КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/263/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.,

за участю секретаря Ратовської А.С.,

за участю сторін:

позивач ОСОБА_1 ,

представник третьої особи Пужакова Є.С., діюча на підставі довіреності та в порядку самопредставництва юридичної особи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал»,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради

про визнання дій відповідача протиправними, визнання факту відсутності фінансової заборгованості по оплаті за надані комунальній послуги,

ВСТАНОВИВ:

28.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, в якій, з урахуванням заяви про зміну предмета позову та збільшення розміру позовних вимог (від 14.01.2020 року вхід. № 1137, т.1 а.с. 121-124), просить суд

визнати дії відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» щодо нарахування плати йому - ОСОБА_1 у сумі 428,06 гривень за користування комунальною послугою колишнім власником квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 , а також щодо нарахування плати йому - ОСОБА_1 у розмірі 2 084,45 гривень без урахування пільг, які поширюються на нього як особу з інвалідністю внаслідок війни 2 групи і на членів його сім`ї, які проживають разом з пільговиком, - протиправними;

визнати встановленим факт відсутності заборгованості у нього - ОСОБА_1 перед відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» з оплати за користування холодної водою та водовідведенням станом на 02.01.2020 року в розмірі 2 512,51 гривень;

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» на його - ОСОБА_1 користь зайве сплачені грошові кошти у розмірі 1 268,47 гривень.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 14.06.2018 року він купив у ОСОБА_2 квартиру за адресою: АДРЕСА_2 з договірними умовами: квартиру продавець повинен звільнити протягом місяця з дня продажу та провести розрахунок за отримані комунальні послуги по день виїзду з квартири.

Позивач вказує, що у зв`язку зі зміною місця проживання на підставі придбання ним 14 червня 2018 року у власність квартири АДРЕСА_1 , 21.08.2018 року він звернувся до фахівця Управління «Водозбут» філії «Інфоксводоканал» Крижановської О.В. з клопотанням про підключення квартири до централізованого водопостачання та водовідведення за новою адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, як зазначає позивач, на теперішній час Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» продовжує щомісяця - з серпня 2018 року виставляти йому рахунки за надану комунальну послугу з централізованого постачання холодної води і водовідведення, в яких вказано нібито його борг за період з 13.06.2018 року по 01.08.2018 року в розмірі 428,06 грн., по квартирі, в якій він навіть частково не проживав, не користувався комунальною послугою відповідача і не мав з ним договірних відносин.

Виходячи з даних обставин, позивач вважає, що філія «Інфоксводоканал» намагається стягнути кошти за рахунками, виставленими іншому споживачу - ОСОБА_2 , яка проживала в цій квартирі до нього - ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 вважає, що вказані вимоги відповідача щодо зобов`язання його оплатити рахунки, виставлені філією «Інфоксводоканал» за період з 13.06.2018 року до 01.08.2018 (дата рахунку: серпень 2018 року) на ім`я ОСОБА_2 в розмірі 328,70 гривень, а з урахуванням ігнорування реальних показань водоміра в квартирі станом на 31.07.2018 року, а саме: 1844 куб.м. - споживання води ОСОБА_2 з 13.06.2018 (в складі сім`ї з 4-х осіб, з них - двоє малолітніх дітей) до дня виїзду її з квартири, - в розмірі вже 428,06 гривень, не має під собою правових підстав (показання водоміра холодної води - 1844 куб. м. - зняті позивачем з приладу обліку холодної води 21.07.2018 року, коли він увійшов в нову квартиру).

Позивач вказує, що в зазначений в довідці і рахунках період з 01.09.2008 року до 01.08.2018 року на ім`я ОСОБА_2 , філія «Інфоксводоканал» мала договірні відносини з ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) з надання холодної води в квартиру АДРЕСА_3 , а не з ОСОБА_1 .

Згідно з вимогами пунктів 31, 32 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, з додатковим уточненням з боку філії «Інфоксводоканал»), договір набирає чинності з дня його укладення; вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання; договір може бути розірваний достроково у разі: зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця; переходу права власності (користування) на квартиру до іншої особи шляхом письмового повідомлення споживачем виконавця.

Тобто, на думку позивача, споживач ОСОБА_4 була зобов`язана своєчасно повідомити письмово філію «Інфоксводоканал» про дострокове розірвання договору з нею в зв`язку з переходом права власності на квартиру іншій особі та розрахуватися за користування комунальною послугою, включаючи день її виїзду з квартири.

Позивач вказує, що у нього є інформація, що ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) виконала частково вимоги типового договору, на що вказує наявність у неї довідки за № 358, виданої 14.06.2018 ОСОБА_2 філією «Інфоксводоканал», однак точна дата її виїзду і розрахування за користування холодною водою, включаючи день виїзду з квартири (із зазначенням показань водоміра в акті, знятих представником філії «Інфоксводоканал» в зв`язку з достроковим розірванням договору), йому невідомі.

У той же час, на думку позивача, виходячи з норм права про надання комунальній послуги - подачі питної води в квартиру новому споживачеві тільки на основі укладання договору, а також з урахуванням побутової практики по підключенню нового споживача до системи водозабезпечення, філія «Інфоксводоканал» як виконавець комунальних послуг, видаючи ОСОБА_2 14.06.2018 року вищевказану довідку про відсутність заборгованості, мала в ці ж хвилини здійснити відключення холодної води, в тому числі, опломбувати запірні вентилі у квартирі АДРЕСА_1 , а після укладення договору з новим споживачем - ОСОБА_1 , філія «Інфоксводоканал» повинна відновити надання відповідних комунальних послуг шляхом зняття пломб за власний рахунок протягом доби на підставі письмової заяви ОСОБА_1 .

Позивач вказує, що про те, що в квартирі за вищевказаною адресою змінився власник квартири, який виявив бажання укласти на перехідний період договір на поставку йому холодної води з водовідведенням саме з філією «Інфоксводоканал», відповідач - філія «Інфоксводоканал» дізнався з його ОСОБА_1 письмової заяви (майбутнього споживача).

Позивач вважає, що згідно з вимогами норм права, саме з 21.08.2018 року, тобто з моменту подачі новим споживачем (позивачем) ОСОБА_1 заяви на ім`я начальника управління «Водозбут» філії «Інфоксводоканал» з клопотанням про підключення квартири за вищевказаною адресою: АДРЕСА_2 , в зв`язку з її купівлею 14.06.2018 у ОСОБА_4 , між позивачем-споживачем та відповідачем виникли усні певні права і зобов`язання у сфері користування питною водою за новою адресою проживання пільговика споживача.

На підставі вищевикладених вимог норм права, позивач зазначає, що відповідач - філія «Інфоксводоканал» не має законних підстав, без наявності договору на постачання холодної води і водовідведення з позивачем ОСОБА_1 , без знання точної дати початку споживання новим споживачем комунальній послуги (без наявності договірних відносин), зобов`язати позивача ОСОБА_1 оплатити комунальну послугу за іншого споживача, який раніше проживав в цій квартирі.

Крім того, позивач вказує, що він є інвалідом війни 2 групи, що підтверджується копією дублікату посвідчення серія НОМЕР_1 , виданого 22.04.2009 року Управлінням соціального захисту населення в Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, та користується відповідними пільгами.

Сім`я позивача-пільговика, що складається з 2-х чоловік (він та його дружина), має право спожити в місяць безоплатно воду в розмірі 21,308 куб.м.

Керуючись наданою позивачу пільгою у розмірі 100% знижки плати сім`єю пільговика за користування водою в межах середніх норм споживання, - проведені арифметичні розрахунки «різниці поточних і попередніх показань водоміра» показують, що борг позивача перед відповідачем по оплаті за комунальні послуги відсутній.

Однак, позивач вказує, що відповідач незаконно нарахував йому заборгованість за послуги водопостачання у розмірі 1268,47 грн. за період з 01.07.2018 року по 02.01.2020 року, яка не відповідає реальної заборгованості позивача при отриманні ним комунальної послуги з централізованого опалення його квартири з урахуванням пільг на оплату послуги.

Позивач зазначає, що при нарахуванні вказаної заборгованості, відповідачем не було застосовано законодавчо затвердженої методики розрахунку вартості за користування позивачем та членами його сім`ї холодною водою та водовідведенням, встановленої пунктами 4,5 частини 1, частиною 2,3 статті 13 Закону України № 3551-12 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 1994 р. №94 «Про порядок надання пільг, передбачених Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 25.02.2010 № 30 «Про внесення доповнень до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 15.02.1992р. №63 «Про впорядкування експлуатації та користування системами комунального водопроводу та каналізації м. Одеси», Постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 373 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій формі».

На думку позивача, триваючі находження на його телефон від відповідача додаткових SМS - повідомлень про нібито його борг не відповідають рахункам-повідомленням ГЕРЦ, та не відповідають розрахунку нарахувань саме відповідача.

Разом з тим, позивач вказує, що з початком фінансової процедури з продажі квартири за адресою: АДРЕСА_2 , він звернувся 26.11.2019 року з заявою на ім`я директора філії «Інфоксводоканал» з проханням надати йому, без сплати спірного нібито боргу за комунальній послуги, довідку про відсутність боргу перед філією «Інфоксводоканал» станом на 01.12.2019 року.

Однак, як зазначає позивач, директор філії «Інфоксводоканал» відмовив йому видати вищезазначену довідку без оплати боргу держави та Одеської міської ради за користування пільговиком ОСОБА_1 комунальними послугами з централізованого постачання в його квартиру холодної води та водовідведення, у зв`язку з чим, для усунення загрози зриву угоди з купівлі-продажу квартири, з метою отримання вищевказаної довідки про відсутність боргу за послуги з постачання холодної води в квартиру та водовідведення, він - ОСОБА_1 був змушений сплатити за державу та Одеську міську раду (в особі Управління соціального захисту населення в Київському районі ДПтаСП) затребувану суму грошей у розмірі 1268,47 грн. без надання будь-яких розрахунків - доказів цього нібито боргу.

На думку позивача, відповідач незаконно 26.11.2019 року отримав від нього як пільговика грошові кошти у розмірі 1268,47 грн., також філія «Інфоксводоканал, по наявній у нього інформації, отримала також кошти за ці ж комунальні послуги, надані пільговику ОСОБА_1 , і з держави (через Ощадбанк), однак, філія «Інфоксводоканал» не збирається добровільно повертати їх ОСОБА_1 .

Крім того, позивач вказує, що відповідач видав йому довідку станом на 03.12.2019 року про відсутність у нього боргу перед філією «Інфоксводоканал», протиправно стягнув гроші з пільговика ОСОБА_1 у розмірі 1268,47 грн. і додатково, повторно, отримав гроші за ці ж комунальні послуги з держави, при цьому, Філія «Інфоксводоканал» продовжує направляти споживачу - пільговику ОСОБА_1 SМS - повідомлення про наявність у нього нібито боргу у загальної сумі 1007,99 грн.

З урахуванням викладеного, з посиланням на Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Закон України «Про захист прав споживачів», Закон України «Про житлово-комунальні послуги» та Житловий кодекс Української PCP, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання дій відповідача протиправними, визнання факту відсутності фінансової заборгованості по оплаті за надані комунальній послуги.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 29.08.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» про визнання дій відповідача протиправними, визнання факту відсутності фінансової заборгованості по оплаті за надані комунальній послуги було залишено без руху. Повідомлено ОСОБА_1 про необхідність виправити недоліки позову протягом 10 (десяти) днів з дня отримання цієї ухвали, а саме: зазначити докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;надати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Роз`яснено ОСОБА_1 , що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами, на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 07.10.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» про визнання дій відповідача протиправними, визнання факту відсутності фінансової заборгованості по оплаті за надані комунальній послуги. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

04.11.2019 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування наданого відзиву представник відповідача посилається на те, що рішенням Одеської міської ради від 05.04.2007р. № 1173-У Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг ТОВ Інфокс в особі філії Інфоксводоканал було визначено виконавцем послуг з водопостачання та водовідведення у житловому фонді комунальної власності.

21.08.2018р. до абонвідділу Управління Водозбут Київського району надійшла заява ОСОБА_1 № 2286/кв06 разом з додатками про підтвердження проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до довідки форми № 1 про склад сім`ї та реєстрацію № 596 від 16.08.2018р. за вищезазначеною адресою зареєстровані дві особи, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Згідно наданого договору купівлі-продажу від 14.06.2018 квартира за адресою за адресою: АДРЕСА_2 , придбана ОСОБА_1 . Особовий рахунок № НОМЕР_2 відкритий на ОСОБА_1 . Нарахування за послуги централізованого водопостачання та водовідведення по даному особовому рахунку здійснюються за показаннями приладів обліку та діючими тарифами. З 09.08.2018 року нарахування за послуги здійснюється з урахуванням пільги в розмірі 100 % «Інвалід війни 2 групи».

Представник відповідача вказує, що 30.08.2018 року споживачу було роз`яснено про обов`язковість укладення договору згідно Закону України Про житлово-комунальні послуги, проте, абонент відмовився від укладення договору.

Представник відповідача зазначає, що неодноразово ОСОБА_1 , письмово та на особистому прийомі роз`яснювалось, що нарахування пільги проводиться виключно в межах встановлених соціальних нормативів, на які держава надає громадянам пільги для користування послугами з централізованого водопостачання та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 06.08.2014р. М 409 Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування.

Відповідно до Постанови № 409 до 1 травня 2019 року соціальні нормативи становили для користування послугами з централізованого водопостачання - 4 куб. метри холодної води на одну особу на місяць за відсутності послуги з постачання гарячої води, для користування послугами з централізованого водовідведення - 4 куб. метра на одну особу на місяць.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів № 1176 від 27,12.2018 року Деякі питання надання житлових субсидій населенню у грошовій формі з і травня 2019 року соціальні нормативи становлять для користування послугами з централізованого водопостачання - 3,6 куб. метри холодної води на одну особу на місяць за відсутності послуги з постачання гарячої води, для користування послугами з централізованого водовідведення - 3,6 куб. метра на одну особу на місяць.

Щодо заборгованості у період з 13.06.2018 року по 01.08.2018 року представник відповідача вказує, що борг на момент продажу квартири 14.06.2018 року за даною адресою був відсутній, що підтверджується довідкою № 358/6 від 14.06.2018 року. Борг у розмірі 428,06 грн. за період з 14.06.2018р. по 31.08.2018р. був перерахований згідно довідки УСЗН, наданої разом із заявою від 11.09.2018р. ОСОБА_1 , отже з 09.08.2018р. нарахування здійснюються з урахуванням пільги. Після перерахування борг складає 342,43 грн.

Представник відповідача зазначає, що заборгованість станом на 30.09.2019 року становить 915,67 грн. у зв`язку із перевищенням соціальних нормативів споживання в межах яких держава надає пільги та які не були оплачені.

Представник відповідача вказує, що твердження позивача щодо того, що він не повинен сплачувати за послуги до моменту в`їзду у квартиру є хибними, оскільки з 14.06.2018 року він є власником квартири, та з цього часу на нього покладено обов`язок по сплаті нарахувань за послуги та незважаючи на відсутність укладеного договору між позивачем та відповідачем, споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення договору.

Щодо опломбування запірних вентилів до часу укладення договору з новим споживачем, то опломбування відбувається тільки за наявності заяви споживача та підтверджуючих документів.

З урахуванням вкладеного, представник відповідача вказує, що позивачем не надано суду жодних належних допустимих доказів на підтвердження порушення його прав як споживача.

19.11.2019 року від позивача до канцелярії суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог.

19.11.2019 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» - адвокат Сивак Альона Леонідівна надала до канцелярії суду заяву про відвід судді Петренка В.С.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20.11.2019 року заявлений представником Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» - адвокатом Сивак Альоною Леонідівною відвід судді Петренка В.С. визнано необґрунтованим. Заяву передано до канцелярії Київського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Петренка В.С.

20.11.2019 року від позивача до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач зазначив, що він категорично не згоден з висновками, викладеними у відзиві на позов, оскільки вони повністю суперечать вимогами законодавства України та реальним обставинам.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Коваленко О.Б. від 22.11.2019 року було відмовлено у задоволенні заяви представника ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» про відвід судді Петренка В.С. по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» про визнання дій протиправними, визнання факту відсутності фінансової заборгованості по оплаті за надані комунальній послуги. Повернуто справу для продовження розгляду справи по суті.

25.11.2019 року від представника відповідача до канцелярії суду надійшли заперечення на відповідь на відзив.

14.01.2020 року від позивача до канцелярії суду надійшла заява про зміну предмету позову та збільшення розміру позовних вимог, яку, у підготовчому засіданні 16.01.2020 року судом було прийнято до розгляду.

16.01.2020 року від представника відповідача до канцелярії суду надійшла заява про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради.

У підготовчому засіданні 16.01.2020 року заяву представника відповідача було задоволено та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради.

28.01.2020 року від представника відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на заяву про зміну предмету позову та збільшення розміру позовних вимог, в якому представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

03.02.2020 року від позивача до канцелярії суду надійшли додаткові пояснення.

12.02.2020 року від представника третьої особи надійшли письмові пояснення на позовну заяву, в яких представник третьої особи зазначає про те, що Положенням про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 року № 117, передбачено ведення управлінням соціального захисту населення зазначеного реєстру відповідно до обліку пільговиків.

ОСОБА_1 , 1951 року народження, перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення в Київському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (далі - управління), як особа з інвалідністю внаслідок війни II групи, ветеран військової служби, пенсіонер Міністерства оборони та внесений до «Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги».

Згідно ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач та його дружина мають право на 100-процентну знижку плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання, та квартирним телефоном - 50%.

Представник третьої особи вказує, що як особа з інвалідністю внаслідок війни II групи позивач перебував на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 , з 28.05.2003 року по 12.06.2018 року.

22 серпня 2018 року на особистому прийомі в Управлінні ОСОБА_1 надав копію договору купівлі-продажу квартири та копію паспорту із відміткою про зняття з реєстрації місця проживання з 12.06.2018 року та відміткою про реєстрацію місця проживання за адресою АДРЕСА_2 з 09.08.2018 року.

На підставі зазначеного та на виконання вимог Положення № 117 Управлінням було закрито його персональну облікову картку та знято з обліку Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги з дня зняття з місця реєстрації, тобто з 12.06.2018 року

За новим місцем проживання за адресою АДРЕСА_2 , управлінням було відкрито нову облікову картку з дати реєстрації пільговика, а саме з 09.08.2018 року.

Представник третьої особи вказує, що Управління здійснювало звірку інформації, що міститься в Реєстрі з інформацією, яка надходила від зазначених підприємств, та контроль за відшкодуванням витрат за надані пільги відповідно до державних соціальних нормативів споживання та затверджених тарифів. Зокрема, відшкодування витрат ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» за надані послуги ОСОБА_1 за вищевказаною адресою здійснювалось з 09.08.2018 року до 30.09.2019 року.

