УХВАЛА

02 березня 2020 року

м. Київ

справа № 755/612/16-ц

провадження № 61-14687св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Курило В. П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним договору фінансового лізингу, застосування наслідків недійсності правочину та про визнання права власності, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Козій Дар`ї Олександрівни на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року у складі судді Галагана В. І., постанову Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року у складі колегії суддів: Панченка М. М., Семенюк Т. А., Рейнарт І. М.,

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною другою розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин розгляд касаційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Козій Д. О. на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року, постанову Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (далі - ТОВ «Порше Лізинг Україна»), третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним договору фінансового лізингу, застосування наслідків недійсності правочину та про визнання права власності.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано договір про фінансовий лізинг № 00004932 від 10 травня 2012 року, укладений між позивачем та ТОВ «Порше Лізинг Україна», недійсним з моменту його укладення.

Застосовано наслідки недійсності правочину та стягнуто з ТОВ «Порше Лізинг Україна» на користь позивача ОСОБА_1 сплачені кошти на загальну суму 377 853,88 грн.

Застосовано наслідки недійсності правочину та зобов`язано ОСОБА_1 повернути в натурі транспортний засіб VW Tiguan FL 1.4 TSI, 2012 року випуску, на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» зі складанням акта приймання-передачі майна за підписами уповноважених осіб сторін.

В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано та постановлено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У серпні 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Козій Д. О. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України тут і далі в редакції, що діяла на час подання касаційної скарги, що розглядається судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 12 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою в указаній справі та витребувано матеріали цивільної справи.

22 листопада 2019 року вказана справа передана на розгляд до Верховного Суду у складі колегії суддів Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Курило В. П.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Козій Д. О. у своїй касаційній скарзі заявила клопотання про розгляд справи у судовому засіданні за участю сторін.

Згідно з вимогами частин першої, п`ятої, шостої статті 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Отже, підстави для виклику сторін відсутні.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Оскільки суд касаційної інстанції не встановив необхідності надання пояснень сторонами у справі на стадії касаційного перегляду судових рішень, то підстави для розгляду справи за участю сторін у справі у суді касаційної інстанції відсутні, а тому у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвокат Козій Д. О. про розгляд справи за участю сторін необхідно відмовити.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтями 279, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику ОСОБА_1 - адвокату Козій Дар`ї Олександрівні у задоволенні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні за участю сторін.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним договору фінансового лізингу, застосування наслідків недійсності правочину та про визнання права власності, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Козій Дар`ї Олександрівни на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року, постанову Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

В. П. Курило