Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року м. Волноваха

Волноваський районній суд, Донецької області

в складі головуючого: судді - ПИСАНЕЦЬ Н.В.

при секретарі - Гуровій Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням і доводи мотивує тим, що він є власником будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу від 15.11.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Богінською О.Г. У вказаному будинку зареєстрований він та його колишня дружина ОСОБА_4 та донька колишньої дружини ОСОБА_3 . Відповідачі у будинку не мешкають з вересня 2012 року, їх місце знаходження не відомо, відносини не підтримують. Реєстрація відповідача позбавляє його можливості здійснювати право власності у повному обсязі, чим порушує його права, тому він вимушений звернутися до суду та просив визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Позивач в судове засідання не з`явився, у своїй заяві зазначив про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає та не заперечує проти заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про дату та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомили, відзив не надали, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. .

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 15.11.2005 року Серії ВОВ №678435 за номером у реєстрі нотаріальних дій 2645, посвідченого приватним нотаріусом Богінською О.Г. власником будинку є ОСОБА_1 .

З витягу з Державного реєстру правочинів №1734037 від 15.11.2005 року власником будинку є ОСОБА_1 .

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9251175 від 12.12.2005 року власником будинку є ОСОБА_1 .

З довідки №02-20-510 від 07.09.2020 року, виданої виконавчим комітетом Андріївської селищної ради Волноваського району Донецької області вбачається, що будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , та у будинку зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

З акту обстеження житлового будинку на предмет фактичного проживання в ньому громадян від 17.08.2020 року встановлено, що у будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , але мешкає тільки власник будинку ОСОБА_1 , а громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у цьому будинку не мешкають з вересня 2012 року і по теперішній час.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Аналіз наведених доказів дає суду підстави визнати, що позивач є власником будинку АДРЕСА_2 , в будинку зареєстрований і мешкає. Відповідач по даній справі був зареєстрований в будинку, але не мешкає з 2014 року, її особистих речей в будинку не має, про те відповідач за адресою позивача зареєстрований.

Враховуючи, що відповідачі добровільно не мешкають в ньому без поважних причин більше одного року, їх особистих речей в будинку не має, добровільно не знялися з реєстрації, до суду за викликом не з`явилися, що дає право суду визнати, що вони перешкоджають позивачу як власнику будинку користуватися і розпоряджатися своїм майном, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Питання стягнення судових витрат позивач не ставить.

На підставі ст.ст. 386 ч.2, 391, 405 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 268, 280-282, 289 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , 1961 року народження та ОСОБА_3 , 1989 року народження такими, що втратили право користування житловим приміщенням розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення подається до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

.

Суддя Н.В. Писанець