КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/9761/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2098/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Волошиної В.М., Мостової Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року у складі судді Марфіної Н.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» про неналежне виконання Закону України «Про захист прав споживачів» та стягнення матеріальної шкоди у вигляді сплати неустойки за затримку строку виконання,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» (надалі - ТОВ «Епіцентр К») про неналежне виконання Закону України «Про захист прав споживачів» та стягнення матеріальної шкоди у вигляді сплати неустойки за затримку строку виконання.

Зазначав, що 17 серпня 2018 року ним придбано у ТОВ «Епіцентр К» твердопаливний котел марки Buderus Logano G211D20, що підтверджується гарантійним талоном та фіскальним чеком про сплату котла у касі відповідача на суму 20475 грн. Для своєчасної та належної доставки товару до місця призначення, позивач скористався послугами відділу доставки відповідача, про що свідчить акт та фіскальний чек сплати наданих послуг у касі відповідача на суму 3200 грн.

У день доставки товару, після його розвантажування та розпакування, позивачем було виявлено факт пошкодження зовнішньої обшивки котла, які викликані порушенням умов його транспортування, відповідно до інструкції виробника, у зв`язку з чим позивач у чотириденний термін з моменту придбання товару звернувся до відповідача з заявою - зверненням про проведення внутрішнього розслідування та визнання факту пошкодження обшивки котла відповідачем із її подальшою заміною.

Також, ще через два дні, а саме 23 вересня 2018 року, ОСОБА_1 звернувся з заявою-зверненням до юридичного відділу відповідача про надання письмового висновку щодо результатів внутрішнього розслідування по факту пошкодження обшивки котла відділами відповідача та проведення зміни ушкодженої обшивки на нову в узгоджений строк, що повинен був складати чотирнадцять календарних днів з моменту подання даної заяви.

Строк зміни у чотирнадцять календарних днів було узгоджено із очільником відділу техніки відповідача, ОСОБА_2 , який проводив внутрішнє розслідування разом із представниками служби безпеки відповідача на підставі переглядів записів із камер спостереження, що встановлені на території торговельного центру, де, за його словами, було зафіксовано факти недбалості та порушення умов транспортування котла співробітниками, що належить до відділу доставки відповідача.

У листі - відповіді на два звернення від 02 вересня 2018 року, відповідачем було зафіксовано факти порушенням прав позивача, як споживача, та погоджено вимогу про безоплатне усунення недоліків товару в розумний строк, який складає чотирнадцять календарних днів.

У зв`язку з фактом відсутності обшивки котла для заміни у сервісному центрі відповідача, після закінчення узгодженого строку, позивачем було направлено заяву - звернення від 13 вересня 2018 року про встановлення остаточного строку та дати заміни обшивки котла. На підставі якої, позивачем було отримано відповідь про зміну дати на 10 листопада 2018 року.

ОСОБА_1 вказував, що в подальшому звертався до Держпродспоживслужби України для вирішення даної ситуації, який повідомив позивача про те, що ним буде здійснено захід контрольної перевірки й 22 листопада 2018 року отримано лист-відповідь відповідача, про відсутність у відповвіадча необхідної частини котла, що потребує заміни і додатково запропоновано два варіанти вирішення проблеми відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», на що позивач не погодився.

Після тривалого очікування, 19 січня 2019 року ОСОБА_1 отримав телефонний дзвінок від представника відповідача, яким повідомлено, що задля обміну обшивки котла, він має приїхати до гіпермаркету, в процесі обміну, виявилось, що нова обшивка призначена для іншої моделі котла та має інші розміри, в результаті чого позивачу було запропоновано два варіанти вирішення проблеми: у вигляді грошової компенсації собівартості обшивки; та очікування від відповідача повідомлення про термін наступного обміну.

Надалі, неодноразово, позивач шляхом письмових звернень просив повідомити відповідача про наявність обшивки, про що відповідачем надавались відповіді про їх відсутність.

