Провадження № 2/461/657/20
УХВАЛА
02.03.2020 року м.Львів
Галицький районний суд м.Львова
головуючого судді Романюка В.Ф.
з участю: секретаря судового засідання Цюпака В.І.
розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) про зміну черговості спадкування,
В провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зміну черговості спадкування.
02 березня 2020 р. від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить: 1) накласти арешт на майно та грошові кошти, частина яких підлягає передачі та сплаті відповідачам:
- на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;
- на 1/3 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;
2) заборонити Третій Львівській державній нотаріальній конторі ГУЮ у Львівській області вчиняти дії по видачі свідоцтва про право на спадщину у Спадковій справі ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обгрунтування поданої заяви покликається на те, що позивач звернувся з позовом до відповідачів з позовними вимогами про зміну черговості спадкування та надання права ОСОБА_1 спадкувати разом із спадкоємцями першої черги спадкове майно яке належало спадкодавцеві ОСОБА_5 , яке складається з наступного :
1) квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;
2) 1/3 частина квартири, яка знаходиться за адресою:
3) банківський вкладу AT КБ «Приват банк» на суму $ 13 470,48 (тринадцять
тисяч чотириста сімдесят доларів США сорок вісім центів), згідно договору №
Позивач вважає, що в даному випадку до вирішення справи по суті необхідно накласти арешт на спадкове майно: квартири та банківський рахунок, а також заборонити Третій Львівській державній нотаріальній конторі, в якій заведено спадкову справу, вчиняти дії про оформлення права на спадщину за ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Саме вказані заходи забезпечення позову є спів мірними із заявленими вимогами і є достатніми для захисту від унеможливлення майбутнього можливого виконання рішення суду, поновлення оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся, оскільки позивач має припущення, що за час розгляду справи, відповідачі, зловживаючи своїми правами, вчинять несумлінні дії, та можуть приховати спадкове майно, продати, знищити чи знецінити його, привласнити кошти з банківського рахунку.
Крім цього, позивач покликається на те, що у Львівському апеляційному суді переглядається рішення Шевченківського районного суду м. Львова за позовом ОСОБА_1 про усунення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від спадщини. Слухання справи призначене на 06.04.2020 року. У разі відмови в задоволенні апеляції, Ухвала Шевченківського районного суду міста Львова від 25 липня 2019 року про скасування заходів забезпечення позову у даній справі, одразу надасть можливість відповідачам розпорядитись спадковим майном продати квартири, привласнити кошти з банківського рахунку.
В такому випадку, звернення позивача за судовим захистом прав та законних інтересів у даній справі може виявитися неефективним, а прийняте на користь позивача рішення суду у даній справі залишиться без виконання.
Таким чином, з врахуванням наведеного, просить суд заяву про забезпечення позову задоволити.
Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду.
Розглянувши заяву, суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п.1, 2, 4, 10 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві із находяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.
Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.
Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.
З урахуванням вказаного вище роз`яснення Пленуму Верховного суду України, суд вважає, що накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заборона вчиняти будь-які дії щодо відчуження, здійснення інших юридичних правочинів щодо об`єкта нерухомості, також будь-якого пов`язаного з ним майна та внесення будь-яких дій в структурні елементи об`єкта нерухомості чи території, на якій він знаходиться - не зашкодить істотним чином правам та охоронюваним законом інтересів відповідачів.
При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Позивач вважає, що в даному випадку до вирішення справи по суті необхідно накласти арешт на спірне майно, оскільки забезпечення позову є співмірними із заявленими вимогами і є достатніми для захисту від унеможливлення майбутнього можливого виконання рішення суду, поновлення оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Позивач має припущення, що за час розгляду справи, відповідачі, зловживаючи своїми правами, вчинять несумлінні дії, та можуть приховати спадкове майно, продати, знищити чи знецінити його, привласнити кошти з банківського рахунку.
Тобто існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Метою забезпечення позову є вжиття судом відповідних заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Суд вважає, що з метою недопущення негативних наслідків, до завершення розгляду справи по суті необхідно забезпечити позов, відтак заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.
Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, Європейський суд з прав людини у рішення від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
За таких обставин, дослідивши матеріали справи та враховуючи обставини справи, характер правовідносин, предмет та підстави позову, а також беручи до уваги те, що невжиття зазначених позивачем заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
З врахуванням ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.
Крім того, суд не вбачає підстав вимагати від позивача забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Обставини, за яких суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення у відповідності до положень ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд -
Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) про зміну черговості спадкування, - задоволити.
З метою забезпечення позову:
1) накласти арешт на майно та грошові кошти, частина яких підлягає передачі та сплаті відповідачам:
- на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;
- на 1/3 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;
2) заборонити Третій Львівській державній нотаріальній конторі ГУЮ у Львівській області вчиняти дії по видачі свідоцтва про право на спадщину у Спадковій справі ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 )
Дані про відповідачів:
ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 );
ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ).
Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали про забезпечення позову направити заявнику та іншим особам, яких позивач вказує як учасників справи, а також державному (приватному) виконавцю - для негайного виконання та вжиття відповідних заходів.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Романюк В.Ф.