ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/786/20 Справа № 208/173/19 Суддя у 1-й інстанції - Івченко Т. П. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Куценко Т.Р., Каратаєвої Л.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпрдзержинська Дніпропетровської області від 06 серпня 2019 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпрдзержинська Дніпропетровської області від 06 серпня 2019 року в задоволенні заяви адвоката Фесюк Ю.О., як представника позивача ОСОБА_1 - відмовлено (а.с. 55).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу Заводського районного суду м.Дніпрдзержинська Дніпропетровської області від 06 серпня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 у будь-який спосіб відчуження належної йому 1/2 частки магазину-бару з сезонним майданчиком та денною автостоянкою, загальною площею 839,3 кв.м., розташованих за адресою АДРЕСА_1 , а також вчинення будь-яких інших дій, наслідком яких є погіршення стану даної нерухомості.

Правом на подання відзиву передбаченого ст.360 ЦПК України сторони не скористались.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд зазначив, що позивачем не наведено жодних підстав на підтвердження обґрунтованості заявленого заходу, а тому застосування такого заходу забезпечення позову є недопустимим та не співмірним із заявленими позовними вимогами.

Із вказаними висновками суду погоджується й колегія суддів.

Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ст. 149 ч.ч.1,2 ЦПК України).

Забезпечення позову здійснюється, насамперед, з метою гарантувати виконання рішення суду у справі і повинно прийматись лише у разі необхідності, а також бути співмірним із заявленими вимогами, оскільки не обґрунтоване належним чином забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів інших осіб.

Із виділених матеріалів вбачається, що спір виник між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з приводу стягнення грошових коштів.

Суд, вирішуючи питання про забезпечення позову, має брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосування відповідних заходів.

Виділені матеріли цивільної справи з питання вирішення заяви про забезпечення позову не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у разі невжиття заходів забезпечення позову дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у справі.

Заява про забезпечення позову і матеріали справи не містять також доказів на підтвердження того, що на час вирішення заяви відповідач ОСОБА_2 вживає заходи щодо відчуження спірного нерухомого майна.

Припущення позивачки, викладені у заяві про забезпечення позову із посиланням на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення, у розумінні ч.2 ст. 149 ЦПК України, без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження належним і допустимими доказами, не є достатньою підставою для задоволення такої заяви.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

У відповідності до положень ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання представника позивачки лише на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення та його недобросовісність, без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження зазначених обставин доказами, не є достатньою правовою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ч.1 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367,368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпрдзержинська Дніпропетровської області від 06 серпня 2019 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: