Справа № 283/783/20
Провадження №2-з/283/4/2020
У Х В А Л А

16 квітня 2020 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Міхненка С.Д.

за участю

секретаря Чушенко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині заяву Приватного (приватно-орендного) сільськогосподарського підприємства імені Чкалова с. Любовичі Малинського району Житомирської області ( далі Підприємство) про забезпечення позову,

УСТАНОВИВ:

14 квітня 2020 року представник Підприємства - адвокат Діденко В.А., звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, у якій просить заборонити ОСОБА_1 та будь-яким фізичним, юридичним особам, фізичним особам-підприємцям вчиняти будь-які дії з перешкоджання проведення підприємством весняно-польових робіт, в тому числі проведення обробітку земельної ділянки, проведення посівних та інших робіт, пов`язаних з вирощуванням сільськогосподарських культур на земельній ділянці, площею 850 га, розташованої на території Любовицької сільської ради Малинського району Житомирської області.

Заяву обґрунтовує тим, що Підприємство має намір пред`явити позов до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні належної на праві колективної власності земельною ділянкою, оскільки, починаючи з 01 квітня 2020 року ОСОБА_1 з невстановленими особами чинять перешкоду власнику у використанні власної землі та не надають Підприємству можливості провести весняно-польові роботи, що, як наслідок, призведе до завдання збитків.

07 квітня 2020 року ОСОБА_1 перекрив проїзд сільськогосподарської техніки, належної Підприємству власним транспортним засобом, у зв`язку з цим представником Підприємства було подано відповідну заяву до Малинського відділення поліції.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити з наступних підстав.

Як встановлено судом, на підставі Державного акту на право колективної власності на землю серії ЖТ №17-13-000001, виданого 12 січня 1996 року Любовицькою сільською Радою народних депутатів Малинського району Житомирської області, Підприємству на праві колективної власності належить земельна ділянка, площею 2762,4 га для сільськогосподарського використання.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Підприємство є діючим та не ліквідоване, основним видом діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Вимогами п. 3-4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до роз`яснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Частина 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За змістом наведеного, жодне з положень Конвенції не може бути витлумачене як таке, що легітимізує набуття права власності одним суб`єктом за рахунок протиправного позбавлення майнового права іншого суб`єкта, із відмовою, до того ж, у можливості захисту порушеного права. Кожен, чиї права та свободи було порушено має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (Статті 13 і 14 Конвенції).

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Зважаючи на наведені норми, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд насамперед має дослідити, чи існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є така небезпека реальною, та чи співмірні запропоновані заходи забезпечення позову позовним вимогам.

При цьому єдиною передбаченою законом підставою для застосування заходів забезпечення позову є ризик ускладнення виконання або неможливості виконання рішення суду у справі.

Проте, заявником не надано суду доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на порушення його прав до пред`явлення позову до суду і, що дані дії вчиняються на час подання заяви до суду.

Сам лише факт звернення з заявою до Малинського відділення поліції без відповідного підтвердження реєстрації органом внутрішніх справ даної заяви та відповідних заходів реагування по цієї заяві, не є достатньою підставою для задоволення вимог заяви про забезпечення позову.

Також не може бути достатньою підставою для задоволення заяви і сам тільки факт намірів подачі в майбутньому позову немайнового характеру.

Що стосується, вимог заяви щодо заборонити будь-яким фізичним, юридичним особам, фізичним особам-підприємцям вчиняти будь-які дії з перешкоджання проведення підприємством весняно-польових робіт, в тому числі проведення обробітку земельної ділянки, проведення посівних та інших робіт, пов`язаних з вирощуванням сільськогосподарських культур на земельній ділянці, площею 850 га, розташованої на території Любовицької сільської ради Малинського району Житомирської області, то вказане на думку суду є недостатньо визначеним і стосується невизначеного способу дій, невизначеного кола осіб, а тому підстав для накладення вказаної заборони суд не вбачає.

За таких обставин, з врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, оскільки вважає, що відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись статтями 149-153,259,260,353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Приватного (приватно-орендного) сільськогосподарського підприємства імені Чкалова с. Любовичі Малинського району Житомирської області, про забезпечення позову - відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд Житомирської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів дня вручення йому ухвали суду.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до п.3 розділу XII «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: С. Д. Міхненко