Провадження № 2/415/578/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,

за участі секретаря - Кравченко О.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Зміст позовних вимог

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 08 червня 2018 року позивач уклала з ОСОБА_2 спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Жихар В.М., реєстр № 344 відповідно до якого позивач передає після смерті у власність відповідачу належну їй на праві приватної власності квартиру, яка розташована в АДРЕСА_1 , що належить відчужувану 1/2 частина - на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Лисичанським міськвиконкомом 18.02.1997р.за № 8008 згідно розпорядження від 18.02.1997 р. за № 8008., 1/2 частина - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Лисичанською державною нотаріальною конторою 18.09.2007 року за №411. Право власності позивача зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 10.07.2013 року, номер запису про право власності: 1588270.

Відповідно даного договору ОСОБА_4 після смерті позивача набуває право власності на належну їй квартиру АДРЕСА_2 , і зобов`язується виконувати обов`язки немайнового характеру, а саме: відвідувати її не рідше двох разів на місяць, перевіряти стан сантехніки, побутової техніки, при необхідності проводити ремонт, надавати відчужувану допомогу в придбанні згідно з рецептами лікарів належних лікувальних засобів, виконувати доручення по пранню білизни, біжучому ремонту квартири тощо, у разі смерті поховати по православному обряду.

Після підписання спадкового договору відповідач деякий час виконувала свої обов`язки, за кошти позивача купувала ліки, але у подальшому припинила виконання умов договору, не приходить до неї, не цікавиться її станом здоров`я. Позивачу майже 80 років, вона потребує сторонньої допомоги та догляду.

Відповідач свої обов`язки за спадковим договором не виконує в повному обсязі.

На підставі вищезазначеного та після зменшення позовних вимог просить розірвати спадковий договір від 08 червня 2018 року між нею та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Жихар В.М., реєстр № 344, згідно якого ОСОБА_2 набуває права власності на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_1 ; скасувати реєстрацію спадкового договору в Спадковому реєстрі та скасувати реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08.06.2018 № 1589446, об`єкт обтяження АДРЕСА_3 , АДРЕСА_1 .

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

11.01.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/10347/19 було відкрито провадження у цій цивільній справі.

03.03.2020 року відповідач надала письмове клопотання, в якому просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнала.

04.03.2020 року представник позивача надала заяву про зменшення позовних вимог.

04.03.2020 року представник позивача надала письмове клопотання, в якому просила справу розглядати без її участі та без участі позивача.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що відповідач свої обов`язки за спадковим договором не виконує в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Представник позивача ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду письмове клопотання, в якому просила розглядати справу за її відсутності та без участі позивача, зменшені позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надав до суду письмове клопотання, в якому просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи. У зв`язку з розглядом подання без участі осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні фактичні обставини.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтва про права власності на житло №8008 від 18 лютого 1997 року, виданого Лисичанським міськвиконкомом згідно з розпорядження від 18.02.1997 р. №8008, квартира АДРЕСА_4 належить на праві приватної, спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (а.с.5).

Згідно з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16215843 від 09.10.2017, виданого Лисичанським комунальним підприємством «БТІ», право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_4 зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, за реєстром №411, номер запису 7853, в книзі 26.

Згідно з свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 вересня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Шенцевим В.В., за реєстром №1426, спадкоємцем 1/2 квартири АДРЕСА_4 , яка належала померлому ОСОБА_7 є його дружина ОСОБА_1 (а.с.6).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 5965108 від 10.07.2013, позивачка ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_4 , яка належить їй на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер 8008, виданого 18.02.1997 Лисичанським міськвиконкомом та свідоцтва про право спадщину, серія та номер 411, виданого 18.09.2007 Лисичанською державною нотаріальною конторою (а.с.7).

Згідно з спадкового договору від 08 червня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Жихар В.М., за реєстром №344, ОСОБА_1 після своєї смерті передає квартиру АДРЕСА_4 ОСОБА_4 , за умови виконання відповідачем обов`язків зазначених п. 5 Спадкового договору.

Відповідно до п. 5 Спадкового договору за згодою Набувача майна покладаються такі обов`язки немайнового характеру:

5.1 відвідувати відчужувача не рідше двох разів на місяць, перевіряти стан сантехніки, побутової техніки, при необхідності проводити ремонт.

