Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/1657/20
провадження № 2/650/365/20
УХВАЛА

24 листопада 2020 року смт. Велика Олександрівка

Суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області Сікора О.О., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності,

встановив:

22 жовтня 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить: встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Визнати факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини. Визнати за ОСОБА_1 право власності на житлові будинки.

Крім того позивач клопоче про відстрочення сплати судового збору до моменту ухвалення рішення по справі. Ознайомившись із клопотанням про відстрочення сплати судового збору, вказаною позовною заявою, в порядку підготовки справи до судового розгляду та перевірки її на предмет відповідності за формою та змістом вимогам цивільного процесуального законодавства, суд прийшов до висновку, що заявлене клопотання позивача про відстрочення від сплати судового збору задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, що кореспондується з положенням ч.1 статті 8 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч.3 ст. 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є майновий стан позивача. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу. Позивачем, жодним чином не обгрунтовуються підстави відстрочки сплати судового збору, не наведено обставини, які свідчать про наявність підстав для відстрочки від сплати судового збору зазначених вище, а саме отримання єдиного доходу в певний період, що не дозволяє здійснити сплату судового збору раніше, а відтак клопотання є не обґрунтованим та не підлягає задоволенню. Відповідно до частини четвертої статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення зазначених вимог позивач не додав до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та не майнового характеру.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві.

Разом із тим, якщо позивачем (заявником) заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його оплати відповідно до статті 136 ЦПК, то наслідки, передбачені статтею 185 ЦПК, застосовуються лише за умови відмови в задоволенні такого клопотання, про що постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, зважаючи на те, що позивачами не додержано вимог щодо оформлення позову, визначені недоліки є суттєвими і такими, що можуть вплинути на якість розгляду справи по суті в разі їх не усунення, суд дійшов висновку про необхідність надання позивачам строку для приведення позову у відповідність з вимогами закону.

На підставі викладеного, керуючись вищезазначеними положеннями ЦПК України, суддя

постановив:

У задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до моменту ухвалення рішення по справі відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності - залишити без руху.

Надати позивачу строк п`ять днів для виправлення недоліків з дня отримання ними копії ухвали суду, яка підлягає виконанню шляхом подання позивачами до суду заяви про усунення недоліків із наведенням відповідних пояснень та обґрунтувань.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Роз`яснити, що у випадку невиконання вимог суду про усунення недоліків, позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.О. Сікора