Справа № 766/9417/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

за участю секретаря Лисишиної В.І.,

представника позивача Берьозка Ю.В.,

представника відповідача Черевко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» про скасування наказу про відрахування студента, поновлення його на навчанні та стягнення моральної шкоди,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтували тим, що 07.09.2015 року між ОСОБА_1 як замовником, ОСОБА_2 як студентом та ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» як університетом, укладено договір на підготовку фахівця з вищою освітою №9061. Відповідно до п.1.1. Договору університет за кошти замовника забезпечує навчання студента по напряму/спеціальності «Менеджмент» за освітнім кваліфікаційним рівнем бакалавр згідно із кваліфікаційною характеристикою за заочною формою навчання. Відповідно до розділу 2 наказуДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» від 24.11.2017 року №553/4 «Про відрахування студентів ЕФ» ОСОБА_2 відраховано з контингенту студентів за невиконання навчального плану. Про існування вказаного наказу позивачам стало відомо лише у січні 2018 року, оскільки ОСОБА_2 навіть не викликалась на сесію з 25.09.-14.10.2017 року, так як навчається на факультеті рибного господарства та збалансованого природокористування цього ж університету і в порядку обміну студентами, з відома відповідача, була направлена на навчання до Поморської академії (Польща) на І семестр 2017/2018 н.р. Позивачі із наказом категорично не згодні, у зв`язку із чим просять його скасувати як незаконний та поновити ОСОБА_2 на навчанні. Крім цього, протиправними діями відповідача позивачам завдана моральна шкода. Зокрема, ОСОБА_1 , як батько ОСОБА_2 , замовник за договором та викладач ДВНЗ «ХДАУ», пережив сильні душевні страждання, викликані протиправним відрахуванням його доньки із економічного факультету за невиконання навчального плану. ОСОБА_2 переживала душевні страждання, пов`язані із її незаконним відрахуванням з навчання саме у зв`язку із невиконанням індивідуального плану, адже вона є успішною студенткою та має гарні оцінки. ЇЇ відрахування саме з таким формуванням принижує її авторитет у очах однокурсників та батьків, які оплачують це навчання. До того ж, ОСОБА_2 не очікувала таких дій зі сторони відповідача, за направленням та за відома якого цілий семестр навчалась у Поморській академії у м.Слупськ (Польща), де представляла авторитет України та ДВНЗ «ХДАУ» як державного закладу перед іноземними викладачами та студентами. ОСОБА_2 була відрахована з 3-го курсу навчання. Загальна вартість її навчання за 3 роки складає 10 050,00 грн. Тому, наведені обставини вказують, що обґрунтованою і розумною сумою стягнення моральної шкоди з відповідача є сума 10050,00 грн., з яких 5025 грн. слід стягнути на користь ОСОБА_1 , та 5025 грн. на користь ОСОБА_2 . У зв`язку з викладеним, просили скасувати розділ 2 наказу ДВНЗ «ХДАУ» від 24.11.2017 року №553/4 «Про відрахування студентів ЕФ», який стосується прав та обов`язків студента ОСОБА_2 ; зобов`язати ДВНЗ «ХДАУ» поновити ОСОБА_2 на навчанні на економічному факультеті ДВНЗ «ХДАУ» за спеціальністю «Менеджмент» освітнього кваліфікаційного рівня «Бакалавр» 3 курсу заочної форми навчання; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 5025 грн. моральної шкоди; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 5025 грн. моральної шкоди та судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.05.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені у встановлений законом порядку, через представника.

Представник позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача надав до суду відзив, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивачів. Відповідно до відзиву, вважає позовні вимоги такими, що не можуть бути задоволеними, оскільки, навчання ОСОБА_2 за кордоном не може вважатися реалізацією права на академічну мобільність, оскільки нею не укладено відповідного договору; навчання за кордоном є підставою для надання індивідуального графіку навчання, це питання вирішує виключно декан факультету; позивач не виявила бажання отримати індивідуальний графік навчання на економічному факультеті та проігнорувала сесію; за основним місцем навчання позивачці було надано індивідуальний графік навчання, у зв`язку із її виїздом за кордон, також дотримано гарантій щодо збереження місця навчання та виплати стипендій. Крім того, вважає, що у позовній заяві не доведено прямого зв`язку між відрахуванням з напрямку підготовки «Менеджмент» та душевними стражданнями позивачів, особливо зважаючи на власне небажання ОСОБА_1 продовжувати навчання своєї доньки ОСОБА_2 . Окрім того, як підтверджується позивачами у позовній заяві, студентка факультету рибного господарства та природокористування по цей час успішно проходить навчання «без жодних питань та зауважень», відтак незрозуміло, в чому полягають тяжкі душевні страждання. В судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 17.06.2014 року між ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» та Поморською академією в Слупську (Слупськ, Польща) укладена угода про співпрацю.

Пунктом 1.3 ст.1 вказаної угоди передбачено обмін групами студентів до 4 осіб і один керівник, на період до двох тижнів.

Згідно п.п.2.2 п.2 додатку до вказаної угоди, студенти Херсонського державного аграрного університету мають право проходити безкоштовне навчання в Поморській академії м.Слупськ протягом 1 навчального семестру за відповідною спеціальністю згідно з затвердженим планом.

ОСОБА_2 скористалася таким правом і протягом І семестру 2017/2018 н.р. навчалась у Поморській академії у м.Слупськ, Польща, а саме з 01.10.2017 року по 31.01.2018 рік, що підтверджується копією листа Поморської академії до Консульства Республіки Польща у м.Одеса від 21.06.2017 року №KS.0722S.23-3/17, копією закордонного паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_2 з поставленими відмітками про перетин державного кордону.

07.09.2015 року між ОСОБА_1 як замовником, ОСОБА_2 як студентом та ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» як університетом, укладено договір на підготовку фахівця з вищою освітою №9061.

Відповідно до п.1.1. Договору університет за кошти замовника забезпечує навчання студента по напряму/спеціальності «Менеджмент» за освітнім кваліфікаційним рівнем бакалавр згідно із кваліфікаційною характеристикою за заочною формою навчання.

Згідно довідки від 02.08.2017 року №75-10/211 ДВНЗ «ХДАУ», ОСОБА_2 перебуває студенткою 3 курсу 2 групи факультету рибного господарства та природокористування напряму підготовки 6.040106 «Екологія, охорона навколишнього середовища та збалансоване природокористування» денної форми навчання Херсонського державного аграрного університету Зарахована наказом №347/4 від 11.08.2015 року на бюджетній основі.

17.10.2017 року на адресу ОСОБА_1 направлено претензію №65-05/400, згідно якої у зв`язку з невиконанням ним умов договору, нараховано заборгованість за період навчання в сумі 10 050,00 грн., яку необхідно сплатити у строк до 31.10.2017 року. У разі невиконання вимог даної претензії або залишення її без відповіді, ДВНЗ «ХДАУ» вимушений звернутися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості.

Відповідно до розділу 2 наказу ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» від 24.11.2017 року №553/4 «Про відрахування студентів ЕФ» Золотун А.О. відраховано з контингенту студентів за невиконання навчального плану.

24.01.2018 року на адресу ОСОБА_1 направлено претензію №65-05/400, згідно якої у зв`язку з невиконанням ним умов договору, нараховано заборгованість за період навчання в сумі 10 050,00 грн., яку необхідно сплатити у строк до 28.02.2018 року. У разі невиконання вимог даної претензії або залишення її без відповіді, ДВНЗ «ХДАУ» вимушений звернутися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості.

З листа від 15.02.2018 року №74-05/6 ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у наданні зареєстрованих та завірених копій документів, оскільки запит не відповідає вимогам закону, що є підставою для відмови в задоволенні запиту із пунктом 4 частини 1 статті 22 Закону.

Згідно із ст.2 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Україною 17.07.1997, нікому не може бути відмовлено у праві на освіту.

Право на освіту гарантується ст.53 Конституцією України.

Відповідно до п.17 ч.1 ст.62 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у закладах вищої освіти, мають право на академічну мобільність, у тому числі міжнародну.

Згідно з п.5 Положення про порядок реалізації права на академічну можливість, затвердженого постановою КМУ від 12.08.2015 року №579 (далі Положення), міжнародна академічна мобільність академічна мобільність, право на яку реалізується вітчизняними учасниками освітнього процесу у вищих навчальних закладах (наукових установах) - партнерах поза межами України, а також іноземними учасниками освітнього процесу у вітчизняних вищих навчальних закладах (наукових установах).

Згідно із цього ж пункту Положення, кредитна мобільність навчання у вищому навчальному закладі, відмінному від постійного місця навчання учасника освітнього процесу, з метою здобуття кредитів Європейської кредитної трансферно-накопичувальної системи та/або відповідних компетентностей, результатів навчання (без здобуття кредитів Європейської кредитної трансферно-напопичувальної системи), що будуть визнані у вищому навчальному закладі постійного місця навчання вітчизняного чи іноземного учасника освітнього процесу. При цьому загальний період навчання для таких учасників за програмами кредитної мобільності залишається незмінним.

Тобто, навчаючись у Поморській академії у м.Слупську (Польща), ОСОБА_2 реалізувала своє право на міжнародну академічну мобільність.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.46 Закону України «Про вищу освіту», підставою для відрахування здобувача вищої освіти є невиконання індивідуального навчального плану.

Згідно із абз.1 ч.2 ст.46 Закону України «Про вищу освіту», здобувач вищої освіти має право на перерву у навчанні у зв`язку з обставинами, які унеможливлюють виконання освітньої (наукової) програми (за станом здоров`я, призовом на строкову військову службу у разі втрати права на відстрочку від неї, сімейними обставинами тощо). Таким особам надається академічна відпустка в установленому порядку. Навчання чи стажування в освітніх і наукових установах (у тому числі іноземних держав) може бути підставою для перерви у навчанні, якщо інше не передбачено міжнародними актами чи договорами між закладами вищої освіти.