Також представник третьої особи зазначає, що оскільки ОСОБА_1 до 15 жовтня не звернувся із заявою для виплати пільги готівкою, пільги у безготівковій формі призначалися йому в автоматизованому режимі.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11.06.2020 року було частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал», у разі наявності, належним чином завірені копії: договору між ОСОБА_2 і Філією «Інфоксводоканал» про постачання холодної води в квартиру АДРЕСА_1 ; заяви споживача ОСОБА_2 про необхідність надання їй довідки про відсутність заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_2 ; документу із зазначенням дати припинення дії договору між ОСОБА_2 і Філією «Інфоксводоканал» про постачання холодної води в квартиру АДРЕСА_1 ; договору зі споживачем ОСОБА_1 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення в квартиру

АДРЕСА_1 або документи, які послужили юридичною підставою для постачання ОСОБА_1 холодної води із зазначенням дати початку дії правовідносин (зобов`язань) між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем Філією «Інфоксводоканал».Витребувано у Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, у разі наявності, належним чином завірені копії: договору між Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради і Філією «Інфоксводоканал» про відшкодування витрат за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, за адресою: квартира АДРЕСА_1 , за період з 09.08.2018 року до 30.09.2019року; розрахунки, які отримав Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради від Філії «Інфоксводоканал» щодо вартості послуг, наданих у квартиру АДРЕСА_1 за період з 09.08.2018 року до 30.09.2019року; договору між Філією «Інфоксводоканал» і споживачем ОСОБА_1 щодо централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: квартира АДРЕСА_1 , в період з 09.08.2018 року до 30.09.2019 року.

10.07.2020 року на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів від представника відповідача надійшла частина витребуваних судом документів.

03.09.2020 року на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів від представника третьої особи також надійшла частина витребуваних судом документів.

У підготовчому засіданні 10.09.2020 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

14.09.2020 року від позивача до канцелярії суду надійшли додаткові пояснення на ухвалу про витребування доказів.

У судовому засіданні 24.11.2020 року позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне у матеріалах справи, у судове засідання 24.11.2020 року не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи або клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав.

У судовому засіданні 24.11.2020 року представник третьої особи Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, ОСОБА_1 є інвалідом війни 2 групи, ветераном війни, і має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 22.04 2009 року (дублікат) (т. 1 а.с. 14).

14.06.2018 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу, посвідченого Приватним нотаріусом Одеського міського управління юстиції Коваль Н.В., зареєстрований в реєстрі №567 (т. 2 а.с.9-10).

Згідно довідки ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» від 14 червня 2018 року №358, за період з 01.09.2008 року по 13 червня 2018 року заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення перед управлінням «Водозбут» відсутня (т. 1 а.с. 19).

Тобто, станом на момент продажу квартири 14.06.2018 року у попереднього власника квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення була відсутня.

09 серпня 2018 року ОСОБА_1 та його дружина були зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 був занесений до ЕДАРПу як «інвалід війни 2 групи» з 09 серпня 2018 року, користується пільгами на житлово-комунальні послуги у розмірі 100 % та телефон 50 %. Кількість пільговиків два, що підтверджується довідкою (т. 1 а.с. 61).

21 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» з заявою про укладення договору про надання житлово-комунальних послуг.

27.11.2019 року між ТОВ «Інфокс» філії «Інфоксводоканал» та ОСОБА_1 було укладено договір №187845/КВ-ВБС з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньо будинкових систем). Особовий рахунок № НОМЕР_3 .

Разом з тим, як зазначає позивач, хоча договір купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_1 , було укладено 14.06.2018 року, фактично у квартирі він почав проживати з 21 липня 2018 року, коли отримав від ріелтора ключі.

До цього часу, тобто до 21 липня 2018 року, як стверджує позивач, у квартирі проживала та користувалася комунальними послугами ОСОБА_4 .

Таким чином, позивач вважає, що заборгованість за період з 14 червня 2018 року по 01 серпня 2018 року у розмірі 428,06 гривень за послуги водопостачання є боргом попереднього власника квартири ОСОБА_4 , а тому Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» незаконно нарахувала йому плату за користування послугою водопостачання за період з 14 червня 2018 року по 01 серпня 2018 року, якою він у той час не користувався, оскільки у квартирі не проживав.

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до змісту положень статей 11,15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений статтею 16 ЦК України.

Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Як правило, спосіб захисту порушеного права визначено законом.

Способами захисту цивільних прав та інтересів відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 8 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (з наступними змінами та доповненнями) (далі - Закон) бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Підприємство самостійно: визначає облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку.

Згідно зі статтею 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Виходячи з положень Закону та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08 жовтня 1999 року №237, виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, в тому числі за якою минув строк позовної давності, є господарською діяльністю підприємства.

Таким чином, особовий рахунок, відкритий за адресою міста проживання позивача є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто відповідача.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (тут і далі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 5,6 статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Згідно із ч.1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд зазначає, що зобов`язання по оплаті комунальних послуг виникли у позивача з часу придбання у власність вказаної квартири, тобто з 14 червня 2018 року.

Посилання позивача, на те, що фактично у квартирі він почав проживати з 21 липня 2018 року, коли отримав від ріелтора ключі, а до цього часу, тобто до 21 липня 2018 року у квартирі проживала та користувалася комунальними послугами ОСОБА_4 , судом до уваги не приймаються, оскільки ніяких доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем надано не було.

