Дата документу 04.03.2020
Справа № 937/7872/19
04 березня 2020 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Купавської Н.М.
при секретарі Бєгушевій Л.В.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в м.Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 . При цьому, позивачка зазначає, що їй на праві приватної власності належить вищевказана квартира, в якій прописаний відповідач. Однак, останній з 2014 року не мешкає в її квартирі, але залишається в ній зареєстрованим, що позбавляє їй в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним майном. У квартирі ніяких речей відповідача не має, ніяких спроб вселитися в квартиру не було.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, судова повістка повернулася з відміткою пошти: «за відсутністю адресата».
Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано адресу ОСОБА_2 за місцем його реєстрації. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання відповідача немає.
Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Крім того, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Отже, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки та відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк суду не надано.
Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Згідно договору купівлі-продажу від 09.09.2019 року позивачу належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 , що також підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с.5,7/.
За даною адресою зареєстрований відповідач, але в квартирі не проживає з 2014 року, що підтверджується довідкою директора ПБК «Акві-буд» /а.с.8/.
В силу того, що відповідач зареєстрований у вищевказаній квартирі позивачка не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися майном.
Крім того, комунальні послуги за проживання в квартирі нараховуються на усіх осіб, які зареєстровані в ньому, тому позивачка повинна сплачувати їх за свій рахунок.
У відповідності до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Водночас, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Права власника будинку, визначені нормами ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Згідно зі ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.
Отже, оскільки відповідач не є членом родини позивачки, договір найму житлового приміщення між ним та позивачем не укладався, порядок користування квартирою не визначався, новим власником квартири є позивач, тому з моменту його продажу право користування відповідача є припиненим.
Суд вважає, що позивачкою надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідач не проживає за місцем реєстрації без поважної на те причини.
Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 81, 89, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, ст.ст.346, 391 ЦК України, ст.ст.71, 72 150 ЖК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте Мелітопольським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
СУДДЯ: