Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/34/20
Провадження № 2/670/97/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Потапова О.О.,

з участю секретаря Корчової А.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 27.09.2011 року та отримала кредит у розмірі 17500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент зменшити або збільшити кредитний ліміт.

Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Посилаючись на ч. 1 ст. 634 ЦК України, банк наголошує, що мав місце договір приєднання. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік згідно п. 2.1.1.12.6 договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

ОСОБА_1 своєчасно не погасила борг за кредитом та відсотками, що підтверджено розрахунком, а тому порушила вимоги ст. 509, 525, 526, 527, 530, 1046, 1054 ЦК України та інші пункти Умов та правил надання банківських послуг. У зв`язку із порушеннями умов договору станом на 30.11.2019 року вона має заборгованість 672146,44 грн., яка складається: заборгованість за кредитом 17260,00 грн., заборгованість за нараховані відсотки 651286,44 грн., заборгованість за пенею - 3600,00 грн.

Представник позивача у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву, в якій просить дану цивільну справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, був належно повідомлений про час та місце розгляду справи. Надіслав заяву, в якій частково визнає вимоги позивача та просить справу згідно ст. 211 ЦПКУ розглянута без його участі.

Ч. 2 ст. 211 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ст. 211 ч.3 ЦПК України справа розглядалась на підставі наявних у суду доказів згідно з приписами ст. 247 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Справа розглядалась у відсутності сторін.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 27.09.2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк „Приват Банк" та ОСОБА_1 було укладено договір на отримання кредиту у розмірі 17500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, про що свідчать копії анкети-заяви, витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», й витягу з Умов та правил надання банківських послуг (надалі-Умови).

З копії статуту Акціонерного товариства Комерційний Банк „Приват Банк", погодженого Національним Банком України 11 червня 2018 року вбачається, що згідно рішення Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний Банк „ПриватБанк", яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного Акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк".

У розрахунку заборгованості за договором позивач зазначив, що заборгованість відповідача на 30.11.2019 року становить 672146,44 грн.,в тому числі заборгованість за кредитом 17260,00 грн., заборгованість за нараховані відсотки 651286,44 грн., заборгованість за пенею - 3600,00 грн.

Проте, позивач просить стягнути з відповідача не повну суму заборгованості, а частину заборгованості за кредитом, а саме, заборгованість у сумі 139871 гривень 27 копійок, в тому числі: 17260,00 гривень - заборгованості за кредитом; 122611 гривень 27 копійок - заборгованості за процентами за користування кредитом з 25.06.2013 по 21.12.2017 року.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов переконання, що вимога позивача про стягнення з відповідача тіла кредиту в сумі 17260,00 гривень є правомірною.

Також позивач, окрім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав в борг позичальник) просив стягнути з відповідача заборгованість за процентами за користування кредитом, при цьому мотивуючи свої вимоги, посилався на копії анкети-заяви відповідача, витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов.

Оскільки наданий позивачем Витяг з Умов не підписаний відповідачем, з урахуванням висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження №14-131цс19), суд не вважає їх складовою Договору, а тому, дійшов переконання, що посилання відповідача на Умови, як на обґрунтування своїх вимог, є безпідставним.

Крім того, враховуючи те, що анкета-заява відповідача не містить інформації про те, який вид картки було отримано останньою, суд приходить до висновку, що ні зазначені анкета-заява, ні витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не можуть бути належними та допустимими доказами існування заборгованості відповідача за процентами за користування кредитом.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Також судом береться до уваги позиція відповідачки, яка визнала позов в частині повернення заборгованості за кредитом в сумі 17 000 грн., але не визнає інші заявлені банком вимоги, про що повідомляє у заяві від 27.02.2019 року поданій на ім`я суду.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов переконання про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з відповідача суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 17260, 00 гривень, а в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2102,00 грн., а тому, в порядку статті 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 259 гривень 17 копійок (2102,00 грн. (сплачений судовий збір) х12.33% (розмір задоволених вимог - 17260,00 х100 : 139871,27 = 12,33%. 2102х12,33: 100= 259,17 грн.

Керуючись статтями 207, 526, 530, 611, 626, 628, 638, 1050, 1054 ЦК України та статтями 4, 12, 81, 141, 223, 245, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, рахунок № НОМЕР_2 , МФО 305299) заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.09.2011 року у розмірі 17260, 00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, рахунок № НОМЕР_2 , МФО 305299) судовий збір у розмірі 259 гривень 17 копійок.

У задоволені інших вимог позивачу відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Хмельницького апеляційного суду через Віньковецький районний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів або безпосередньо до апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О.Потапов