Посилаючись на те, що факт заміни відповідачем обшивки котла та відповідність її до оригіналу, яка була наявна у сервісному центрі відповідача, була здійснена лише 11 квітня 2019 року, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 42 997 грн. 50 коп. пені у зв`язку з несвоєчасною заміною обшивки котла, який нараховується позивачем за період з 13 вересня 2018 року (дата першого звернення відповідача після закінчення чотирнадцяти днів) по 11 квітня 2019 року (усунення недоліку).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення районного суду та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено про незаконність висновку районного суду про те, що позивачем було у невірний спосіб обрано захист своїх прав, при цьому, скаржник вказує, що суд безпідставно посилається на ст. 1166 ЦК України, яка говорить лише про загальну відповідальність за завдану майнову шкоду, при тому, що основним законодавством, яким слід керуватися повинні були бути норми закону, які з самого початку регламентували предмет даної взаємодії, а саме ст.ст. 655-711 ЦК України.

В скарзі також зазначено, що фактична процедура взаємодії, яка відбулась між позивачем і відповідачем та, в результаті, призвела до судового розгляду, чітко підпадає під ч.ч.1,2 ст. 704 ЦК України, а наявні у справі докази вказують на факти визнання пошкодження товару співробітниками відділу доставки відповідача у момент транспортування, які були встановлені в ході внутрішнього розслідування співробітником відділу сантехніки відповідача.

Посилаючись на зазначене та те, що районний суд при винесенні рішення безпідставно не врахував та не задовольнив жодної із статей Закону України «Про захист прав споживачів», що є одночасним обмеженням прав позивача, як споживача, та порушенням вимог закону, скаржник просить апеляційну скаргу задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник ТОВ «Епіцентр К» зазначає, що оскільки під час продажу товар був якісним та не містив недоліків, а пошкодження товару були завдані під час його перевезення, до взаємовідносин сторін необхідно застосувати норми законодавства, які регулюють надання послуг з перевезення, зокрема ст. 908-928 ЦК України, відповідно до яких перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу, псування або пошкодження вантажу та зобов`язаний відшкодувати фактичну шкоду.

Колегія суддів, заслухавши Недашківського І.П., який підтримав апеляційну скаргу, представника ТОВ «Епіцентр-К», який просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень ч.1 ст.268 ЦК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованими.

Постановлене по справі рішення зазначеним вимогам закону відповідає.

Як убачається з матеріалів справи, 17 серпня 2018року ОСОБА_1 придбав у магазині ТОВ «Епіцентр К» котел твердопаливний марки Buderus Logano G211D20, вартістю 20475грн. (а.с.10).

Відповідно до акту здачі-прийняття робіт № Усл/02-0010687 від 17 серпня 2018року ТОВ «Епіцентр К» зобов`язався доставити позивачу придбаний товар за адресою замовника: Дорогинка, Фастівський район (а.с.157).

Встановлено, що 21 серпня 2018року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою, в якій зазначив про доставку йому твердопаливного котла з пошкодженням обшивки , який мав пошкодження зовнішньої обшивки й просив провести розслідування по факту порушення правил транспортування товару й заміну обшивки з теплоізоляцією в обмін на пошкоджену (а.с.27).

Аналогічного змісту заяву позивачем було подано 23 серпня 2018року (а.с.28).

Згідно долученого до справи листа за підписом директора гіпермаркету № 16040 від 02 вересня 2018року, ОСОБА_1 було проінформовано про безоплатне усунення недоліків товару в розумний строк (а.с.29).

У подальшому, відповідач у листі від 18 вересня 2018року за № 17352 повідомив, що остаточний строк заміни обшивки котла буде становити 10 листопада 2018року (а.с.31).

У листі від 22 листопада 2018року на чергову заяву ОСОБА_1 про заміну пошкодженої частини товару, відповідач вказав про відсутність у сервісному центрі обшивки котла марки Buderus Logano G211D20 та додаткове звернення у зв`язку з цим до заводу-виробника, а також роз`яснено позивачу передбачене положеннями п.2 ч.1 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» його право, як споживача, на розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми, а також вимагати заміни товару на такий же товар або аналогічний, з числа наявних у продавця(виробника) товар (а.с.35).

