Справа № 464/1808/20
Провадження № 2/185/3624/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Мінарської О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Приймак Володимир Олександрович звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, у якому просив суд стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики від 05 червня 2018 року в сумі 59 730,16 грн. та судові витрати.

У обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 05 червня 2018 року позивач передав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 2 000, 00 доларів США, що еквівалентно 52 000, 00 грн. Строк повернення грошей зазначено в розписці згідно з якою всі кошти повинні бути повернуті до 01 вересня 2018 року. Станом на 01 квітня 2020 року відповідач свої зобов`язання не виконав, постійно уникає будь-яких контактів, жодних пояснень з приводу повернення боргу не надає, не має наміру добровільно повернути борг.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутністю від нього не надходила. Відзив на позов не надав.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст. 4).

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

05 червня 2020 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 2 000, 00 доларів США, що еквівалентно 52 000, 00 грн., які останній зобов`язався повернути до 01 вересня 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими-ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На підтвердження факту укладення договору позики ОСОБА_2 05 червня 2020 року надана власноруч написана розписка про отримання позики від ОСОБА_1 у розмірі 2 000, 00 доларів США, що еквівалентно 52 000, 00 грн., які останній зобов`язався повернути до 01 вересня 2018 року. (а.с. 6)

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Таким чином, форма договору позики не порушена.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач ОСОБА_2 умови договору позики не виконав, грошові кошти не повернув.

Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За період з 01.09.2018 року по 01.04.2020 року, за 579 днів прострочення 3% річних становлять 2474,63 грн.

Індекс інфляції відповідно до розрахунку наданого представником позивача з вересня 2018 року по лютий 2020 року становить 5 255,53 грн.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 05 червня 2018 року в сумі 59 730 (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот тридцять) гривень 16 копійок, який складається з 52 000, 00 грн. суми боргу; 2 474, 63 грн. 3% річних на суму боргу за період з 01.09.2018 по 01.04.2020; 5 255, 53 грн. інфляційних нарахувань на суму боргу за період з 01.09.2019 по 01.04.2020.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат в розмірі 5000 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи підлягають розподілу між сторонами витрати на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України)

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч. 4 ст. 137 ЦПК України)

Суд враховуючи положення ст. 137 ЦПК України, вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 274, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 05 червня 2018 року в сумі 59 730 (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот тридцять) гривень 16 копійок, який складається з 52 000, 00 грн. суми боргу; 2 474, 63 грн. 3% річних на суму боргу за період з 01.09.2018 по 01.04.2020; 5 255, 53 грн. інфляційних нарахувань на суму боргу за період з 01.09.2019 по 01.04.2020.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 5840 (п`ять тисяч вісімсот сорок) гривень 80 копійок, з яких 840, 80 грн. судовий збір сплачений позивачем за подачу позову до суду; 5 000 грн. витрати на професійну правничу адвоката.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційну скаргу може бути подано безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Учасники справи:

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий Калінінським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 19.10.2005, місце проживання : АДРЕСА_2 .

Суддя С. Г. Юдіна