Відповідно до абз.3 цієї ж частини цієї ж статті, здобувачам вищої освіти, які реалізують право на академічну мобільність, протягом навчання, стажування чи здійснення наукової діяльності в іншому закладі вищої освіти науковій установі) на території України чи поза її межами гарантується збереження місця навчання та виплата стипендії відповідно до положення про порядок реалізації права на академічну мобільність. Такі особи не відраховуються із складу здобувачів вищої освіти.

Відповідно до п.12 Положення, особи, що уклали договори про навчання за програмою академічної мобільності, не відраховуються із складу здобувачів вищої освіти на період реалізації права на академічну мобільність та обліковуються в Єдиній державній електронній базі з питань освіти.

Таким чином, у І семестрі 2017/2018 н.р. ОСОБА_2 навчалась у Поморській академії у м.Слупську (Польща), у порядку обміну студентами між ДВНЗ «ХДАУ» та Поморською академією, за направленням та за відома керівництва ДВНЗ «ХДАУ», а тому з поважних причин не могла бути присутньою на сесії у економічному факультеті ДВНЗ «ХДАУ» з 25.09-14.10.2017 року.

Крім того, жодного письмового виклику на сесію від ДВНЗ «ХДАУ» за місцем проживання ОСОБА_2 не надходило та не могло надійти, адже відповідач був обізнаний із фактом перебування ОСОБА_2 на навчанні у Польщі.

Таким чином, всупереч вказаним нормам законодавства, відповідач протиправно відрахував ОСОБА_2 з навчання на економічному факультеті ДВШ «ХДАУ», хоча вона як студент, яка реалізовувала право на академічну мобільність, мала право на збереження за нею місця навчання.

Відповідно до п.п.4,5 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення, а також примусове виконання обов`язку в натурі.

Оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернутися з позовом до суду про скасування наказу про відрахування студента, поновлення його на навчанні, захистити своє порушене право не може, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині скасування параграфу 2 наказу ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» від 24.11.2017 р. №553/4 «Про відрахування студентів ЕФ», який стосується прав та обов`язків студента ОСОБА_2 , а також зобов`язання ДВНЗ «ХДАУ» поновити ОСОБА_2 на навчанні на економічному факультеті ДВНЗ «ХДАУ» за спеціальністю «Менеджмент» освітнього кваліфікаційного рівня «Бакалавр» 3 курсу заочної форми навчання.

Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа, зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно договору на підготовку фахівця з вищою освітою №9061, що був укладений між ДВНЗ «ХДАУ» та ОСОБА_1 (Замовник) за згодою третьої особи ОСОБА_2 (студент), саме ОСОБА_2 є отримувачем послуг для здобуття вищої освіти з подальшою видачею відповідного документа про вищу освіту.

Оскільки ОСОБА_1 не був споживачем освітніх послуг ДВНЗ «ХДАУ», споживачем вказаних послуг була ОСОБА_2 , суд вважає, що визначені ст.ст.4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» правові підстави для стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 моральної шкоди відсутні.

Разом з тим, оскільки судом визнано наказ про скасування параграфу наказу про відрахування ОСОБА_2 незаконним та поновлено її до складу студентів, суд приходить до висновку, що з ДВНЗ «ХДАУ» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 2500 грн. на відшкодування моральної шкоди. Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд урахував тривалість душевних страждань, час необхідний для відновлення порушеного права.

Також, відповідно до ч.1, ч.2, п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Враховуючи, що позивачами судовий збір не сплачувався, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, а саме за дві вимоги немайнового характеру по 704,80 грн., а всього в розмірі 1409,60 грн. та за вимогу про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1762,00 грн., а всього 3171,60 грн.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263-265, 355 ЦПК України, ст.ст.23, 629, 651 ЦК України, п.22 ч.1 ст.1, ст.ст.4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ч.ч.1, 2 ст.46, ст.63 Закону України «Про вищу освіту», суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» про скасування наказу про відрахування студента, поновлення його на навчанні та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Скасувати параграф 2 наказу Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» від 24.11.2017 року №553/4 «Про відрахування студентів ЕФ» відносно ОСОБА_2 .

Зобов`язати Державний вищий навчальний заклад «Херсонський державний аграрний університет» поновити ОСОБА_2 на навчанні на економічному факультеті Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» за спеціальністю «Менеджмент» освітнього кваліфікаційного рівня «Бакалавр» 3 курсу заочної форми навчання.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» на користь ОСОБА_2 2500,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» на користь держави судовий збір в сумі 3171,60 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою Херсонського міського суду Херсонської області: https://court.gov.ua/sud2125/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І.Майдан

Повний текст рішення суду виготовлений 17.02.2020 року.

Суддя: С.І.Майдан