Справа № 367/5424/19
Провадження по справі № 2/367/2415/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року Ірпінський міський суд Київської області в складі

судді Карабаза Н.Ф.,

при секретарі Стародубець О.І.

заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом Керівника Бахмацької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі позивача: Борзнянської центральної районної лікарні до ОСОБА_1 про стягнення коштів

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява Керівника Бахмацької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі позивача: Борзнянської центральної районної лікарні до ОСОБА_1 про стягнення коштів. В обґрунтування позову вказує, що в обґрунтування правомірності використання представницьких повноважень при зверненні з даним позовом зазначено, що уповноваженими особами Борзнянської центральної районної лікарні не було здійснено жодних дій для захисту та відновлення порушених інтересів держави, повернення до бюджету коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Так, вироком апеляційного суду Чернігівської області від 25.09.2018 року (справа 730/243/17) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі. Встановлено, що 08.07.2016 року близько 02:00 години ОСОБА_1 , перебуваючи неподалік кафе «Водолій», яке знаходиться по вул. Київській в м. Борзна Чернігівської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно здійснив декілька пострілів із невстановленої досудовим розслідуванням зброї по ОСОБА_2 , у результаті чого останній отримав тілесні ушкодження в області голови у вигляді стріляного кульового сліпого поранення правої половини лобної ділянки, яке виражалось ушкодженням зовнішньої кісткової пластинки лобної кістки на рівні пазухи останньої з розповсюдженням тріщин на надбрівну дугу та верхню стінку очниці, забоєм правого очного яблука та забоєм головного мозку легкого ступеня; стріляного кульового поранення лівої щічно-ротової ділянки обличчя, яке виражалось наскрізним ушкодженням верхньої губи рота та ушкодженням тіла верхньої щелепи зліва; в області кінцівок та тулуба у вигляді стріляних кульових сліпих поранень правого плеча та лівого плеча, а також стріляного кульового поранення правої пахвинної ділянки живота. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 64 від 31.08.2016 року тілесне ушкодження відноситься до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості за ознакою небезпеки для життя. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 житель АДРЕСА_1 , з 02:00 години 08.07.2016 року по 11:00 год. 08.07.2016 року перебував у реанімаційному відділенні Борзнянської центральної районної лікарні з діагнозом: множинні вогнепальні рани голови, правого плеча, правої пахової ділянки, лівого стегна, травматичний шок ІІІ ст. Після чого останній був транспортований в травматологічне відділення Чернігівської обласної лікарні в м. Чернігів. Згідно розрахунку Борзнянської ЦРЛ вартість ліжко-дня у липні 2016 року становила 315,36 грн. Таким чином, на лікування потерпілого від кримінального правопорушення державою затрачено кошти у сумі 315,36 грн. У зв`язку з бездіяльністю посадових осіб Борзнянської центральної районної лікарні, заходи щодо реального стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину не вживаються, оскільки до цього часу Борзнянська ЦРЛ до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 витрат на лікування потерпілого ОСОБА_2 від злочину не зверталась, внаслідок чого порушуються державні інтереси, які полягають в забезпеченні повернення до бюджету відповідного державного закладу охорони здоров`я понесених витрат. Таким чином, єдиною можливістю захистити державні інтереси є звернення прокурора до суду з відповідним позовом про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину з відповідача - ОСОБА_1 . Про наявність підстав для представництва в суді інтересів держави повідомлено Борзнянську центральну районну лікарню листом від 01.07.2019 року. Просив стягнути з ОСОБА_1 кошти у сумі 315,36 грн. на відшкодування витрат Борзнянської центральної районної лікарні на стаціонарне лікування потерпілого від злочину; витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти на відповідача.

В судове засідання прокурор Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури - Василіва Н. не з`явилася, до суду подала заяву в якій не заперечувала щодо заочного розгляду справи.

В судове засідання представник Борзнянської центральної районної лікарні не з`явився, до суду надіслав заяву в якій просить проводити слухання справи без його участі, позов прокуратури підтримує.

В судове засідання відповідач - ОСОБА_1 не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно вироку апеляційного суду Чернігівської області від 25.09.2018 року по справі № 730/243/17 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_1 залишено без задоволення Апеляційну скаргу першого заступника прокурора області Балєва Ю.О. задоволено частково. Вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 06.06.2018 року щодо ОСОБА_1 в частині призначеного покарання скасовано. ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КК України призначено покарання у виді семи років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання обчислювати з 16.02.2017 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання ОСОБА_1 зараховано термін попереднього ув`язнення з 16 лютого 2017 року по 25 вересня 2018 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У решті цей вирок залишено без змін.

Судом визнано доведеним, що 08.07.2016 року, близько 02 години, перебуваючи неподалік кафе «Водолій», розташованого на вул. Київській у місті Борзні Чернігівської області ОСОБА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно здійснив декілька пострілів із невстановленої досудовим розслідуванням зброї по ОСОБА_2 , внаслідок чого потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді стріляного кульового сліпого поранення правої половини лобної ділянки з ушкодженням зовнішньої кісткової пластинки лобної кістки на рівні пазухи останньої з розповсюдженням тріщин на надбрівну дугу та верхню стінку очниці, забою правого очного яблука та забою головного мозку легкого ступеня; стріляного кульового поранення лівої щічної ротової ділянки обличчя з наскрізним ушкодженням верхньої губи рота та ушкодженням тіла верхньої щелепи зліва; у вигляді стріляних кульових сліпих поранень правого та лівого плечей, а також стріляного кульового поранення правої пахвинної ділянки живота, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Згідно листа Борзнянської центральної районної лікарні ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні ЦРЛ з 28.07.2016 02-00 год. по 28.07.2016 року 11-00 год. Період перебування на лікуванні в ЦРЛ одного ліжко-дня становить 315,36 грн.

Згідно листа виконувача обов`язків начальника ДУ «Чернігівській слідчий ізолятор» Булко О.С. віл 01.07.2019 року № 16/3134 ОСОБА_1 , 1973 року народження був направлений на відбування покарання з ДУ «Чернігівській слідчий ізолятор» до ДУ «Бучанська виправна колонія № 85» Київської області.

За ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1206 ЦК України визначено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо злочин вчинено малолітньою або неповнолітньою особою, витрати на лікування потерпілого відшкодовуються особами, визначеними статтями 1178 і 1179 цього Кодексу. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» №11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Пунктом 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного державного бюджету (місцевого чи регіонального самоврядування), або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я (п.п. 3, 4 Порядку).

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце цідії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Крім того, в силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України обставини вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення встановлені вироком апеляційного суду Чернігівської області від 25.09.2018 року, який набрав законної сили, є обов`язковими для суду у даній справі та, як наслідок, не потребують доказуванню.

За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача з ОСОБА_1 кошти у сумі 315,36 грн. на користь Борзнянської центральної районної лікарні на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

З урахуванням задоволення позову відповідно до ст. 141 ЦПК України та п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 1166, 1206 ЦК України, ст.ст.4, 5, 10, 13, 76-79, 80, 81, 133, 141, 247, 259, 264, 265, 268, 273, 281-282, 283-289, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов Керівника Бахмацької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі позивача: Борзнянської центральної районної лікарні до ОСОБА_1 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 кошти у сумі 315,36 грн. на користь Борзнянської центральної районної лікарні на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір в розмірі - 1921 грн.

Повний текст судового рішення буде складено протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.Ф. Карабаза