"26" лютого 2020 р.
Справа №489/708/18
Провадження №2-зз/489/8/20
УХВАЛА

про скасування заходів забезпечення позову

26 лютого 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Середою А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду м. Миколаєва заяву ОСОБА_1 про скасування арешту майна у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_4 , приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Біцюк Тетяна Євгенівна про визнання правочинів недійсними

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.02.2018 року щодо накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належить на праві власності, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження від 21.02.2018 року за № 24955978 про арешт житлового будинку АДРЕСА_1 . Мотивуючи свої вимоги тим, що в задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання правочинів недійсними відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 21.03.2019 року. На теперішній час має намір відчужити вказаний житловий будинок, який належить їй на праві приватної власності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що в 12 лютого 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, яким просив: визнати недійсним нотаріальну довіреність від 09.08.2016 року, посвідчену приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Біцюк Т.Є. видану ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_3 в частині продажу ОСОБА_1 за ціну та на умовах за розсудом представника або передачею безоплатно майна у власність житлового будинку з усіма прилеглими до нього господарськими та побутовими спорудами та будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 20.03.2017 р., посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Біцюк Т.Є. житлового будинку по АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_3 від імені та в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.02.2018 року, заяву ОСОБА_2 задоволено. Забезпечено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_4 , приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Біцюк Тетяни Євгенівни про визнання правочинів недійсними шляхом накладення арешту на нерухоме майно з а саме на: житловий будинок АДРЕСА_2 , що належать на праві власності, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.02.2019 року, в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_4 , приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Біцюк Тетяна Євгенівна про визнання правочинів недійсними відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили 19 березня 2019 року.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Статтею 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Крім вищезазначеного, п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 р. передбачає, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З огляду на приписи статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV (далі Закон) державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Приймаючи до уваги, що рішення по зазначеній справі винесено та набрало законної сили, та на теперішній час необхідність в арешті відпала, окрім того накладений арешт перешкоджає вільно розпоряджатись заявнику власним майном, а тому суд приходить висновку, що заява скасування заходів забезпечення позову в частині скасування арешту підлягає задоволенню.

Щодо виключення з Єдиного реєстру заборон запису про обтяження, суд звертає увагу на наступне.

Стаття 26 частина 3 Закону встановлює, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Таким чином скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту є безумовною підставою для виключення запису про обтяження, відповідно заява в цій частині не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування арешту майна у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_4 , приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Біцюк Тетяна Євгенівна про визнання правочинів недійсними - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 лютого 2018 року, на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 .

В задоволенні заяви про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження від 21.02.2018 року за № 24955978 про арешт житлового будинку АДРЕСА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «26» лютого 2020 року.