_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-зз/947/153/20
УХВАЛА

про скасування заходів забезпечення позову

01.12.2020 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

за участю секретаря - Шпак К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих по цивільній справі №520/17428/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про визнання договору недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння, суд

ВСТАНОВИВ:

09.11.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м.Одеси з заявою, в якій просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 25.12.2015 року у цивільній справі №520/17428/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про визнання договору недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння, у вигляді арешту автомобіля «Lexus RХ 350», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2020 року вказана цивільна справа була розподілена судді Гниличенко М.В.

Заявник ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась, причини неявки суду невідомі.

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Кармазіна К.Ю. до судового засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала письмову заяву, якою підтримала заяву про скасування заходів забезпечення позову, просила її задовольнити та справу розглянути за її відсутності./а.с.12/

ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщений належним чином, що вбачається із поштового повідомлення від 20.11.2020 року, причини неявки суду не відомі./а.с.9/.

ОСОБА_3 до судового засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи сповіщена належним чином, причини неявки суду не відомі.

До суду надійшло письмове клопотання від адвоката Компанієць М.М. про відкладення слухання справи у зв`язку з тим, що він знаходиться у відрядженні, проте до даного клопотання не надано ордеру чи договору про надання правничої допомоги саме у справі про скасування заходів забезпечення позову №520/17428/15-ц (провадження 2зз/947/153/20), тобто відсутнє підтвердження повноважень представляти інтереси ОСОБА_2 у даному судовому процесі, крім того, клопотання адресоване на ім`я судді Куриленко О.М. з посиланням на ст.42 ГПК України./а.с.10/

Суд вважає, що неявка учасників процесу не перешкоджає розгляду заяви, оскільки наявні в матеріалах справи докази є повними та достатніми для розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову та з огляду на строки розгляду вказаного клопотання, зазначені у ч.2 ст.158 ЦПК України.

Суд, дослідивши заяву про скасування заходів забезпечення позову та матеріали цивільної справи № 520/17428/15-ц, приходить до наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа № 520/17428/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння.

З матеріалів цивільної справи №520/17428/15-ц вбачається, що між сторонами по справі виник спір стосовно визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля марки «Lexus RХ 350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , укладеного відповідно до довідки-рахунку від 20.06.2013 року.

За наслідком розгляду справи, 12 жовтня 2016 року Київським районним судом міста Одеси було ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля «Lexus RХ 350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відповідно до довідки-рахунку від 20 червня 2013 року. В іншій частині позову щодо витребування майна із чужого незаконного володіння було відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що позивач ОСОБА_2 не знав про укладення правочину щодо відчуження автомобіля його дружиною ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та згоди, як співвласник, на вчинення цього правочину не надавав, тому такий правочин було визнано судом недійсним. В іншій частині позову про витребування майна із чужого незаконного володіння судом було відмовлено, оскільки відсутні правові підстави для витребування спірного автомобіля в ОСОБА_1 , тобто наявність у діях власника ОСОБА_3 волі на передачу майна іншій особі (укладення договору купівлі-продажу автомобіля) унеможливлює його витребування від добросовісного набувача.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 28 жовтня 2016 року виправлено описку, допущену у вступній частині повного тексту рішення Київського районного суду міста Одеси по справі №520/17428/15-ц, зазначивши вірно дату ухвалення рішення, як «19 жовтня 2016 року».

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Київського районного суду м.Одеси від 19 жовтня 2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 24 липня 2019 року рішення Київського районного суду м.Одеси від 19 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 21 вересня 2017 року залишено без змін.

Отже, рішення Київського районного суду міста Одеси від 19 жовтня 2016 року за наслідками розгляду цивільної справи №520/17428/15-ц, набрало законної сили.

Зазначеним рішенням встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 31 грудня 1999року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 .

13 грудня 2011року ними придбано автомобіль марки «LEXUS» модель RX 350, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який було оформлено на дружину ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.10).

20.06.2013року між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 було укладено договір №1954, відповідно до якого, ФОП ОСОБА_4 зобов`язався за дорученням ОСОБА_3 здійснити послугу по оформленню довідки-рахунку на вказаний автомобіль, а ОСОБА_3 зобов`язалась прийняти та оплатити її.

20.06.2013року на підставі довідки-рахунку №176694 від 20 червня 2013року автомобіль марки «LEXUS» модель RX 350, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , було відчужено ОСОБА_3 громадянці ОСОБА_1 , вартість автомобіля складає 307050,00грн.

При цьому при перереєстрації вказаного автомобіля було виявлено помилку, що при першій реєстрацій автомобіля «LEXUS» модель RX 350, його було зареєстровано як транспортний засіб 2008 року випуску, коли насправді спірний автомобіль 2007 року випуску. Вказану помилку було виправлено при перереєстрації.

На підставі вказаної довідки рахунку зазначений автомобіль було зареєстровано на ім`я ОСОБА_1 та видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на її ім`я.

У зв`язку з тим, що Постановою Верховного Суду від 24 липня 2019 року рішення Київського районного суду м.Одеси від 19 жовтня 2016 року було залишено без змін, відповідач ОСОБА_3 у грудні 2019 року звернулась до Київського районного суду м.Одеси з заявою про встановлення порядку і способу виконання рішення суду у цивільній справі № 520/17428/15-ц.

При цьому відповідач ОСОБА_3 посилається на те, що в листопаді 2019 року вона звернулась до Начальника територіального сервісного центру МВС в Одеській області №5142 з заявою щодо реєстрації за ОСОБА_3 спірного автомобіля на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.10.2016 року, ухвали Апеляційного суду Одеської області від 21.09.2017 року та постанови Верховного Суду від 24.07.2019 року.

28.11.2019 року на звернення ОСОБА_3 було надано відповідь, що згідно п.11 "Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів" - державна реєстрація конфіскованих транспортних засобів або транспортних засобів, право власності на які встановлено за рішенням суду, проводиться на підставі відповідного рішення суду із зазначенням марки, моделі, ідентифікаційних номерів складових частин таких засобів, а також реєстраційних документів, зокрема свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу або технічного паспорта (у разі їх наявності). До реєстраційних документів додається договір купівлі-продажу, інший документ, що встановлює право власності.

При цьому заявниці було роз`яснено, що перереєстрацію автомобіля «Lexus RХ 350", реєстраційний номер НОМЕР_3 , буде проведено після приведення ухвали суду у відповідність до п.11 вказаного Порядку та після зняття обмежень з автомобіля. Окрім того, у відповіді також зазначено про необхідність надати для огляду транспортний засіб фахівцю експертної служби МВС, оскільки без такого огляду неможливо зареєструвати транспортний засіб.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 21.05.2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про встановлення порядку і способу виконання рішення суду по справі № 520/17428/15 шляхом витребування в ОСОБА_1 транспортного засобу «Lexus RХ-350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_4 , 2008 року випуску - було відмовлено.

Суд відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_3 посилався на норми частини 1 ст. 435 ЦПК України, якою визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Суд зауважив, що ОСОБА_3 , будучи відповідачем по справі №520/17428/15-ц на підставі діючих положень ст. 435 ЦПК України, не є особою, тобто виконавцем чи стягувачем, за заявою якої суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Крім того, суд посилався на роз`яснення Верховного Суду, який в своїх постановах неодноразово зазначав, що «поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке стосується виконавчого провадження.

Також, судом встановлено, що з заяви ОСОБА_3 про встановлення порядку та способу виконання судового рішення лише вбачається, що вона не може перереєструвати автомобіль, який не знаходиться в її володінні, однак доказів на підтвердження того, що вона зверталась до ОСОБА_1 з цього приводу, та остання перешкоджає виконанню рішення суду, до матеріалів справи не надано. Доказів існування виконавчого провадження немає.

Вищевказану ухвалу суду про відмову у встановленні порядку і способу виконання рішення сторонами не оскаржено, ОСОБА_3 у разі порушення її прав та з метою їх захисту з іншими позовами до суду не зверталась, будь-яких дій, спрямованих на виконання роз`яснення сервісного центру МВС в Одеській області від 28.11.2019 року не вчиняла.

У липні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м.Одеси з заявою про встановлення порядку і способу виконання рішення суду у справі № 520/17428/15-ц , якою просив встановити спосіб і порядок виконання рішення суду шляхом зобов`язання ОСОБА_1 надати/привезти транспортний засіб «Lexus RХ 350» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску для огляду фахівцю експертної служби МВС за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська, 27/1 в узгоджений час та дату.

При цьому заявник посилався на те, що 19.11.2019 року ОСОБА_3 звернулась до Територіального сервісного центру МВС в Одеській області з метою перереєстрації автомобіля «Lexus RХ 350» реєстраційний номер НОМЕР_1 , однак її було вказано на необхідність надати зазначений транспортний засіб для огляду фахівцю експертної служби МВС. Крім того, на ім`я ОСОБА_1 23.06.2020 року було направлено лист щодо надання транспортного засобу експерту, але відповіді на вказаний лист заявник не отримав.

При дослідженні матеріалів цивільної справи судом встановлено, що представником заявника ОСОБА_2 у судовому засіданні було заявлено клопотання про відмову від поданої заяви, мотивоване тим, що сторони мають намір врегулювати спір мирним шляхом. Представник відповідача ОСОБА_3 підтвердила у судовому засіданні обставини вирішення спору у позасудовому порядку, проти закриття провадження не заперечувала.

Відповідно п. 1 ч.2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 06.10.2020 року прийнято відмову представника заявника ОСОБА_2 адвоката Компанієць М.М. від заяви ОСОБА_2 про встановлення порядку і способу виконання рішення суду по справі № 520/17428/15 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання договору недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння. Провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення порядку і способу виконання рішення суду по справі № 520/17428/15 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання договору недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння закрито.

Вказана ухвала набрала законної сили, оскільки сторонами не була оскаржена.