Акт приймання-передачіна підтвердження фактичної передачі квартири ОСОБА_1 відсутній та ОСОБА_1 не підписувався, у зв`язку з чим, суд не може пересвідчитися в тому, що у період з 14 червня 2018 року по 21 липня 2018 року квартирою користувався не він, а ОСОБА_4 або інша особа.

При цьому, суд враховує те, що згідно довідки ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» від 14 червня 2018 року №358, за період з 01.09.2008 року по 13 червня 2018 року заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення перед управлінням «Водозбут» відсутня, тобто, станом момент продажу квартири 14.06.2018 року у попереднього власника квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення була відсутня.

Таким чином, оскільки на момент купівлі ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 , борг у попереднього власника квартири був відсутній, а відповідно ч.1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, суд зазначає, що зобов`язання по оплаті комунальних послуг виникли у позивача з часу придбання у власність вказаної квартири, тобто з 14 червня 2018 року.

Разом з тим, суд роз`яснює позивачу, що він має право пред`явити регресний позов до колишнього власника кватири ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за послуги водопостачання, яка, як стверджує позивач, проживала у квартирі у період з 14 червня 2018 року по 21 липня 2018 року та користувалася послугами водопостачання.

Посилання позивача на те, що філія «Інфоксводоканал» як виконавець комунальних послуг, видаючи ОСОБА_2 14.06.2018 року довідку про відсутність заборгованості, мала в ці ж хвилини здійснити відключення холодної води, в тому числі, опломбувати запірні вентилі у квартирі АДРЕСА_1 , а після укладення договору з новим споживачем - ОСОБА_1 , філія «Інфоксводоканал» повинна відновити надання відповідних комунальних послуг шляхом зняття пломб за власний рахунок протягом доби на підставі письмової заяви ОСОБА_1 , не приймаються судом до уваги, оскільки чинним законодавством такі дії зі сторони відповідача не передбачені.

Також, помилковими є твердження позивача відносно того, що саме з 21.08.2018 року, тобто з моменту подачі новим споживачем (позивачем) ОСОБА_1 заяви на ім`я начальника управління «Водозбут» філії «Інфоксводоканал» з клопотанням про підключення квартири за вищевказаною адресою: АДРЕСА_2 , в зв`язку з її купівлею 14.06.2018 у ОСОБА_4 , між позивачем-споживачем та відповідачем виникли усні певні права і зобов`язання у сфері користування питною водою за новою адресою проживання пільговика споживача.

Як зазначалося вище, відносини з приводу надання фізичним особам послуг з постачання питної води та водовідведення регулюються ст.ст. 19 - 23 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (далі Правила), Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Житловим Кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Постачання фізичним особам питної води та водовідведення за загальним правилом має здійснюватися на підставі договору про надання цих послуг.

Разом з тим, фактичне надання цих послуг і відкриття особового рахунку на ім`я споживача слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Законом України «Про питну воду та питне водопостачання», а також Правилами.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20, ч.1-2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами та вноситься у встановлені строки.

У відповідності до п. 18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» державна політика у сфері питної води та питного водопостачання базується на принципах: науково обґрунтованого нормування якості питної води, нормативів її споживання та формування тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення; відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення законодавства у сфері питної води та питного водопостачання; додержання єдиних правил, норм і стандартів усіма суб`єктами відносин у цій сфері тощо.

Згідно зі статтею 32 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» тарифи на надання послуг з питного водопостачання розраховуються на підставі галузевих нормативів витрат та повинні повністю відшкодовувати експлуатаційні витрати та забезпечувати надійну роботу об`єктів централізованого питного водопостачання та водовідведення.

Статтею 6 Закону України від 3 грудня 1990 року № 507-ХІІ «Про ціни та ціноутворення» (далі - Закон № 507-ХІІ) передбачено, що крім вільних цін і тарифів у народному господарстві застосовуються також державні фіксовані та регульовані ціни. При цьому застережено, що вільні ціни і тарифи встановлюються на всі види продукції, товарів, послуг, за винятком тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін і тарифів (стаття 7 зазначеного Закону).

Стаття 9 Закону № 507-ХІІ визначає, що державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи встановлюються державними органами.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 28 Закону № 280/97-ВР до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні, транспортні та інші послуги, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади, установами та організаціями, які не належать до комунальної власності.

Послуги з централізованого водопостачання і водовідведення відносяться до комунальних послуг.

Частиною першої статті 23 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання»визначено, що виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво житлово-комунальних послуг і подають їх на затвердження органам місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку.

Порядок формування тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг, які затверджують органи місцевого самоврядування, визначає Кабінет Міністрів України.

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 з 14 червня 2018 року є власником квартири АДРЕСА_1 , та являється споживачами послуг з водопостачання і водовідведення.

Договір між сторонами про надання послуг було укладено 27.11.2019 року.

Проте, ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» надавав відповідачу як споживачу за вказаною адресою послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідач такі послуги прийняв, від їх отримання не відмовлявся.

Отже, судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини з надання послуг з водопостачання та водовідведення, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні такі послуги, а друга - зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20, ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник та наймач (орендатор) будинку, квартири - споживач послуг зобов`язаний, у тому числі сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житло-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил.

Відповідно до п.1 Правил «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», ці правила регулюють правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

За таких обставин, з урахуванням наведених норм права зобов`язання по оплаті послуг з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення несе користувач/власник житлового будинку, квартири, як споживач.

Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймачі (власники) зобов`язані своєчасно вносити оплату за комунальні послуги.

Статтею 64 ЖК України передбачено, що наймач і всі повнолітні члени сім`ї несуть солідарну майнову відповідальність за зобов`язаннями, пов`язаними з найманням житла.

Крім того, ст. ст. 11, 526 ЦК України договір не є єдиною підставою виникнення правовідносин між сторонами.

Недотримання відповідачем вимог закону щодо обов`язкового укладення договору із водопостачання не звільняє його від обов`язку сплати отриманих послуг, від яких вони не відмовлялися і які надавалися їм водопостачальником у централізованому порядку.

За таких обставин, з урахуванням наведених норм права зобов`язання по оплаті послуг з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення несе користувач/власник житлового будинку, квартири, як споживач.

Таким чином, суд зазначає, що зобов`язання по оплаті послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення виникло у ОСОБА_1 саме з 14 червня 2018 року, коли він став власником квартири АДРЕСА_1 , а не з 21.08.2018 року як помилково вважає позивач.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» щодо нарахування плати йому - ОСОБА_1 у сумі 428,06 гривень за користування комунальною послугою колишнім власником квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 , протиправними, задоволенню не підлягають.

Щодо вимог позивача про визнання дій відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» щодо нарахування плати йому - ОСОБА_1 у розмірі 2 084,45 гривень без урахування пільг, які поширюються на нього як особу з інвалідністю внаслідок війни 2 групи і на членів його сім`ї, які проживають разом з пільговиком, протиправними, визнання встановленим факт відсутності заборгованості у нього - ОСОБА_1 перед відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» з оплати за користування холодної водою та водовідведенням станом на 02.01.2020 року в розмірі 2 512,51 гривень, та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» на його - ОСОБА_1 користь зайве сплачені грошові кошти у розмірі 1 268,47 гривень, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014р. №409 Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування (надалі Постанова № 409), встановлені єдині норми користування послугами, на які надаються пільги та субсидії, у тому числі і для користування послугами з централізованого постачання холодної та гарячої води (2,4 куб. метра на одну особу на місяць (за наявності централізованого постачання гарячої води) та 4,0 куб. метра на одну особу на місяць за відсутності централізованого постачання гарячої води до 01.05.2019 року та 3,6 після 01.05.2019 року. Для користування послугами централізованого водовідведення - 4 куб.м. на одну особу в місяць до 01.05.2019 року та 3,6 після 01.05.2019 року. Споживання понад встановлених соціальних норм сплачується без урахування пільги. Постанова № 409 вступила в дію з 01.10.2014р. До вступу в дію цієї постанови для нарахування пільги використовувалися норми (нормативи) згідно рішення виконавчого комітету Одеської міської «Про внесення доповнень до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 15.02.1992 р. № 63 «Про впорядкування експлуатації та користування системами комунального водопроводу та каналізації м. Одеси» від 25.02.2010р. №30.

У Законі України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту зазначено, що особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надаються такі пільги: 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Норми визначені у рішенні Виконавчого комітету № 30 від 25.02.2010р. Про внесення доповнень до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 15.02.1992р. № 63 Про впорядкування експлуатації та користування системами комунального водопроводу та каналізації м. Одеси.

Оскільки, норми у всіх регіонах різні та встановлені міськими радами, то Постановою № 409 було узагальнено норми користування послугами, на які надаються пільги та субсидії.

Положенням про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 року № 117 (далі - Положення №117), передбачено ведення управлінням соціального, захисту населення зазначеного реєстру відповідно до обліку пільговиків.

ОСОБА_1 є інвалідом війни 2 групи, ветераном війни, і має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 22.04 2009 року (дублікат) (т. 1 а.с. 14).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення в Київському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради як особа з інвалідністю внаслідок війни II групи, ветеран військової служби, пенсіонер Міністерства оборони та внесений до «Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги».

Згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач та його дружина мають право на 100-процентну знижку плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання, та квартирним телефоном - 50%.

Як особа з інвалідністю внаслідок війни II групи позивач перебував на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 , з 28.05.2003 року по 12.06.2018 року, що підтверджується відповідною довідкою (т. 1 а.с. 157).

