У Х В А Л А

06 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 725/4385/19

провадження № 61-5366ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 30 жовтня 2019 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 30 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної Казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, прокуратури Чернівецької області, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконним взяття і тримання під вартою.

Позов обгрунтований тим, що 09 листопада 2017 року органом досудового розслідування він був затриманий в порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України. 10 листопада 2017 року оголошено підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першоюстатті 263 КК України,тобто у незаконному носінні, зберіганні, придбанні вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 листопада 2017 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 50 000,00 грн. 12 листопада 2017 року ОСОБА_1 звільнений з під варти.27 березня 2018 року слідчим слідчого управління Головного управління національної поліції в Чернівецькій області складено обвинувальний акт, який того ж дня затверджений прокурором. Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 07 вересня 2018 року у кримінальному провадженні №0000656 він визнаний невинуватим і виправданий у зв`язку із відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України. Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 13 грудня 2018 року вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 07 вересня 2018 року залишено без змін.

ОСОБА_1 зазначав, що з 9 листопада 2017 року до 12 листопада 2017 року знаходився під вартою, йому заподіяно моральну шкоду в розмірі 500 000,00 грн, що полягає у моральних стражданнях у зв`язку із втратою нормального устрою життя, припиненням звичайних справ, сталих дружніх відносин, необхідності доводити невинуватість, позбавленням можливості побачитися з матір`ю, яка знаходиться за межами України.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30 жовтня 2019 року стягнуто з Державного бюджету України в особі Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 400 000,00 грн, заподіяної внаслідок незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000656, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 листопада 2017 року.

Суд першої інстанції врахував перебування ОСОБА_1 під слідством та судом 1 рік 1 місяць 4 дні, в тому числі 4 дні знаходження під вартою, обмеження прав ОСОБА_1 протягом тривалого часу, порушення нормальних життєвих зв`язків, відчуття ОСОБА_1 несправедливості, вимушеність доводити невинуватість.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 30 січня 2020 року апеляційну скаргу прокуратури Чернівецької області задоволено. Апеляційні скарги Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області задоволено частково. Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30 жовтня 2019 року змінено. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн.

Суд апеляційної інстанції не погодився з висновком суду першої інстанції та врахувавши обсяг заподіяної ОСОБА_1 шкоди, глибину моральних страждань, негативні наслідки, які продовжуються для ОСОБА_1 , ураховуючи засади розумності, виваженості й справедливості, зменшив розмір відшкодування моральної шкоди до 100 000,00 грн.

У березні 2020 року Державної казначейської служби України звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 30 жовтня 2019 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 30 січня 2020 року.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Предметом спору у зазначеній справі є відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 000,00 грн. Ціна позову не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховний Суд також врахував, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, судом не встановлено і заявник на такі не посилається.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 30 жовтня 2019 року та постанова Чернівецького апеляційного суду від 30 січня 2020 року постановлені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 30 жовтня 2019 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 30 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, прокуратури Чернівецької області, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко