2 ст.11 ЦК України підставою для виникнення прав та обов`язків є договір.
За вказаний період заперечень з боку споживача на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої воді на адресу Концерну „Міські теплові мережі» не надходило.
Централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання (пункт 2 Правил).
Система опалення помешкання відповідача є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку, від`єднання якої є неможливим, як з юридичної точки зору, так і з технічної сторони.
Відключення опалення в окремій квартирі значною мірою порушить вимоги ДБН України (Державні будівельні норми України), а саме вплине на якість наданих послуг до інших житлових приміщень.
Тож, послуга з централізованого опалення надавалась боржнику в межах опалювального сезону, а послуга з постачання гарячої води (підігріву питної води) - постійно. Отже, фактично відносини між сторонами з приводу надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води тривають. Згідно норм діючого законодавства та договору на відповідачів покладається обов`язок по оплаті наданих їм послуг.
Суд вважає необґрунтованими доводи відповідачів стосовно того, що відповідачами було встановлено лічильники гарячої води і що позов підлягає лише частковому задоволенню, оскільки жодного доказу про встановлення лічильників, введення їх в експлуатацію, опломбування та надання цих відомостей відповідачами на адресу Концерну «Міські теплові мережі» суду надано не було.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 258-273 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» - задовольнити.
Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 на користь Концерну «Міські теплові мережі» понесені витрати по сплаті судового збору по 640 грн. 34 коп. з кожного.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 03.03.2020 р.
Суддя Р.В.Сінєльнік