Відповідно до п. 7 вищезазначеного Положення №117, у разі зміни місця проживання в межах адміністративно-територіальної одиниці, яку обслуговує уповноважений орган, пільговик або його законний представник повинен повідомити його про це письмово. Уповноважені органи за попереднім місцем проживання пільговика закривають його персональну облікову картку та видають пільговику довідку про зняття з обліку, а за новим місцем проживання відкривають нову облікову картку з дати реєстрації пільговика.

За новим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , управлінням було відкрито нову облікову картку з дати реєстрації пільговика, а саме з 09.08.2018 року до 03.12.2019 року, що підтверджується відповідною довідкою (т. 1 а.с. 157).

Відповідно до п. 10 Положення № 117, підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою 2-пільга (в редакції чинній станом на 01.08.2018 р.)

Для пільговиків, які мешкають у багатоквартирних будинках, у яких створено об`єднання співвласників багатоквартирних будинків та житлово-будівельні кооперативи, уповноважений орган розраховує щомісяця до 10 числа самостійно розмір пільги на сплату внесків на управління багатоквартирним будинком, на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та на оплату електроенергії, природного газу (в тому числі послуг з транспортування, розподілу та постачання), тепло-, водопостачання і водовідведення, вивезення побутового сміття та рідких нечистот за попередній місяць виходячи з розміру знижки, на яку пільговик має право згідно із законом, членів сім`ї, на яких поширюється пільга відповідно до статті 51 Бюджетного кодексу України, та з урахуванням встановлених державних соціальних нормативів у сфері житлово-комунального обслуговування, а також розміру внесків.

З матеріалів справи вбачається, що Управління здійснювало відшкодування витрат ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» за надані послуги ОСОБА_1 за вищевказаною адресою з 09.08.2018 року до 30.09.2019 року, що підтверджується повідомленням про надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг (т. 2 а.с. 18-21).

27.04.2019 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року № 373, якою затверджено «Порядок надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі» (далі - Порядок № 373).

Вказаним Порядком №373 визначено механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі та з 01.10.2019 року розпочато монетизацію пільг на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 7 Порядку № 373, виплата розрахованої суми пільги здійснюється у грошовій безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок Мінсоцполітики в АТ Ощадбанк на підставі укладеного між Мінсоцполітики та АТ Ощадбанк договору (далі - рахунок для виплати пільг). За заявою пільговика, поданою структурному підрозділу з питань соціального захисту населення до 15 жовтня (15 травня), у якій зазначаються виплатні реквізити, виплата пільги здійснюється у грошовій готівковій формі з початку опалювального (неопалювального) сезону (у редакції, чинній станом на 01.10.2019 року).

Оскільки ОСОБА_1 до 15 жовтня не звернувся із заявою для виплати пільги готівкою, пільги у безготівковій формі призначалися йому в автоматизованому режимі.

На виконання положень зазначеного Порядку № 373, на підставі даних Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, та інформації, отриманої відповідно до пункту 5 цього Порядку, управління розраховує щомісяця до 20 числа суму пільги виходячи з розміру знижки, на яку пільговик має право згідно із законом, кількості членів сім`ї, які мають таке право відповідно до законодавчих актів, зазначених у пункті 3 цього Порядку, та визначені статтею 51 Бюджетного кодексу України, та з урахуванням встановлених цін/тарифів (внесків) і державних соціальних нормативів у сфері житлово-комунального обслуговування.

Державні соціальні нормативи в межах яких надаються пільги та субсидії встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування», яка набрала чинності 01.10.2014 року.

Питання щодо застосування положень зазначеної постанови викладені у роз`ясненнях Міністерства розвитку громад та територій України від 24.06.2015 року

З 16.12.2019 року по теперішній час позивач перебуває на обліку управління соціального захисту населення в Київському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, як особа з інвалідністю внаслідок війни II групи, ветеран військової служби, пенсіонер Міністерства оборони та внесений до бази даних «Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги» за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_5 .

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що нарахування ОСОБА_1 плати за послуги водопостачання здійснювалось відповідачем з урахуванням встановлених пільг, які поширюються на ОСОБА_1 як особу з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи і членів його сім`ї.

При цьому, суд зазначає, що за період з 13.06.2018 року по 08.08.2018 року пільги позивачу не надавались, оскільки він ніде не був зареєстрований та не перебував на обліку в базі даних Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, як це передбачено Положенням про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 року № 117.

Також суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що дружина позивача була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , як і відсутні докази того, що такі дані про реєстрацію своєї дружини за вказаною адресою надав позивач Товариству з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» або Управлінню соціального захисту населення в Київському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, а тому суд не може пересвідчитися в протиправності дій відповідача щодо нарахування плати за послуги водопостачання без урахування пільг, які поширюються на членів його сім`ї, які проживають разом з ним як пільговиком.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання дій відповідача протиправними, визнання факту відсутності фінансової заборгованості по оплаті за надані комунальній послуги, необхідно відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, витрати по сплаті судового збору слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання дій відповідача протиправними, визнання факту відсутності фінансової заборгованості по оплаті за надані комунальній послуги залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення складено 01.12.2020 року.

Суддя Петренко В. С.