справа № 274/7498/19
провадження № 2/0274/757/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.02.2020 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Вдовиченко Т.М., за участі секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на свою користь борг за договором позики у розмірі 40714,66 грн., з яких: сума основного боргу - 26601,30 грн, інфляційні збитки у сумі 3907,69 грн. пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання в сумі 8697,07 грн., 3% річних в сумі 1508,60 грн., судовий збір в розмірі 768,40 грн, та витрати за правову допомогу в розмірі 3000 грн.

Вимоги заяви обґрунтовано тим, що відповідачка 30.07.2017 року взяла у нього в борг грошові кошти в сумі 1100 доларів США, що на день звернення до суду за курсом НБУ складає 26601,30 грн., які зобов`язувалась повернути 31.12.2017 року, але до цього часу гроші не повернула.

Ухвалою судді від 13.01.2020 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в спрощеному провадженні з повідомленням сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 30 липня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошових коштів у сумі 1100 доларів США, що підтверджується розпискою від 30.07.2017 року ( а.с. 11).

Згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют за курсом НБУ на день звернення до суду складає 26601,30 грн.

Відповідно до вказаної розписки, написаної власноручно ОСОБА_2 , остання взяла в борг грошові кошти в сумі 1100 доларів США, які зобов`язалася в строк до 31.12.2017 року повернути.

Відповідач не повернула борг у строк до 31.12.2017 року. Таким чином, на день винесення рішення борг відповідача за вищевказаною розпискою становить 26601,30 грн. який не повернутий.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначені родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмові формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмірі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує переданні йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частина перша та друга статті 207 ЦК України передбачають, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, щ вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно правової позиції, викладеної Верховним судом України в постанові № 6-63цс1 від 18 вересня 2013 року, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової сум позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є односторонній договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєї-суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умов договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжні-правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно д умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, ОСОБА_2 не виконала взяті на себе зобов`язання і не повернула вчасно борг, а тому у відповідності до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Тому з відповідачки необхідно в судовому порядку стягнути суму основного боргу розмірі 26601,30 грн.

У відповідності до положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від сум несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, з відповідача на підставі ст. 549 ЦК України підлягає стягненню пеня в сумі 8697,07 грн.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних в простроченої суми, якщо інший розмір процентів не установлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу та 3% річних, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 62 не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, яки полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Таким чином, з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 3% річних у сумі 1508,60 грн. та інфляційні збитки у сумі 3907,69 грн.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з цим, понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 768,40 грн. та витрат за надання професійної правничої допомоги у розмірі 3000,00 грн. відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного ст.ст.207, 525, 549 ,625, 1046, 1047 та керуючись ст. ст. 76-81, 141, 265 ЦПК України, суд ,-

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 заборгованість за договором позики від 30.07.2017 року у розмірі 40714,66 грн., з яких: сума основного боргу - 26601,30 грн, інфляційні збитки у сумі 3907,69 грн. пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання в сумі 8697,07 грн., 3% річних в сумі 1508,60 грн., а також судовий збір в розмірі 768,40 грн, та витрати за правову допомогу в розмірі 3000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий: Т.М. Вдовиченко