5.2 надавати допомогу в придбанні згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами.

5.3 виконувати доручення відчужувача по пранню білизни, біжучому ремонту квартири, тощо.

5.4 в разі смерті відчужувача проконтролювати її поховання по православному обряду на кладовищі м. Лисичанськ (а.с.8).

Згідно з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, №522219823 від 08.06.2018 р., наданого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Жихар В.М. спадковий договір, за реєстром №344, зареєстрований в Спадковому реєстрі за номером 62543154 (а.с.9).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №126940402 від 08.06.2018 р., наданого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Жихар Н.П., було накладено заборону відчуження квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , номер запису про обтяження 1589446 (а.с.10).

Згідно з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 19.10.2018 р., виданого Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_8 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 19.10.2018 року, про що складено відповідний актовий запис №140. Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини ОСОБА_9 .

Мотивувальна частина

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Відповідно до ст. 1304 ЦК України спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Таким чином, основне значення в спадковому договорі мають дві обставини: а) характер дій, які повинен здійснити набувач; б) час виконання дій за договором. Обидві обставини визначають основні параметри договору і відображені в його тексті.

Відповідно до ст. 1307 ЦК України на майно, визначене у спадковому договорі, нотаріус, який посвідчив цей договір, накладає заборону відчуження. Заповіт, який відчужувач склав щодо майна, вказаного у спадковому договорі, є нікчемним. Відчужувач має право призначити особу, яка буде здійснювати контроль за виконанням спадкового договору після його смерті. У разі відсутності такої особи контроль за виконанням спадкового договору здійснює нотаріус за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ст. 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача.

Оскільки ст. 1308 ЦК не встановлено правових наслідків розірвання договору, то можна припустити, що останні залежать від причин розірвання і стадії виконання умов договору, визначених у договорі зобов`язань. Тому, якщо розірвання умов договору відбувається на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем його розпоряджень, то мають наставати наслідки, передбачені главою 51 ЦК України, але у спадковому договорі може бути застосовано й заходи забезпечення виконання зобов`язань, передбачені главою 49 ЦК, оскільки інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене, аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем та його представником в ході судового розгляду справи доведено те, що відповідач порушила умови спадкового договору, не забезпечила позивачці належний догляд, допомогу та належних умов проживання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Спадковий договір є інститутом договірного, а не спадкового права, тому до правовідносини, які виникли з договорів, застосовуються в тому числі загальні положення про договір.

Відповідно до ст. 626 ЦК України спадковий договір є двостороннім, відплатним та консенсуальним договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 і 3 статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору.

Зміст наведеної правової норми дозволяє дійти висновку, що договір може бути розірваний, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання.

Суд вважає, що зміна обставин, на які посилаються позивач та представник позивача в обґрунтуванні невиконання зобов`язань за спадковим договором від 08.06.2018 року, дійсно є істотними.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З урахуванням характеру не виконання відповідачем обов`язків за вказаним спадковим договором яке є систематичним, а наявність укладеного договору позбавляє позивача, за рахунок приналежного їй майна, реалізувати свої права на укладення іншого спадкового договору, суд вважає, за необхідне розірвати спадковий договір з підстав невиконання зобов`язань відповідачем внаслідок неналежної поведінки набувача та скасувати накладену заборону на відчуження майна позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 15 від 22.11.2019 року про сплату судового збору в сумі 768,40 грн.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 142 ЦПК України, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у сумі 384,20 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 206, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 652, 1302 -1308 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору, задовольнити повністю.

Розірвати спадковий договір від 08 червня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Жихар В.М., реєстр № 344, згідно якого ОСОБА_2 набуває права власності на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_1 .

Скасувати реєстрацію спадкового договору від 08 червня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Жихар В.М., реєстр № 344 в Спадковому реєстрі.

Зняти заборону відчуження з належної ОСОБА_1 квартири за адресою АДРЕСА_1 , накладеної 10.07.2013р. приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Жихар Н.П., номер запису обтяження 1589446.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, тобто апеляційна скарга може бути подана до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер невідомо.

СУДДЯ Ю. О. КАЛМИКОВА