Провадження № 2/638/388/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2020 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Шестака О.І.,

при секретарі - Цуваревій Р.Ю.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Відділ реєстрації місця проживання у Шевченківському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття особи з реєстрації, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить усунути їй перешкоди в користуванні належним на праві спільної сумісної власності житловим приміщенням кв. АДРЕСА_1 шляхом зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначила, що відповідач є її сином, разом з яким їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.01.1994, реєстраційний №1-94-27859, на праві спільної сумісної власності належить ізольована кв. АДРЕСА_1 , яка складається з 2-х житлових кімнат площею 34,6. кв. м, загально - 57,3 кв. м. В указаній квартирі зареєстровані вони з відповідачем, але фактично проживає в ній позивач з чоловіком ОСОБА_3 , шлюб з яким вона зареєструвала 12.01.2002, і який в указаній квартирі не зареєстрований.

Позивач вказує, що відповідач тривалий час проживає в Ізраїлі, має громадянство цієї країни, відслужив там в армії і отримав вищу освіту, одружився і має двох дітей; з 1982 р. відповідач в Україну не приїздив. На даний час вони навіть не спілкуються. Отже, відповідач має постійне місце проживання в іншій державі, а в квартирі, частка якої разом з позивачем належить йому на праві спільної сумісної власності, залишається лише зареєстрованим. При цьому, його реєстрація в указаній квартирі чинить позивачу як співвласнику припони в користуванні, володінні та розпорядженні власністю.

ОСОБА_1 вказує, що вона пенсіонерка, крім призначеної пенсії інших матеріальних доходів не має, їй важко оплачувати житло та комунальні послуги за відповідача, який в цьому ніколи не допомагав та не допомагає. Через реєстрацію відповідача в зазначеній квартирі позивач не має можливості навіть оформити субсидію.

Позивач зазначає, що не має наміру позбавляти відповідача права на житло, однак його реєстрація в квартирі перешкоджає їй в користуванні належною власністю. Відповідач є співвласником спірного житлового приміщення, однак не виконує покладені на нього обов`язки по забезпеченню його утримання в належному стані, сплати відповідних коштів за надання комунальних послуг, які вимушена сплачувати позивач, що є перешкодою в здійсненні права власності щодо указаного житла.

29.10.2019 представник третьої особи подав до суду письмові пояснення, в яких, посилаючись на спеціальні правові норми, які регулюють діяльність Департаменту реєстрації Харківської міської ради, вказав, що вони є нормами прямої дії і чітко визначають однією з підстав проведення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання осіб відповідне судове рішення, яке є чинним та не оскарженим на момент звернення до органу реєстрації, в зв`язку з чим, рішення суду, яке набрало законної сили, та подане до Департаменту реєстрації як підстава проведення реєстраційної дії, є обов`язковим до виконання.

Представник третьої особи наголосив, що в результаті визнання судом особи такою, що втратила право користування житлом, наслідки в вигляді зняття з реєстрації місця проживання передбачені ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Отже, в разі звернення позивача до органу реєстрації з рішенням суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням або про виселення, посадовим особам Департаменту реєстрації Харківської міської ради буде надано достатньо підстав для прийняття рішення щодо зняття з реєстрації місця проживання відповідача.

В судове засідання позивач не з`явилась. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, заперечень, а також відзиву від нього до суду не надходило. Місце його знаходження не відоме. Справу розглянуто за останнім відомим місцем його проживання.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, в поданих до суду письмових поясненнях просив розглянути справу у відповідності до норм матеріального та процесуального права без участі представника відділу реєстрації місця проживання у Шевченківському районі м. Харкова Управління ведення реєстру Територіальної громади Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради.

Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Свідоцтвом про право власності на житло, виданим Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . Квартира приватизована згідно з ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». Свідоцтво видано згідно з розпорядженням від 21.01.1994 №4670. Квартира АДРЕСА_1 зареєстрована в міському Центрі приватизації державного житлового фонду на праві спільної сумісної власності і записана в реєстрову книгу за №1-94-27859. Згідно штампу Харківського міського бюро технічної інвентаризації, за цим свідоцтвом квартира АДРЕСА_1 зареєстрована в Харківському міському бюро технічної інвентаризації на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 і записана в реєстрову книгу за №П-1-7881 04.02.1994.

Згідно довідки про зареєстрованих в житловому приміщенні осіб №06be41d7-3fe6-4499-83a2-a4becb8aba2c від 07.08.2019, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наданими позивачем копіями квитанцій підтверджується сплата нею комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 .

З наданих табелів успішності за 1993-1994 і 1994-1995 навчальні роки вбачається, що відповідач навчався в державі Ізраїль.

Вiдповiдно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Вiдповiдно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Вiдповiдно до ч.ч. 1-3 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Вiдповiдно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Вiдповiдно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верхового суду України від 03.04.1987 №2 «Про практику застосування судами житлового законодавства», за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї житлове приміщення зберігається протягом шести місяців.

Згідно ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верхового суду України від 12.04.1985 №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може біти підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Допитана під час розгляду справи в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що вона є сусідкою позивачки, відповідачам ніколи не бачила, нещодавно з розмови з позивачкою дізналась, що він з нею в квартирі не проживає; позивачка проживає в квартирі сама, ознак проживання в ній інших осіб свідок не бачила.

Допитана під час розгляду справи в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що знайома з позивачкою з 1974 р., знає, що відповідач поїхав по програмі до Ізраїлю, приїздив один раз, від позивачки дізналась, що він поїхав в 1990-і роки; в квартирі ознак його проживання вона не бачила.

Виходячи з викладеного, суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 не проживає в квартирi за адресою: АДРЕСА_1 , понад встановлений законом шестимiсячний строк.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та усунення ОСОБА_1 перешкод в користуваннi квартирою i зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 9 ЖК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п. 9 Постанови Пленуму Верхового суду України від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», ст.ст. 316, 317, 319, 321, 379, 391 ЦК України, ст.ст. 4, 7, 10-13, 18, 76-83, 133, 141, 259, 263-265, 273, 280-282, 355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття особи з реєстрації, - задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ,, інн НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , інші дані суду не відомі) в користуванні належним на праві спільної сумісної власності житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , шляхом зняття ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт серії НОМЕР_2 , виданий ЦВМ Дзержинського РВ в Харківській області 30.07.2001; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , інші дані суду не відомі) з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Шестак О.І.