Справа № 318/1767/20 Номер провадження №2-о/318/37/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2020 р. м. Кам`янка-Дніпровська

Кам`янсько- Дніпровський районний суд Запорізької області у складі: суддя Васильченко В.В.; секретар Александрова А.А., розглянувши в порядку окремого провадження цивільну справу за заявоюОСОБА_1 заінтересована особа: Приватний нотаріус Кам`янсько-Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області Хаяркін В.В., виконавчий комітет Кам`янсько-Дніпровської міської громади про встановлення факту прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, в якій зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Великознам`янською сільською радою Кам`янсько Дніпровського району Запорізької області 16.01.1996 року.ОСОБА_2 була бабусею самотньою, але вважала позивачку своєю ріднею, з 1995 року вони жили з нею фактично однією родиною, вели спільне господарство, цей факт підтверджується довідкою виконавчого комітету Кам`янсько Дніпровської міської ради Запорізької області № 766 від 28.02.2020 року. За своє життя ОСОБА_2 належним чином розпорядилася спадковим майном і склала заповіт, яким належний їй житловий будинок АДРЕСА_1 заповіла позиваці ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_2 позивач надалі продовжила проживати в успадкованому будинку, оскільки вважала, що спадщину вона прийняла в порядку ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, який був чинним на день відкриття спадщини), як спадкоємиця, яка фактично вступила у володіння спадковим майном. Вона приватизувала земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним Державним актом на землю серії І-ЗП № 000208 та Витягом з Державного земельного кадастру. З приводу оформлення успадкованого майна позивач звернулась до нотаріальної контори. Спадкова справа № 32/2020 заведена приватним нотаріусом Кам`янсько - Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області Хаяркіним В.В. При аналізі наданих нею нотаріусу документів та довідок із сільської ради про те, що вона фактично вступила у володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_2 , ним було роз`яснено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй потрібно надати рішення суду про встановлення факту прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 .

Заявник просить суд встановити факт, прийняття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Ухвалою суду від 02 вересня 2020 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 02 листопада 2020 року до участі у справі у якості заінтересованої особи залучено Виконавчий комітет Кам`янсько-Дніпровської міської громади Запорізької області.

В судове засідання заявник та його представник не з`явилися, від них надійшло клопотання, в якому вони просять суд розглядати справу за їх відсутністю, заявлені вимоги підтримали у повному обсязі.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, заперечень не мають.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до такого.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Великознам`янською сільською радою Кам`янсько Дніпровського району Запорізької області 16.01.1996 року.

ОСОБА_2 склала заповіт, яким належний їй житловий будинок АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_1 надалі продовжила проживати в успадкованому будинку, оскільки вважала, що спадщину вона прийняла в порядку ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, який був чинним на день відкриття спадщини).

ОСОБА_1 приватизувала земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним Державним актом на землю серії І-ЗП № 000208 та Витягом з Державного земельного кадастру.

ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори з приводу оформлення успадкованого майна. Спадкова справа № 32/2020 заведена приватним нотаріусом Кам`янсько - Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області Хаяркіним В.В. При аналізі наданих нотаріусу документів та довідок із сільської ради про те, що позивач фактично вступила у володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_2 , ним було роз`яснено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачу потрібно надати рішення суду про встановлення факту прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 .

Факт того, що померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 постійно проживала у будинку АДРЕСА_1 та після її смерті ОСОБА_1 вступила у користування та володіння майном померлої, підтверджується довідкою виконавчого комітету Кам`янсько Дніпровської міської ради № 1134 від 23.04.2020 року.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до законодавства колишнього СРСР норм права, які регулювали правовідносини на момент їх виникнення та існування, індивідуальні будинки та домоволодіння в селах реєстрації не підлягали ( Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджено. Наказом Мінкомунгоспу УРСР від 31.01.1966 року.) І в селах після закінчення будівництва робилися тільки відповідні записи у господарській книзі сільської ради та відкривався особистий рахунок на ім?я забудовника. Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало.

Відповідно до п. 3.1 Листа ВССУ №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до п. 3 гл.8 Наказу МЮУ від 22.02.2012 року № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» не приймаються порвані документи та документи, викладені на двох і більше окремих аркушах, якщо аркуші не з`єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз`єднання без порушення цілісності, не пронумеровані і не скріплені підписом відповідної посадової особи та печаткою юридичної особи (у разі наявності), яка видала документ.

Відповідно до ст. 47 ЗУ «Про нотаріат», для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які мають підчистки або дописи, закреслені слова чи інші незастережні виправлення.

Відповідно до п.7 Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до п.1постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року». У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР(чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР(чинного на час виникнення спірних правовідносин) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Якщо спадкодавець помер до ІНФОРМАЦІЯ_6 , то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення заяви про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що заява є такою, що підлягає задоволенню.

На підставі п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК Української РСР, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 315, 352-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 заінтересована особа: Приватний нотаріус Кам`янсько-Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області Хаяркін В.В., Виконавчий комітет Кам`янсько-Дніпровської міської громади Запорізької області про встановлення факту прийняття спадщини задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його ухвалення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя: В. В. Васильченко