Представник заявника зазначає, що оскільки рішення суду набрало законної сили, будь-яких дій з приводу його фактичного виконання сторони не здійснили, на теперішній час ОСОБА_1 є власником автомобіля «Lexus RХ 350» реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіль не було витребувано з її власності за результатами розгляду справи, тому відсутня необхідність в продовженні дії заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на автомобіль, у зв`язку з чим змушена була звернутись до суду з даною заявою.

Суд приймає до уваги роз`яснення надані в Постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 520/17428/15, в яких зазначено, що відповідно до частини четвертої статті 369 ЦК України правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Відсутність згоди одного із співвласників (подружжя) на розпорядження спільним майном є підставою для визнання правочину, укладеного іншим співвласником щодо розпорядження цим майном, недійсним.

Тобто, якщо майно, яке є спільною власністю, відчужене без згоди інших співвласників, то наявність цих обставин свідчить про невідповідність договору купівлі-продажу цього майна актам цивільного законодавства, що є підставою для визнання такого правочину недійсним відповідно до положень частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України.

Згідно із частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Тому касаційною інстанцією було зазначено, що суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що відсутні правові підстави для витребування спірного автомобіля в ОСОБА_1 , оскільки наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі (укладення договору купівлі-продажу автомобіля від 20.06.2013 року) унеможливлює його витребування від добросовісного набувача.

Разом з тим при розгляді спорів про поділ цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів, витребування цього майна у третіх осіб з підстав його відчуження без письмової згоди одного з подружжя суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна. Отже, за відсутності згоди позивача на відчуження спірного автомобіля він має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна.

На підставі викладеного, ретельно дослідивши матеріали цивільної справи № 520/17428/15, суд приходить до висновку про задоволення вимог заяви ОСОБА_1 щодо скасування заходів забезпечення позову у вигляді зняття арешту з огляду на наступне.

Відповідно відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області від 19.11.2020 року вбачається, що згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів, станом на 18 листопада 2020 року автомобіль марки «Lexus RХ-350» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_1 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_5 від 20 червня 2013 року, але перебуває під обмеженням у вигляді накладення арешту Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 25.12.2015 року, справа № 520/17428/15-ц./а.с.14/

Виконавче провадження по даній справі відсутнє, що підтверджується довідкою Київського районного суду м.Одеси від 26.06.2019 року про те, що по цивільній справі № 520/17428/15-ц ніяких виконавчих листів не видавалось та відповідно відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень наявних відкритих виконавчих проваджень щодо ОСОБА_1 не має./а.с.13,

Таким чином, судом встановлено наступні факти - заявник ОСОБА_1 на час розгляду даної справи в суді є власником автомобіля марки «Lexus RХ 350» реєстраційний номер НОМЕР_1 , укладеного відповідно до довідки-рахунку від 20.06.2013 року; реєстрацію права власності ОСОБА_1 на автомобіль у встановленому законом порядку не скасовано; рішення Київського районного суду міста Одеси від 19 жовтня 2016 року за наслідками розгляду цивільної справи №520/17428/15-ц набрало законної сили; зацікавлені особи до виконавчої служби не звертались, виконавче провадження не відкрито; щодо звернення ОСОБА_3 про встановлення способу та порядку виконання судового рішення ухвалою суду відмовлено; щодо звернення ОСОБА_2 з заявою про встановлення способу та порядку виконання судового рішення провадження по справі було закрито у зв`язку з відмовою позивача у зв`язку з наміром врегулювання спору мирним шляхом, наслідки закриття провадження по справі було роз`яснено; касаційною інстанцією встановлено відсутність правових підстав для витребування спірного автомобіля від добросовісного набувача ОСОБА_1 ; фактично ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не здійснили належних ефективних дій щодо виконання судового рішення, реєстрацію права власності на автомобіль не скасовано, з позовами про стягнення грошової компенсації сторони не звертались, на даний час спірний автомобіль на законних підставах перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову, суд враховує, що провадження за позовом в рамках забезпечення якого ухвалою суду від 25.12.2015 року вживались заходи забезпечення закінчено, рішення суду набрало законної сили, будь-які позови ОСОБА_2 або ОСОБА_3 з приводу предмета спору, матеріальних претензій або відновлення порушених прав в суді не має, тому суд приходить до висновку, що на теперішній час відсутні підстави для подальшого застосування заходів забезпечення позову та наявність останніх порушує законні права та інтереси заявника.

Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до ч.4 ст.158 ЦПК України, за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що арешт на автомобіль марки «Lexus RХ 350» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , який було накладено ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 25.12.2015 року у справі № 520/17428/15-ц підлягає скасуванню, оскільки арешт даного транспортного засобу перешкоджає власнику вільно розпоряджатись своїм майном, тому заяву ОСОБА_1 необхідно задовольнити та скасувати заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.12.2015 року, оскільки вказана заява є вмотивованою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.153, 158, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих по цивільній справі №520/17428/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про визнання договору недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 25.12.2015 року у цивільній справі № 520/17428/15-ц про накладення арешту на автомобіль LEXUS RX 350, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Копію ухвали направити до Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області (65114, Одеська область, м.Одеса, вул.Академіка Корольова, буд.5) - довиконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.12.2020 року.

Суддя Гниличенко М. В.