Справа № 369/226/19
Провадження № 2/369/229/20
14.04.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Дубас Т.В..,
за участі секретаря Мазурик Д.С.,.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловими приміщеннями, -
У січні 2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що квартира АДРЕСА_1 належить позивачу на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14 липня 2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Єресько Т.Г., зареєстрованого в реєстрі №680.
У вищевказаній квартирі зареєстрований ОСОБА_2 , який є колишнім чоловіком позивача.
04.12.2015 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області.
Відповідач в грудні 2015 року добровільно залишив квартиру, без будь яких причин, і по даний час в ній не проживає, ніякого інтересу до житла не проявляє.
В даний час відповідач ОСОБА_2 проживає з новою сімєю в м АДРЕСА_2 .
Позивач неодноразово просила відповідача знятися з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 , але останній ігнорує прохання та не знімається з реєстрації.
Зважаючи на даний факт, позивач просив визнати ОСОБА_2 1979 року народження таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: квартира АДРЕСА_1 .
У судове засідання позивач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, в точу числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки суду невідомі.
За згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
У відповідності до ч. 5ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартира АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14 липня 2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Єресько Т.Г., зареєстрованого в реєстрі №680.
У вищевказаній квартирі зареєстрований ОСОБА_2 , який є колишнім чоловіком позивача.
04.12.2015 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області.
Відповідач в грудні 2015 року добровільно залишив квартиру, без будь яких причин, і по даний час в ній не проживає, ніякого інтересу до житла не проявляє, що підтверджується актом депутата Боярської міської ради від 08.01.2019 року
Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Так, згідно зіст. 29 ЦК Українимісцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч.1ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України(далі -ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживаючи більше року, що відповідно до вимог ст. 405 ЦК України дає суду підстави визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі
Керуючись 29, 391, 405 ЦК України, ст.ст.12,81,263-265,280-281 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловими приміщеннями - задоволити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.
Суддя: Дубас Т.В.