Справа № 638/5983/19
Провадження № 2/638/2907/20
02 березня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого Грищенко І.О.
за участю секретарів судового засідання Панікарук В.В., Котяш Н.В., Корнієнко К.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту Служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав,
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту Служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що з 03 липня 2012 року знаходилася у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з відповідачем по справі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується даними Свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 08 вересня 2015 року. З жовтня 2016 року відповідач проживає окремо у м. Сімферополі, ухиляється від належного виконання свого батьківського обов"язку, а саме: з донькою не спілкується, зовсім не цікавиться життям та розвитком дитини, не забезпечує її матеріально, контакту не шукає, не бере участі у її вихованні. На підставі викладеного, позивач просить суд позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та змінити призвіще з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».
Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує , просить задовольнити з підстав , викладених в позові. Проти прийняття заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, відзиву на позов не надав, причини неявки суду не повідомив.
Департамент Служб у справах дітей Харківської міської ради надав до суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника Департаменту та надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 .
Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.
Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Судом встановлено. що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 08 вересня 2015 року, актовий запис № 1775.
Відповідно до довідки, виданої Комунальним закладом «Дошкольний навчальний заклад (ясли-садок) №178 Харківської міської ради» від 03.10.2019 року про те, що ОСОБА_3 відвідує садок з 01.09.2017 року. Дитину постійно приводить та забирає лише мама ОСОБА_1 .. Вона відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами доньки, бере активну участь у житті групи, відвідує святкові ранки. Батько ОСОБА_4 жодного разу у дитячому садку не з`являвся, дитиною не цікавився, не відвідував батьківські збори, не підтримував зв`язків з донькою.
Як зазначила в позові позивач з часу припинення шлюбних відносин з жовтня 2016 року, донька проживає з неї, знаходиться на повному її забезпеченні, відповідач життям доньки не цікавиться та з дитиною не спілкується.
Факт проживання дитини ОСОБА_7 разом з матір`ю підтверджується довідкою про склад сім`ї від 17.08.2018 року.
Відповідно до висновку Департаменту Служб у справах дітей Харківської міської ради від 19.11.2019 року №718, який був наданий в судове засідання, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Департамент вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ч. 4 ст. 155 СКУкраїни, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».
Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.
Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.
Суд вбачає, що відповідач ОСОБА_4 свідомо нехтує та взагалі відмовився від виконання батьківських обов`язків по відношенню до доньки ОСОБА_7 , не цікавиться її долею, участі у її вихованні та розвитку не приймає, матеріально дитині не допомагає, тобто жодного контакту з дитиною не підтримує.
Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Такого ж висновку і дійшов ВССУ в ухвалі від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц ВССУ зауважив, що позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Суд вказав, що потрібно встановити винну поведінку батька щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а також те, чи можливо змінити його поведінку в кращу сторону попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а також сприяти захисту інтересів дитини щодо її права на батьківське піклування та перевірити ставлення дитини до свого батька.
Під час розгляду даної справи судом встановлено, що відповідач жодних спроб на відновлення відносин з донькою не робив, він не тільки ухиляється від виконання ним своїх батьківських обов`язків, а свідомо не бажає їх виконувати, тому суд доходить висновку, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Європейський суд з прав людини в контексті статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, серед іншого зазначив, що головним критерієм при вирішенні таких справ є інтереси дитини, розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин, і відповідне рішення має підкріплюватись достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини (пункт 49 рішення від 18 грудня 2008 року в справі «Савіни проти України»).
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Суд повно, всебічно та об`єктивно оцінивши обставини справи, дійшов висновку, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують свідоме ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків та його небажання виховувати доньку, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, законними та відповідача належить позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_7 .
Відповідно до вимог ст.. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 150, 164, 165, 166 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 4-5, 12-13, 76, 81, 141, 258, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту Служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Сімферополь ( АР Крим) , проживаючого : АДРЕСА_1 , відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Змінити прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » шляхом внесення змін в актовий запис про народження дитини та видачі нового свідоцтва про народження.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Сімферополь ( АР Крим) , проживаючого : АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в сумі 768,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто Дзержинським районним судом м. Харкова за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий : І.О.Грищенко