справа №176/2577/19
провадження №2/176/114/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

03 березня 2020 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гусейнова К.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» із третіми особами приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, Державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Примак Катериною Віталіївною про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №5271, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. виданого 24.06.2019 року. Стягнути з відповідача судові витрати по справі.

В обґрунтування позову вказує, що вона в жовтні 2019 року при спробі зняти кошти зі своєї пенсійної картки АТ «Райффайзен Банк Аваль» отримала відповідь, що її картка заблокована та кошти зняти вона не може. Звернувшись до відділення банку позивачка отримала відповідь, що її картка заблокована, оскільки на неї накладено арешт Постановою державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Примак К.В. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. №5271 від 24.06.2019. З метою з`ясування причин і підстав виникнення заборгованості та для можливості досудового врегулювання спору вона в телефонному режимі звернулась до ТОВ «Фінансова компанія управління активами». В телефонній розмові працівник установи повідомив, що заборгованість виникла внаслідок невиплачених в строк коштів відповідно до умов кредитного договору, коли саме та де укладався договір, його номер, строк працівник пояснити не зміг. Враховуючи той факт, що жодних кредитних договорів з відповідачем, позивачка не підписувала та жодних коштів від них не отримувала, оскаржуваний виконавчий напис, на її думку вчинено нотаріусом незаконно і без підстав, за відсутності необхідних документів, визначених Законом, якими підтверджується безспірність заборгованості. Також, на думку позивачки, приватним нотаріусом Гуревічовим О.М. виконавчий напис №5271, виданий 24.06.2019 року вчинено з порушенням норм Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», що змусило його звернутись до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 18 листопада 2019 року було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також, даною ухвалою було відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі.

Ухвалою суду від 13 січня 2020 року було задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та зупинено стягнення за виконавчим провадженням від 24.09.2019 року відкритим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Примак Катериною Віталіївною, яке було відкрите на підставі виконавчого напису №5271, виданого 24 червня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем на користь ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами».

Ухвалою суду від 13 січня 2020 року у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича були витребувані завірені належним чином копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5271 від 26.06.2019 року. Цією ж ухвалою у державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Примак Катерини Віталіївни були витребувані завірені належним чином копії документів, на підставі яких було відкрито виконавче провадження.

Про розгляд справи, учасники справи повідомлені належним чином.

Від відповідача, у встановлений ухвалою суду від 18 листопада 2019 року строк відзиву на позов не надходило. Про розгляд справи відповідач повідомлявся належним чином.

Від третьої особи державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Примак К.В. письмових пояснень щодо позову до суду не надходило.

Від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. 06 лютого 2020 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшли копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №5271 від 24.06.2019 року.

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши надані докази, суд дійшов висновків про наступне.

Судом встановлено, що постановою ВП №595 від 24.09.2019 року державного виконавця Києвао-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Примак Катериною Віталіївною, при примусовому виконанні виконавчого напису №5271, виданий 24.06.2019, який видано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» у розмірі 8469,01 грн. було накладено арешт на грошові кошти що містяться на рахунках боржника а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, кім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та звернення стягнення на які заборонено законом та належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.14)

З наданої нотаріусом копії виконавчого напису №5271 від 24.06.2019 року вбачається, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінаносва компанія управління активами» стягнуто заборгованість за період з 23.05.2016 року по 31.05.2019 року на загальну суму 8469,01 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2622,39 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами у розмірі 310,55 грн, заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією у розмірі 415,00 грн, заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею у розмірі 4971,07 грн, плата за вчинення виконавчого напису у розмірі 150 грн.

Відповідно до Заяви про вчинення виконавчого напису нотаріуса №25 7281 від 31.05.2019 року, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» просить вчинити виконавчий напис нотаріуса про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за період з 23.05.2016 року по 31.05.2019 року включно, у розмірі 8319,01 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 2622,39 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 310,55 грн, заборгованість за комісією у розмірі 415,00 грн, заборгованість за пенею у розмірі 4971,07 грн, та додатково витрати пов`язані з вчиненням виконавчого напису нотаріуса.

З Кредитного договору зі страхуванням життя позичальника №1636/2903CLBPS вбачається, що між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 03.07.2013 року був укладений кредитний договір на суму 3450 грн зі сплатою 12 % річних. Дата повернення кредиту 02.01.2016 року.

Відповідно до заяви/анкети позичальника 1636/2903CLBPS 03.07.2013 року ОСОБА_1 просила надати їй кредит у сумі 3000 грн строком на 30 місяців.

З виписки за Кредитним договором №1636/2903CLBPS від 03.07.2013 року за період з 23.05.2016 року по 31.05.2019 року вбачається, що станом на 31.05.2019 року заборгованість за даним кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 8319,01 грн.

27.04.2019 року Товаристовом з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на адресу ОСОБА_1 направлялась письмова вимога про усунення порушення кредитних зобов`язань, повідомлення про відступлення права вимоги та довідка-розрахунок заборгованості за кредитним договором.

За Договором факторингу №20182407-1/2 від 24.07.2018 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступило право грошової вимоги ТОВ «Фінансова компанія управління активами».

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюються Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.

Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався тільки розрахунком заборгованості, підготовленим працівниками банку, що не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Вказана обставина підтверджується копіями документів, наданих нотаріусом до суду, на підставі яких він вчинив виконавчий напис. Виписки із особового рахунку боржника серед цих документів немає.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Із наданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., документів, на підставі яких він виконав виконавчий напис не вбачається чи отримував нотаріус від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), чи були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними.

За таких обставин, враховуючи те що відповідачем не було подано у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву та не додано відповідних доказів, які б підтверджували їх можливі заперечення, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис повинно бути визнано таким, що не підлягає виконанню.

З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 768, 40 грн., сплату якого позивачу було відстрочено до ухвалення рішення по справі.

Керуючись ст. 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» із третіми особами приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, Державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Примак Катериною Віталіївною про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, №5271, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем 24.06.2019 року про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю«Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором в сумі 8469,01 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (місцезнаходження: 03680 м. Київ, Святошинський район вул. Кільцева Дорога будинок №18 літера а ) на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтоводський міський суд.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області К.А. Гусейнов