Справа № 630/30/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року м.Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі головуючого Зінченка О.В., за участю секретаря судового засідання Тімченко Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Люботин цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб укладений міжі нею та ОСОБА_2 , зареєстрований Люботинським міськвідділом РАЦС, актовий запис № 166 від 08.10.1994.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинилися з листопада 2019 року. Позивач зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача. Спільного господарства сторони не ведуть.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила розглядати справу без його участі, категорично наполягала на розірванні шлюбу та вважала збереження сім`ї неможливим.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти розірвання шлюбу заперечував, бажає примиритись, для чого вчинить певні дії у майбутньому.

Під час розгляду справи судом встановлено наступне.

08 жовтня 1994 року сторони уклали шлюб, що підтверджує свідоцтво про шлюб, видане відділом Люботинським міськвідділом РАЦС, актовий запис № 166 (Свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 ).

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 11.06.2014.

Позивач вказує на те, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинилися з листопада 2019 року. Позивач зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача. Спільне господарство сторони не ведуть.

Відповідач проти розірвання шлюбу заперечував, вказавши, що бажає примиритись, для чого вчинить певні дії, однак які саме дії не зазначив.

За змістом положень ч. 1 ст. 3 та ст. 111 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства та суд зобов`язаний вживати заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч. 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Згідно правової позиції Верховного Суду у справі № 761/33261/16-ц від 26.11.2018, згідно якої суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про неможливість надання часу на примирення з урахування категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, а також відсутності конкретизації дій відповідачем, які він має намір вчинити щодо спільного пошуку взаєморозуміння та можливих шляхів збереження сім`ї.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Виходячи з вищезазначеного, суд дійшов висновку про те, що подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача.

Також, позивач просила стягнути з відповідача судові витрати понесені нею.

Віповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.141,258, 259, 263-265, 273, 351, 352, 354, 355, пп. 15.5 п. 1 Перехідних положень ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 08 жовтня 1994 року Люботинським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 166.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Харківського апеляційного суду до або через Люботинський міський суд Харківської області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Люботинським МВУМВС України в Харківській області, 30.07.2002, РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_5 , виданий Люботинським МВУМВС України в Харківській області, 25.03.2000, РНОКПП: НОМЕР_6 .

Суддя О.В. Зінченко

Повний текст рішення виготовлено 28.02.2020