справа №176/1980/20
провадження №2-н/176/182/20
у х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Волчек Н.Ю., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,-

В С Т А Н О В И В

Представник ТОВ «Дніпропетровській енергетичні послуги», ОСОБА_2 , 25 листопада 2020 звернулась до Жовтоводського міського суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 5550,52 грн, за період з 01.01.2019 по 01.09.2020, 3% річних, в сумі 79,64 грн, інфляційні витрати у сумі 63,23 грн та витрат зі сплати судового збору у розмірі 210,20 грн.

В обґрунтування заяви вказував, що ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» надає послуги з постачання електричної енергії, а боржник ОСОБА_1 є споживачем вказаних послуг, які постачаються за адресою: АДРЕСА_1 та має заборгованість за надані послуги.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

При цьому судовий наказ подається з дотриманням вимог ст.163 ЦПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2)документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3)копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі,за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Однак, заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, оскільки до неї не додано копії договору, укладеного в письмовій формі з боржником, за яким пред`явлено вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання електричної енергії. Натомість заявником подано Типовий договір (публічний договір приєднання) постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання енергії споживачу.

Згідно з п.3.1.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного документу, який пропонується споживачам до укладення. До договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на своїх офіційних веб сайтах. Вищезазначений договір є публічним договором приєднання та укладається сторонами з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України.

Відповідно до п.7 Постанови НКРЕКП, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії або підписання заяви приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Публікація Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що опубліковано в газеті «Вісті Придніпров`я» та розміщено на сайті за посиланням http://dnep.com.ua (на що вказує представник заявника, вважаючи його укладеним з дати відкриття особового рахунку за об`єктом споживача), є публічною офертою, і за відсутності письмового підтвердження боржника про прийняття такої пропозиції є недостатнім доказом про укладення договору.

З пункту 13.1 наданого договору про постачання електричної енергії споживачу, вбачається, що цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні.

Відповідно до п. 3.1. договору, початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до цього договору.

Посилання заявника на порядок укладення договору шляхом приєднання у відповідності до «Правил роздрібного ринку електричної енергії», які затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, суд вважає безпідставним.

Так у пункті 2 цієї постанови вказано, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. Тобто характерною ознакою договору приєднання, як і будь-якого договору, є вчинення активних дій, які виражають волю її сторін на укладення такого договору. А оскільки заявником не надано доказів, які б вказували на приєднання боржника до договору про постачання електричної енергії, то у суду відсутні підстави вважати, що такий договір було укладено.

З вище викладеного вбачається, що до заяви про видачу судового наказу не долучено договір, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», за яким представник заявника пред`являє вимоги про стягнення грошової заборгованості, як і не надано достатніх доказів того, що боржник є власником житла за адресою: АДРЕСА_1 , або ж є споживачем, який фактично користується послугами електропостачання, що надає ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», а відтак не підтверджено право останнього на стягнення коштів з ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу необхідно відмовити. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст. 163, 165-166, 258-261 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст.161 ЦПК України, він має право звернутися до суду з даними вимогами в спрощеному позовному провадженні.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області протягом 15 (п`ятнадцять) днів з дня її складення та підписання суддею.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Н.Ю. Волчек