Постанова

Іменем України

25 лютого 2020 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/4317/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Кравець В.А., Махлай Л.Д.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого структурного підрозділу Трипільської теплової енергії

на ухвалу Обухівського районного суду Київської області

в складі судді Потабенко Л.В.

від 24 грудня 2019 року

про відмову у видачі судового наказу

у справі №372/4294/19 Обухівського районного суду Київської області

за заявою Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого структурного підрозділу Трипільської теплової енергії

про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

28 листопада 2019 року заявник - Публічне акціонерне товариство "Центренерго" в особі відокремленого структурного підрозділу Трипільської теплової енергії (далі - ПАТ "Центренерго") звернувся до Обухівського районного суду Київської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з січня 2012 року по жовтень 2019 року в розмірі 22 540,76 грн.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 24 грудня 2019 року відмовлено у видачі судового наказу з тих підстав, що з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, що перевищує позовну давність.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, заявник звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилався на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування ухвали.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що судом першої інстанції не враховано, що борг почав формуватися з 31.10.2012, однак здійснення боржником часткових оплат боргу у 2017 та 2018 роках (остання оплата здійснена до 25.11.2018) перервали перебіг позовної давності. За даних обставин заявник вважав, що заява на видачу судового наказу подана в межах строку позовної давності, у зв'язку з чим у суду були відсутні підстави для відмови у видачі судового наказу.

За наведених обставин, просив скасувати ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 24.12.2019 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про відмову у видачі судового наказу розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ "Центренерго" в порядку наказного провадження звернулося до суду із заявою, в якій просило видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 22 540,76 грн, яка утворилась за період з січня 2012 року по жовтень 2019 року.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заявником заявлено вимоги про стягнення заборгованості за період, що перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його правильним з наступних підстав.

Як зазначалось вище, ПАТ "Центренерго" звернувся до суду в порядку наказного провадження про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок вирішення справ в наказаному провадженні законодавцем визначено в Розділі ІІ "Наказне провадження" ЦПК України (статті 160-173).

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом (ч. 3 ст. 160 ЦПК України).

В частині першій статті 161 ЦПК України передбачено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Зокрема, згідно п. 3 цієї частини судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред'явлення позову в суд з такою вимогою.

Наявність обставин, які вказують на перевищення позовної давності, що є підставою для відмови у видачі судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із обґрунтованості заявленої вимоги і документів, доданих до заяви.

Судом встановлено, що згідно розрахунку, наданого заявником на підтвердження заявлених вимог, останнім нараховано заборгованість у розмірі 25 356,34 грн за період з 01.01.2012 по 31.10.2016, тобто за період - 4 роки 9 місяців.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за вищевказаний період ПАТ "Центренерго" звернувся 28.11.2018, тобто поза межами загального строку позовної давності (а.с. 2).

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим та мотивованим висновок суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для відмови у видачі судового наказу з тих підстав, що вимогу пред`явлено за період, що виходить за межі загального строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги, що відбулося переривання строку позовної давності, у зв'язку з частковою оплатою боржником боргу у 2017 та 2018 роках, колегія суддів не приймає до уваги.

Дійсно, Цивільний кодекс України містить положення щодо переривання перебігу строків позовної давності та можливості її застосування.

Однак, встановлення даних обставин виходить за межі інституту наказаного провадження. Так, стаття 165 ЦПК України не містить вимог щодо з'ясування судом обставин переривання строку позовної давності.

Як правильно зазначено судом в мотивувальній частині ухвали пропуск строку позовної давності свідчить про наявність спору між заявником та боржником, а тому підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Більш того, за приписами ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Таким чином, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не позбавляє заявника права звернутися з такими самими вимогами в порядку позовного провадження, та відповідно доводити факт переривання строку позовної давності, у разі подання боржником заяви про застосування строку позовної давності.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що питання щодо відмови у видачі судового наказу судом першої інстанції вирішено з дотриманням норм процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали суду без змін, а скарги без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого структурного підрозділу Трипільської теплової енергії - залишити без задоволення.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 24 грудня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 25 лютого 2020 року.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді В.А. Кравець

Л.Д. Махлай