Справа № 132/3761/19
Провадження № 2/132/79/20
РІШЕННЯ

Іменем України

25.02.2020 м. Калинівка

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді СЄЛІНА Є.В.,

при секретарі ПІДГЕРСЬКІЙ О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

11.10.2019р. до суду звернулася ОСОБА_2 із позовом до ОСОБА_2 , де просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування цієї вимоги зазначила, що є власником квартири АДРЕСА_1 , в якому був зареєстрованим та проживав відповідач ОСОБА_2 , який з 2010 року у даному житловому приміщенні не проживає, а тому втратив право на його користування.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, у поданій письмовій заяві просить справу розглянути за її відсутності, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в передбаченому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, заперечень з приводу поданого позову не надав.

За наявності існуючих умов, передбачених в ч.1 ст.280 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, суд ухвалив: провести заочний розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступних підстав:

Позивач ОСОБА_2 відповідно до Свідоцтва про право особистої власності, виданого 27.12.2000р. виконкомом Калинівської міської ради Вінницької області на підставі рішення № 650 від 21.12.2000р., є власником квартири АДРЕСА_1 . Право власності зареєстроване 29.12.2000р. в Комунальному підприємстві «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» в книзі № 12 за реєстровим № 182/541.

Відповідно до довідки Житлово-будівельного кооперативу «Харчовик» від 04.10.2018р. № 1677, у цьому житловому приміщенні в передбаченому законом порядку зареєстрований в якості члена сім`ї власника житла, а саме колишнього чоловіка відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Факт не проживання відповідача ОСОБА_2 у період з 2010 року по теперішній час за вказаною адресою, підтверджується Актом обстеження житлово-побутових умов від 27.09.2019р. виконкому Калинівської міської ради Вінницької області.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Також права власника житлового приміщення визначені ст. 150 Житлового Кодексу Української РСР.

Зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно із ст. 156 Житлового Кодексу Української РСР, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Виходячи з норм діючого законодавства, враховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги той факт, що відповідач ОСОБА_2 добровільно покинув квартиру АДРЕСА_1 , вибувши проживати за іншою адресою, суд вважає, що останній втратив право на користування спірним житлом, оскільки не проживає в ньому без поважних причин понад один рік.

Відповідачем не надано доказів відносно створення позивачем перешкод для його законного користування спірним житлом. З позовами про усунення перешкод в користуванні житлом, про вселення чи з будь-яким іншим позовом, спрямованим на захист свого права, відповідач не звертався.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За таких підстав, заявлення вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, є належним способом захисту прав позивача, а тому вона підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованою та такою, що ґрунтується на законі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст.12, 80, 81, 82, 200, 206, 211, 247, 259, 264, 265, 268, 280-289, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, визнати таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_1 відповідно до Свідоцтва про право особистої власності, виданого 27.12.2000р. виконкомом Калинівської міської ради Вінницької області на підставі рішення № 650 від 21.12.2000р., та зареєстрованого 29.12.2000р. в Комунальному підприємстві «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» в книзі № 12 за реєстровим № 182/541.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя