Справа № 128/571/15-ц
Провадження № 22-ц/801/623/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондаренко О. І.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 рокуСправа № 128/571/15-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Марчук В.С., Матківської М.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу №128/571/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 на додаткове рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 10 грудня 2019 року, яке ухвалене суддею Бондаренко О.І. в приміщенні Вінницького районного суду Вінницької області, о 09 год 15 хв, повний текст складено 10 грудня 2019 року,

в с т а н о в и в :

В лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 03 грудня 2019 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним заповіт, вчинений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 лютого 2014 року на користь ОСОБА_2 , посвідчений секретарем Вінницько Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за №44.

Призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати в даній справі на 10 грудня 2019 року. Встановлено позивачу ОСОБА_1 строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до 10 грудня 2019 року.

На виконання ст. 141 ЦПК України та рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 03 грудня 2019 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Куций Р.А. подав клопотання про долучення доказів на підтвердження судових витрат та просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 19300,40 грн, з яких: судовий збір при подачі позову до суду в розмірі 243,60 грн, судовий збір за подачу заяви про забезпечення доказів в розмірі 121,80 грн, витрати на винагороду за послуги експерта в розмірі 3335 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15500 грн.

Додатковим рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 10 грудня 2019 року заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 365,40 грн, витрати, понесені на винагороду послуг експерта в розмірі 3335 грн, а всього 3700,40 грн.

В задоволенні вимоги про стягнення судових витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 15500 грн відмовлено.

Не погодившись з вказаним додатковим рішенням суду, представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що суд першої інстанції застосував Закон, який не підлягає застосуванню, порушивши права особи на відшкодування понесених ним витрат на професійну правничу допомогу. Просив додаткове рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 10 грудня 2019 року в частині відмови в стягненні судових витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 15500 грн скасувати, ухвалити нове рішення, яким стягнути судові витрати.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 лютого 2020 року розгляд справи в апеляційній інстанції призначено без повідомлення учасників справи згідно ч.1 ст.369 ЦПК України.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.2, 8 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими доказами.

Відповідно до угоди з адвокатом на правову допомогу від 25 березня 2015 року ОСОБА_1 (замовник) та адвокат Куций Р.А. (виконавець) уклали цю угоду проте, що виконавець зобов`язується надати замовнику правову допомогу з приводу захисту його інтересів або представництва.

Згідно з Актом про надані послуги на професійну правничу допомогу адвоката від 03 грудня 2019 року, об`єм виконаних робіт складає: правовий аналіз наявних доказів (документів) по справі 2 год; опрацювання законодавчої бази, що регулює відносини між позивачем та відповідачем, формування та узгодження правової позиції з клієнтом, аналіз судової практики 2 год; підготовка та подання заяв, клопотань в ході судового розгляду справи, надання адвокатських запитів 5 год; участь в судових засіданнях 6,5 год, а всього 15,5 год. Вартість 1 год складає 1000 грн. Таким чином, судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката складають 15500 грн (15,5 год х 1000 грн).

ОСОБА_1 сплачено 15500 грн адвокату ОСОБА_3 за угодою про надання правової допомоги, що підтверджується квитанцією від 03 грудня 2019 року (т.2 а.с.67).

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, слід зазначити, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справи «Баришевський проти України», «Гімайдуліна й інші проти України», «Двойних проти України» та «Меріт проти України»).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому, недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником (а не будь-ким) витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами.

Таким чином, на підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Колегія суддів, зазначений фінансовий документ приймає як належний та допустимий доказ, що підтверджує виконання умов договору про надання правничої допомоги.

Висновок суду першої інстанції, що зазначена квитанція не може бути належним доказом сплати коштів ОСОБА_1 адвокату ОСОБА_3 , оскільки її оформлення не відповідає нормам закону щодо розрахункових документів є помилковим.

Враховуючи характер спірних відносин, ступінь складності справи, час, витрачений адвокатом на надання професійної правничої допомоги у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги і підлягає стягненню на його користь з відповідача 15500 грн витрат на професійну правничу допомогу, що надавалась в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 141, 270, 367, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 задовольнити.

Додаткове рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 10 грудня 2019 року в частині відмови в стягненні судових витрат за надання професійної правничої допомоги скасувати, ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 15500 гривень.

В іншій частині додаткове рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 28 лютого 2020 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Марчук В.С.

Матківська М.В.