провадження № 22-ц/824/4178/2020 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Лівінського С.В., Суханової Є.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк», поданою представником - Гамор Наталією Вікторівною, на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 06 грудня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк», що є правонаступником Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про виселення та знаття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Святошинського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк», що є правонаступником Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про виселення та знаття з реєстраційного обліку.

06 грудня 2019 року ухвалою Святошинського районного суду міста Києва замінено позивача в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про виселення та зняття з реєстраційного обліку, на правонаступника Акціонерне товариство "Альфа-Банк". Провадження в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про виселення та зняття з реєстраційного обліку, третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, зупинено до набрання законної сили рішенням в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна М.А. про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса про реєстрацію права власності, що перебуває в провадженні Святошинського районного суду м. Києва (справа №759/8760/19).

Не погоджуючись з ухвалою суду, в частині зупинення провадження у справі, Акціонерне товариство"Альфа-Банк" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. У скарзі апелянт вказуєна те, що суд першої інстанції не звернув увагу, що зібрані у справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду. Оскарження ОСОБА_2 права власності не свідчить про об`єктивну неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у іншій справі. Апелянт вважає, що ОСОБА_3 не довела належними та допустимими доказами наявність підстав для зупинення провадження у справі, а рішення суду ґрунтується на припущеннях, не вмотивоване та підлягає скасуванню.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження сторонам було надано строк для подачі відзивіву на апеляційну скаргу, однак відзив у визначений судом строк до суду не надійшов.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої ст. 353 ЦПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також, надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13ц).

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, апеляційний суд розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, скасовує ухвалу і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Зупиняючи провадження у вказаній цивільній справі, суддя місцевого суду виходив з положень ст.201 ЦПК України. Вважав, що вимоги за позовами є взаємовиключні, а відтак, розглянути данний позов до розгляду позову поданого відповідачем не вбачається за можливе.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 6 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зупиняє провадження у справі, лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути у зв`язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку. Сам по собі розгляд питання іншим органом, не пов`язаний зі встановленням наявності чи відсутності таких фактів, не є підставою для зупинення провадження. Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суду слід з`ясувати: як пов`язані справи, які розглядаються різними судами загальної юрисдикції та чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

При цьому слід враховувати, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Між двома справами повинен існувати близький взаємозв`язок, який зазвичай проявляється у тому, що факти, які будуть встановлені в одній справі (яка розглядається), будуть мати преюдиційне значення у іншій справі (провадження у якій зупинене).

З матеріалів справи вбачається, що з 20 травня 2019 року в провадженні Святошинського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна М.А. про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса про реєстрацію права власності (справа №759/8760/19).

Предметом розгляду вказаної справи є правомірність реєстації позивачем по даній справі ПАТ «Укрсоцбанк» права власності на квартиру АДРЕСА_1 , на підставі якого ПАТ «Укрсоцбанк» пред`явив 22 липня 2019 року позов про виселення та знаття з реєстраційного обліку ОСОБА_1 зі спірної квартири.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що факти, які будуть встановлені в справі №759/8760/19, матимуть преюдиційне значення у даній справі, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, щодо зупинення провадження.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що до суду з позовом перша звернулася ОСОБА_1 щодо оспорення прав банку щодо спірної квартири і вже під час перебування справи в суді, банк звернувся до ОСОБА_1 з позовом про виселення та зняття з реєстрації.

Враховуючи вищевикладене, ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними, висновків суду не спростовують та на законність і обґрунтованість постановленої ухвали не впливають.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування ухвали, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк», подану представником - Гамор Наталією Вікторівною залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 06 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: С.В. Лівінський

Є.М. Суханова