Справа № 715/2351/20
Провадження № 2/715/707/20
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2020 року Глибоцький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді Цуренка В.А.
секретар судового засідання Оршевська С.М.
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в смт. Глибока справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -
В С Т А Н О В И В:
ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» звернулося в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, вказавши в позові, що 05 лютого 2018 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/2525388, забезпеченим транспортним засобом за яким є автомобіль марки «Opel Corsa-B» реєстраційний номер НОМЕР_1 .
24 червня 2018 року о 15 годині 25 хвилин відповідач, керуючи транспортним засобом марки «Opel Corsa-В», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в с. Коровія, по вул. Головній, 9, Глибоцького району Чернівецької області, при заїзді на кільцеву розв`язку не надав перевагу в русі транспортному засобу «Hyundai Accent» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , після чого самовільно залишив місце події. Факт та обставини події підтверджуються постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області у справі №715/1392/18 від 01 серпня 2018 року. На підставі вищезазначених документів та: заяви ОСОБА_3 про виплату матеріального збитку вх.№263995 від 19.09.2018 року; акту №00263995 огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 17.08.2018 року; ремонтної калькуляції №00263995 від 18.09.2018 року системи AUDATEX (ліцензований програмно-технічний комплекс з розрахунків вартості відновлювальних ремонтів транспортних засобів з використанням рекомендованих нормативів заводу виробника та цін на запасні частини, рекомендованих імпортером); страхового акту №00263995 від 18.09.2018 року; наказу №00263995 від 20.09.2018 року.
Позивачем сплачено страхове відшкодування в розмірі 13 291,38 грн., що підтверджується платіжним дорученням №043900 від 21.09.2018 року.
Статтею 38 Закону встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Тому просить суд, ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» в порядку регресу, майнову шкоду в розмірі 13 291,38 грн. та судовий збір в розмірі 2102,00 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій просить суд справу розглянути без участі їх представника. Позовні вимоги підтримує повністю. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що 05 лютого 2018 року між ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» та ОСОБА_2 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/2525388, забезпеченим транспортним засобом за яким є автомобіль Opel Corsa-B реєстраційний номер НОМЕР_1 .
24 червня 2018 року о 15 годині 25 хвилин відповідач, керуючи транспортним засобом марки «Opel Corsa-В» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в с. Коровія, по вул. Головній, 9, Глибоцького району Чернівецької області, при заїзді на кільцеву розв`язку не надав перевагу в русі транспортному засобу «Hyundai Accent» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , після чого самовільно залишив місце події. Факт та обставини події підтверджуються постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області у справі №715/1392/18 від 01 серпня 2018 року.
Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішення у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчиненні вони цією особою.
На підставі вищезазначених документів та: заяви ОСОБА_3 про виплату матеріального збитку вх.№263995 від 19.09.2018 року; акту №00263995 огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 17.08.2018 року; ремонтної калькуляції №00263995 від 18.09.2018 року системи AUDATEX (ліцензований програмно-технічний комплекс з розрахунків вартості відновлювальних ремонтів транспортних засобів з використанням рекомендованих нормативів заводу виробника та цін на запасні частини, рекомендованих імпортером); страхового акту №00263995 від 18.09.2018 року; наказу №00263995 від 20.09.2018 року.
Позивачем сплачено страхове відшкодування в розмірі 13 291,38 грн., що підтверджується платіжним дорученням №043900 від 21.09.2018 року.
Як вбачається з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно з ч. 2 ст. 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Статтею 2.1. Закону N 1961-IV передбачено що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Згідно ст. 4 Закону N 1961 -IV, суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове України (далі - МТСБУ), потерпілі.».
Тобто відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються спеціальним нормативним актом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», (надалі - Закон N 1961-ІУ).
Відповідно до п. 1.7 ст. 1, ст. 6, ст. 22, п. 35.1 ст. 35 та п. 36.1 ст. 36, Закону N 1961-IV,-
- забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована;
- страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором;
- для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування;
- страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи;
- страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування з урахуванням фізичного зносу за мінусом ПДВ та на підставі документів, що підтверджують розмір несеного збитку.
Відповідно ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Частиною 2 ст.1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 38 Закону №1961-IV встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження при розгляді справи.
На підставі викладеного, ст. ст. 979, 993, 1191 ЦК України, ст. ст. 33, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. ст. 3-13, 19, 23, 76-81, 141, 259, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-
В И Р I Ш И В:
Позовні вимоги ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» задовольнити.
Повний текст судового рішення виготовлено 30 листопада 2020 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: