Справа № 629/4083/19
Провадження № 2/629/73/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2020 року м. Лозова

Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді - Мицик С.А., при секретарі судових засідань- Заводяній О.Ю., за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Соколик І.В., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом Селянського (фермерського) господарства «Костюченко Миколи Івановича» до ОСОБА_2 про стягнення збитків, -

встановив:

В провадженні суду перебуває зазначена цивільна справа.

В підготовчому засіданні відповідачем та його представником подано письмову заяву про відвід головуючого по справі Мицик С.А. на підставі п.5 ч.1 ст. 36, п.4 ч.1 ст. 36, ст. 43 ЦПК України. В обґрунтування заяви зазначено, що на даний час існують обґрунтовані сумніви в неупередженості судді Мицик С.А. при розгляді вказаної справи, які обґрунтовуються тим, що: напередодні підготовчого судового засідання, призначеного на 28.02.2020 року від сина відповідача ОСОБА_3 стало відомо, що йому особи, які надають правову допомогу СФГ «Костюченко М.І.» в стверджувальній формі повідомляли про те, що нема сенсу в позиції щодо даної справи, оскільки вони впевнені, що суд прийме рішення на їх користь, оскільки вони все вирішили в суді і справа потрапила до «потрібного судді». Після отримання такої інформації були співставлені інші факти, як на думку відповідача, тільки підтверджують слова представників СФГ «Костюченко М.І.». Крім того, позовна заява СФГ «Костюченко М.І.» надійшла в провадження суду 07.08.2019 року. Згідно звіту автоматизованого розподілу справи № 629/4083/19 у Лозівському міськрайонному суді Харківської області, оприлюдненого на веб-сайті «Судова влада України» в мережі інтернет було встановлено, що автоматизований розподіл справи відбувався без участі суддів Ткаченка О.А. та Каращука Т.О. із зазначенням у якості підстави щодо виключення цих суддів з автоматизованого розподілу справи: виключено Ткаченко ОСОБА_4 . ОСОБА_5 -зайнятий згідно табелю(заборона призначення перед «відпустка 14 і більше днів»; виключено ОСОБА_6 -зайнятий згідно табелю(відпустка 14 і більше днів (Примітки: Наказ № 05-05/102 від 05.07.2019 «Про надання відпустки ОСОБА_6 , Наказ № 05-05/117 від 06.08.2019 «Про відклик з відпустки ОСОБА_6 »). Між тим, згідно публічного реєстру судових рішень України суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Ткаченко О.А. 07.08.2019 року у відпустці не перебував, а 07.08.2019 виніс та підписав 4 судових рішення. Також наявні у державному реєстрі судових рішень України судові рішення, винесені суддею Ткаченком О.А., свідчать про те, що суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Ткаченко О.А. був присутній на робочому місці 08-09 серпня 2019. Крім того, у разі, якщо згідно наказу № 05-05/117 від 06.08.2019 «Про відклик з відпустки ОСОБА_6 » суддю Каращука Т.О. було відкликано з відпустки, через що відкликання його з щорічної відпустки заборона щодо його участі в авторозподілі справ була скасована, тому на нього відповідно до вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду мали розподілятися судові справи. Між тим, до загального списку суддів, які мали мати повноваження до розгляду справи № 629/4083/19 не було включено суддів Лозівського міськрайонного суду Харківської області Ткаченко О.А. та Каращука Т.О., які мали повноваження щодо розгляду справи. За таких обставин, визначення головуючого-судді Мицик С.А. у справі № 629/4083/19, на думку відповідача, відбулося з порушенням порядку визначення суддів для розгляду справи. Крім того, згідно даних розділу Лозівського міськрайонного суду Харківської області «Список автопризначених справ, що надійшли вперше» сайту «Судова влада України» вбачається, що саме позов СФГ «Костюченко М.І.» до ОСОБА_2 про стягнення збитків зареєстрований в суді, як перша справа, яка надійшла до суду 07.08.2019. При цьому дивним видається збіг обставин, що висновок спеціаліста датований 24.06.2019, більш ніяких документів, які долучені до позову та датовані у період з 24.06.2019 до 07.08.2019, навіть квитанція про сплату судового збору датована 03.08.2019, тому викликає обґрунтовані припущення, що подання позовної заяви зволікалося, саме для того, щоб позов потрапив на розгляд до «потрібного судді». Крім того, у кримінальному провадженні по справі № 646/5246/17 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України представником потерпілого СФГ «Костюченко М.І.» заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення 2226200 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину. Заява про зменшення суми цивільного позову подана вже після відкриття Лозівським міськрайонним судом Харківської області провадження у справі № 629/4083/19. Таким чином, виникають підстави вважати, що представники позивача все ж таки не безпідставно мають беззаперечну впевненість в результаті судового розгляду по справі № 629/4083/19. Також, 29.10.2019 Лозівським міськрайонним судом Харківської області по справі № 629/4083/19(провадження № 2-з/629/17/19) винесено ухвалу, якою накладено арешт та заборонено відчуження майна, що належить ОСОБА_2 . При розгляді клопотання про скасування заходів забезпечення позову в ухвалі від 04.02.2020, суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Мицик С.А. в ухвалах по справі 629/4083/19(провадження № 2-зз/629/2/20; № 2-зз/629/2/20) не врахувала доводи відповідача про відсутність підстав позову та інші. В ухвалі суду про забезпечення позову не вказано обґрунтування розміру вартості майна, на яке накладено арешт, про що було також зазначено представником позивача і суддею. В ухвалі від 04.02.2020 суд вже зазначає вартість майна, на яке було накладено арешт, з посиланням на відповідні довідки, вказане дає підстави вважати, що вказані документи були подані суду вже після звернення відповідача з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову. Вказана обставина свідчить про те, що суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Мицик С.А., маючи упереджене ставлення до відповідача, вже висловила свою думку з даного питання, тому позов не буде розглянуто об`єктивно та неупереджено. Виходячи з вищевикладеного та загальних принципів судочинства, суспільний інтерес до діяльності суддів, суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Мицик С.А. не може користуватися довірою відповідача, а отже та з метою виключення будь-яких сумнівів щодо упередженості суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Мицик С.А. підлягає відводу у справі № 629/4083/19 з направленням даної справи на повторний автоматизований розподіл.

Представник відповідача в підготовчому засіданні підтримала заяву про відвід головуючого по справі, з підстав, зазначених у заяві про відвід.

Представник позивача вважав заяву про відвід безпідставною, необґрунтованою, та такою, що спрямована на затягування розгляду справи.

Суд, вислухавши думку осіб, що приймають участь у справі, вважає заяву про відвід судді подану відповідачем та його представником необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.2,3 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи, що відповідачем та його представником надано письмову заяву про відвід судді в підготовчому судовому засіданні, відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Підстави для відводу судді передбачені ст.ст.36-37 ЦПК України і розширеному тлумаченню не підлягають.

Підстави для відводу судді передбачені ст.36 ЦПК України. Зокрема, згідно з п.п.4,5 ч.1 вказаної статті суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

П.2.3.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду передбачено, що не розподіляються щодо конкретного судді справи, що надійшли, зокрема, за 14 днів, якщо інше не встановлено зборами суддів відповідного суду, до початку відпустки(якщо її тривалість становить не менше 14 календарних днів).

Наказом голови Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05.07.2019 було надано ОСОБА_6 , судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області, невикористану частину щорічної основної відпустки тривалістю 39 календарних днів з 22.07.2019 по 30.08.2019.

Наказом голови Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29.07.2019 голова Лозівського міськрайонного суду Харківської області Ткаченко О.А. вибув у частину щорічної основної відпустки тривалістю 18 календарних днів з 12.08.2019 по 30.08.2019.

Наказом голови Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.08.2019 було відкликано Каращука ОСОБА_8 , суддю Лозівського міськрайонного суду Харківської області, з невикористаної частини щорічної основної відпустки тривалістю 1 календарний день 06.08.2019 у зв`язку із службовою необхідністю. Відтак, друга частина невикористаної частини щорічної основної відпустки судді Каращука Т.О. становила більше 14 календарних днів.

Враховуючи вищевикладене, порядок визначення судді для розгляду справи не було порушено.

Відповідно до ч.3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін. Відповідно до ч.ч. 1,2,3, 5 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, керує ходом судового процесу , сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом(ч.1 ст. 81 ЦПК України). Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 259 ЦПК України, судовий розгляд закінчується ухваленням рішення іменем України. Згідно ч.4 ст. 265 ЦПК України, у мотивувальній частині рішення суду зазначаються, зокрема, фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення; мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що заявниками не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Мицик С.А. при вирішенні даної цивільної справи.

Крім того, суд вважає заявлений відвід таким, що не підлягає задоволенню, оскільки сама по собі незгода з процесуальними діями головуючого по справі не може бути підставою для відводу судді. Твердження заявників про упередженість судді ґрунтуються лише на їх припущеннях і не підтверджуються фактичними обставинами.

Суд роз`яснює відповідачу та його представнику, що положеннями ст.17 ЦПК України закріплено право на перегляд справи та оскарження судового рішення.

Керуючись ст.36,39,40,252,253,259-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відповідача та його представника про відвід судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області Мицик Світлани Анатоліївни від розгляду цивільної справи за позовом Селянського (фермерського) господарства «Костюченко Миколи Івановича» до ОСОБА_2 про стягнення збитків- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Мицик