Справа № 204/7755/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Казака С.Ю.,

при секретарі судового засідання Дикаленко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності за набувальною власністю,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищевказана цивільна справа, яка була призначена до розгляду по суті в судове засідання на 24 лютого 2020 року, до початку якого 06 лютого 2020 року від позивача до суду надійшла письмова заява про відмову від позовних вимог, яка мотивована врегулюванням спору сторін в позасудовому порядку із посиланням на обізнаність позивача із наслідками відмови від позову.

В призначене по справі вищевказане судове засідання сторони не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, в зв`язку із чим суд з урахуванням на норми ст.ст.211, 223 ЦПК України, з огляду на подання позивачем заяви про відмову від позовних вимог вважає за можливе провести судове засідання за фактичної відсутності сторін задля вирішення процесуального питання. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ознайомившись із матеріалами цивільної справи та заяви позивача про відмову від позовних вимог, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, відповідно до ст.49 ЦПК України позивач, окрім іншого, вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Суд не приймає відмови від позову у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Суд не приймає відмову позивача від позову у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Нормою ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Положеннями ст.256 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що позивачу згідно тексту його заяви про відмову від позовних вимог наслідки такої відмови із подальшим закриттям провадження у справі відомі та зрозумілі, подання позивачем заяви про відмову від позовних вимог здійснено із дотриманням вимог цивільного процесуального закону щодо змісту та форми такої заяви, а також строків вчинення відповідної процесуальної дії, сама відмова позивача від позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, сторони фактично врегулювали наявний між ними спір в позасудовому порядку, суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову та закрити провадження по даній цивільній справі у зв`язку з прийняттям судом відмови позивача від позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат по справі/повернення судового збору з державного бюджету, керуючись положеннями ст.ст.133, 141, 142, 255 ЦПК України, ст.7 Закону України «Про судовий збір», а також враховуючи, що відповідачем суду заява про компенсацію витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача не подавалась, судові витрати позивача складаються виключно із сплаченого ним при зверненні до суду судового збору, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду із даним позовом, тобто судовий збір в розмірі 384,2 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.49, 133, 141, 142, 206, 211, 223, 247, 255, 256, 258-261, 263, 268, 351-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмову позивача ОСОБА_1 від його позову до ОСОБА_2 про визнання права власності за набувальною власністю прийняти.

Провадження у цивільній справі №204/7755/19 (провадження №2/0203/414/2020) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності за набувальною власністю закрити.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ), з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого ним при подачі до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська позовної заяви згідно квитанції про сплату №70545 від 01 листопада 2019 року, а саме повернути судовий збір в розмірі 384,2 гривень.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.Ю. Казак