Між тим, як убачається з долучених до справи доказів, позивач наполягав саме на заміні обшивки придбаного ним твердопаливного котла, заперечуючи проти розірвання договору чи заміни товару на такий чи аналогічний (а.с.37,42,44).

Встановлено, що 11 квітня 2019 року проведено заміну пошкодженої обшивки придбаного позивачем котла.

Відмовляючи у позові, районний суд виходив з того, що позивачем обрано невірний спосіб захисту, остільки товар ним було оглянуто й перевірено комплектацію в приміщенні магазину, а укладення акту прийняття робіт на перевезення товару свідчить про існування між сторонами правовідносин, які регулюються главою 64 ЦК України - перевезення, за порушення умов якого настає відповідальність, передбачена вимогами ст.1166 ЦК України.

Між тим, з такими висновками районного суду погодитися неможливо.

Згідно з пунктом 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб.

Статтею 678 ЦК України передбачено, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», який є спеціальним Законом, що регулює відносини між споживачем та продавцем товару, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб серед іншого мають право на належну якість продукції і саме продукцію належної якості продавець згідно з ч. 1 ст. 6 цього Закону, зобов`язаний передати споживачеві.

Права споживача у разі придбання ним товару неналежної якості передбачені ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів». Так, ч. 1 ст. 8 цього Закону передбачено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк або відшкодування витрат на усунення недоліків.

Визнаючи доведеним відсутність підстав до застосування положень Закону України «Про захист прав споживачів» у зв`язку з відсутністю вини відповідача у продажу товару неналежної якості й пошкодження його під час перевезення, суд першої інстанції виходив з того, що покупець самостійно оглянув товар після оплати його вартості, підписав гарантійні умови й зміст позову обґрунтовував тим, що саме під час перевезення було пошкоджено придбане ним майно.

Разом з тим, районний суд належно не врахував обставини справи та не дослідив пояснення позивача, який вказував, що у приміщенні торгового закладу товариства він лише оглянув обраний ним котел, який був без упаковки та не мав видимих пошкоджень й дійсно з допомогою пересувного візка відвіз його до відділу доставки, що знаходиться у приміщенні торгового залу. За межі торгових залу магазину товар не вивозив. Він не був очевидцем пошкодження обшивки котла, проте коли товар доставили й він виявив пошкодження, то припустив, що таке відбулося під час перевезення, остільки товар був неправильно розміщений на транспортному засобі.

Окрім цього, районний суд не врахував тієї обставини, що продавець і перевізник є структурними підрозділами однієї юридичної особи - ТОВ «Епіцентр К», а фактично умовами договору купівлі-продажу було передбачено обов`язок продавця передати товар у розпорядження покупця з умовою його доставки споживачу.

Як убачається з матеріалів справи, у відділу продажу (торговій залі) товариства позивач обрав необхідне майно й оплатив його вартість, а інший відділ ТОВ «Епіцентр К» - доставки, повинен був забезпечити доставку придбаного товару у розпорядження споживача.

За таких обставин, до спірних правовідносин районному суду слід було б застосувати положення ч.1, 2 ст. 704 ЦК України, з яких вбачається, що якщо договір роздрібної купівлі-продажу укладено з умовою про доставку товару покупцеві, продавець зобов`язаний у встановлений договором строк доставити товар за місцем, указаним покупцем, а якщо місце передання товару покупцем не вказане,- за місцем проживання фізичної особи-покупця або місцезнаходженням юридичної особи-покупця. Договір роздрібної купівлі-продажу з умовою про доставку товару покупцеві є виконаним з моменту вручення товару покупцеві, а у разі його відсутності - особі, яка пред`явила квитанцію або інший документ, що засвідчує укладення договору або оформлення доставки товару, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання.

При цьому, залишилася поза увагою суду та належного дослідження долучена до справи копія накладної № /02-02220602 від 17 серпня 2018року, зі змісту якої убачається, що ОСОБА_1 оплатив вартість у тому числі й паливного котла, проте доказів передачі придбаного майна покупцеві у власність згаданий документ не містить (а.с.10).

Не може свідчити про отримання у власність майна й відмітка, засвідчена підписом позивача на гарантійних зобов`язаннях про те, що комплектацію перевірив, з гарантійними умовами ознайомлений і згоден, остільки на зазначеному бланку не ідентифіковано товар, на який розповсюджуються такі зобов`язання, не зазначено проданий пристрій, його тип, серійний номер, у той час як одночасно з котлом позивачем було придбано і бойлер (а.с.9,10).

Частиною першою статті 679 ЦК України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Згідно з частиною другою статті 679 ЦК України, якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Згідно з частиною першою статті 668 ЦК України ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця з моменту передання йому товару, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом наведеної правової норми у випадку існування гарантії щодо якості товару обов`язок доведення обставин, що звільняють продавця від відповідальності, покладається на нього.

Отже, умовою відповідальності продавця за недоліки товару є виникнення цих недоліків до моменту передання товару покупцеві. Залежність настання відповідальності продавця від моменту виникнення недоліків пояснюється тим, що за загальним правилом, встановленим частиною першою статті 668 ЦК України, до моменту передання товару ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару несе продавець.

Між тим, районний суд належно не врахував зазначене, конкретні обставини справи, що призвело до порушення норм процесуального права, неправильного застосування норм матеріального права та передчасного висновку про неправильно обраний позивачем спосіб захисту та відсутності підстав до регулювання виниклих відносин положеннями закону України «про захист прав споживачів».

За таких обставин, постановлене по справі рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про часткове задоволення позову, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виконавця: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

За наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості - протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін. частина 6 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Згідно п.3 ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів» за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.

Як свідчать матеріали справи, відповідач неодноразово змінював строк усунення недоліків придбаного позивачем товару: у розумний строк згідно листа від 02 вересня 2018року, який сплинув 16 вересня 2018року (а.с.29); остаточний строк та дата заміни обшивки котла буде становити 10.11.2018р.(а.с.31).; станом на 10.11.2018року у сервісному центрі відсутня обшивка котла, у зв`язку з чим керівництво гіпермаркету додатково звернулося до заводу виробника щодо прискорення поставки (а.с.35).

Між тим, доказів, які б підтверджували поважність причин неможливості усунути виявлений недолік за період з 16 вересня 2018року, представником товариства до справи не долучено з посиланням на те, що зазначена переписка у торговому закладі не збереглася. Зазначені обставини дають суду підстави для висновків про голослівність тверджень щодо неможливості своєчасного відновлення працездатності товару.

Разом з тим, згідно відповіді на заяву від 22 листопада 2018року відповідач роз`яснив ОСОБА_1 право за своїм вибором вимагати від продавця - ТОВ «Епіцентр К», розірвання договору й повернення сплаченої за товар грошової суми, або вимагати заміни товару на такий же товар або аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника) товар (а.с.35).

Між тим, позивач відмовився як від розірвання договору так і заміни товару й наполягав саме на відновленні технічного стану придбаного ним котла.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Враховуючи викладене, конкретні обставини справи, поведінку як споживача послуг так і відповідача, а також основні засади цивільного судочинства, серед яких верховенство права, змагальність сторін, пропорційність колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позову й наявність підстав до стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 неустойки за несвоєчасне усунення недоліків товару за період з 16 вересня 2018року по 22 листопада 2018року, що становить 67 днів, у сумі 13 718грн. 25коп. (2 0475грн. - 1% від вартості товару * 67 днів = 13 718,25).

У задоволенні позову в іншій частині слід відмовити.

На підставі положень ст. 141 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку про стягнення з ТОВ «Епіцентр К» на користь держави судовий збір, у сумі 1762грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року скасувати.

Постановити по справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» на користь ОСОБА_1 неустойку, в сумі 13 718грн. 25коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» на користь держави судовий збір, у сумі 1 762грн.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених положеннями п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 25 лютого 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: