Номер провадження: 22-ц/813/3391/20
Номер справи місцевого суду: 2-3897/10
Головуючий у першій інстанції Середа І. В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

26.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю секретаря Ющак А.Ю.,

апелянта ОСОБА_1 ,

представника ОСОБА_2 адвоката Перепелиці А.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про витребування додаткових доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та моральної шкоди, за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2019 року, та на додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 травня 2019 року,

встановив:

12 травня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 з вимогами про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів у розмірі 2000 грн. щомісячно на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що відповідачка залишила дитину в пологовому будинку, вихованням та матеріальним забезпеченням не займається.

15 червня 2010 року ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси справу за вказаним позовом було залишено без розгляду.

10 квітня 2017 року на вказану ухвалу подано апеляційну скаргу і 11 травня 2017 року ухвалою апеляційного суду Одеської області ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси скасовано, справу направлено до суду для продовження розгляду.

01 червня 2017 року справу розподілено в автоматизованому порядку, а 02.06.2017 року прийнято до провадження судді, призначено судове засідання.

14.07.2017 року судом прийнято ухвалу про витребування доказів про зміну прізвища відповідача.

17.10.2017 р. за заявою позивача позовну вимогу про позбавлення батьківських прав залишено без розгляду, а також витребувано відомості про доходи відповідача.

02.02.2018 року судом задоволено клопотання позивача та витребувано відомості про працевлаштування та отримані відповідачем доходи.

Позивач неодноразово уточнював позовні вимоги і остаточно в заяві від 29.11.2018 року просив стягнути аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 13750 грн. щомісячно, а також просив стягнути моральну шкоду завдану сину у розмірі 960501 грн. (т.1, а.с.7-11).

Представник відповідача заперечував проти позову частково, оскільки відповідачка згодна сплачувати аліменти, однак з розміром аліментів не згодна, вважає його необґрунтованим та безпідставним.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в наступних розмірах в період:

з 12.05.2010 р. по 31.12.2010 р. - 384 грн. щомісячно;

з 01.01.2011 р. по 31.12.2011 р. - 440 грн. щомісячно;

з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р. - 465 грн., щомісячно;

з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р. - 486 грн. щомісячно;

з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. - 310 грн. щомісячно;

з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р. - 351 грн. щомісячно;

з 01.01.2016 р. по 21.02.2016 р. - 351 грн. щомісячно;

з 21.02.2016 р. по 31.04.2016 р. - 437 грн. щомісячно;

з 01.05.2016 р. по 31.11.2016 р. - 460 грн. щомісячно;

з 01.12.2016 р. по 31.12.2016 р. -492 грн. щомісячно;

з 01.01.2017 р. по 31.04.2017 р. - 507 грн. щомісячно;

з 01.05.2017 р. по 08.07.2017 р. - 534 грн. щомісячно;

з 08.07.2017 р. по 31.11.2017 р. - 889 грн. щомісячно;

з 01.07.2018 р. по 31.11.2018 р.- 972 грн. щомісячно;

з 01.12.2018 року і до досягнення дитиною повноліття у розмірі 1020 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

08 травня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у зазначеній справі, посилаючись на те, що судом не було вирішено вимогу про стягнення аліментів за період з 01.12.2017 року по 30.06.2018 року.

Додатковим рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23 травня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з відповідачки на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в період з 01.12.2017 року по 30.06.2018 року у розмірі 930 грн. щомісячно.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про зміну рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2019 року та додаткового рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 травня 2019 року в частині визначення розміру аліментів, стягнувши з відповідачки на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 13750 грн. щомісячно, починаючи з 21.02.2010 року по 21.02.2028 року, та скасувати рішення в частині відмови у стягненні моральної шкоди, ухваливши у цій частині нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Крім того, 19.12.2019 року від заявника апеляційної скарги ОСОБА_1 надійшла заява про витребування наступних доказів у вказаній цивільній справі:

Витребувати з Державної служби морського та річкового транспорту України (03110. м. Київ, вул. Преображенська, 25) завірені відомості про заробітну плату та інші види виплат, одержані ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ід. номер - НОМЕР_1 ) за період з травня 2010 року до дотеперішнього часу.

Витребувати з Національного агентства з питань запобігання корупції (01103, м. Київ, бульвар Дружби народів, 28) завірені копії усіх поданих щорічних декларацій про отримані доходи ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ід. номер - НОМЕР_1 , за період з травня 2010 року до дотеперішнього часу.

Витребувати з ДПІ в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві (04213, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, 58) засвідчені відомості про отримані доходи відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (рнокпп не відомий), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 21.07.2012р. і до дотеперішнього часу.

Витребувати з Одеської філії ДП «Національні інформаційні системи» (65000, м. Одеса, вул. Бреуса, 26/2) засвідчену інформацію про всі проведені реєстраційні дії щодо набуття та відчуження прав власності на нерухоме майно ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ід. номер - НОМЕР_1 ), за період з травня 2010 року і до дотеперішнього часу.

Витребувати від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гусєвої А.Л. ( АДРЕСА_2 ) засвідчені копії усіх матеріалів спадкової справи № 63592311 (номер у нотаріуса 1/2019), яка була заведена 10.01.2019р. після смерті ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Свою заяву заявник апеляційної скарги ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що у відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати:

стан здоров`я дитини;

матеріальне становище платника аліментів;

наявність у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна.

Також заявник апеляційної скарги вказав, що частиною 3 цієї ж статті встановлено, що суд не повинен обмежуватися лише розміром заробітку платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід).

У зв`язку з цими обставинами, та з метою визначення та доведення розміру доходів, витрат та матеріального становища відповідачки ОСОБА_2 , у тому числі і для визначення наявності у неї майна та інших майнових прав, позивачем ОСОБА_1 до суду першої інстанції були подані відповідні клопотання про витребування відповідних доказів.

Проте, суд першої інстанції категорично відмовив ОСОБА_1 у витребуванні відповідних доказів ухвалою від 11.10.2018р. (т.1, а.с. 251), мотивувавши її тим, що декларації про отримані відповідачкою доходи не несуть належної для справи інформації, а відомості про доходи її чоловіка не можуть бути витребувані, оскільки той не є учасником справи.

ОСОБА_1 вказав, що він також звертався до суду першої інстанції з клопотанням, в якому просив витребувати відомості про доходи відповідачки з її нового місця роботи (Державної служби морського та річкового транспорту України), оскільки, як вбачається з відповіді Укртрансбезпеки від 27.07.2018р. (т.1, а.с. 198), вона з 04.06.2018р. була звільнена з попередньої роботи та переведена на іншу роботу - до Державної служби морського та річкового транспорту України.

Однак, ухвалою суду від 29.11.2018р. (т.2, а.с. 21) йому також було відмовлено у цьому, з посиланням на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для ухвалення рішення.

Крім того, ОСОБА_1 також просив суд першої інстанції витребувати відомості, що підтверджують матеріальне становище матері відповідачки ( ОСОБА_10 ) з наміром спростувати її твердження, на які вона посилалася у своєму відзиві на позовні вимоги (т.1, а.с. 208-209), про те, що мати відповідачки сама потребує матеріальної допомоги внаслідок хвороби, а тому відповідачка змушена нести витрати на її лікування, що заважає їй сплачувати аліменти на свою дитину.

Проте, ухвалою суду першої інстанції від 29.11.2018р. (т.2, а.с. 21) йому також було відмовлено в цьому, з посиланням на те, що витребування такої інформації порушить права та інтереси матері відповідачки.

Всі відповідні заперечення на зазначені ухвали суду були також викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_11 на рішення суду першої інстанції.

Посилаючись на зазначені обставини, заявник апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що таким чином суд першої інстанції порушив право дитини з інвалідністю на доступ до правосуддя, незаконно створивши перешкоди у встановленні обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, надавши тим самим відповідачці непередбачені законом привілеї, чим були порушені вимоги статей 2, 12, 13, 45, 81, 84 ЦПК України.

Крім викладеного, заявник апеляційної скарги ОСОБА_1 вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_6 померла мати відповідачки - ОСОБА_9 і після її смерті відкрилася спадщина.

Відповідачка ОСОБА_4 є спадкоємицею першої черги на відповідну спадщину, у зв`язку з чим за її заявою про прийняття цієї спадщини приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гусєвою А.Л. 10.01.2019р. була заведена відповідна спадкова справа № 63592311.

Оскільки відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, то ОСОБА_1 також вважає за необхідне витребувати інформацію що складу спадкового майна, що успадкувала відповідач ОСОБА_2 .

В суді апеляційної інстанції Городецький М.Б. підтримав вказану заяву та уточнив, що Одеська філія ДП «Національні інформаційні системи» в теперішній час переїхала і перебуває не по вул. Бреуса, 26/2, а по вул. І. Франка, 55, м. Одеси.

Також вказав, що із вказаної філії інформацію необхідно витребувати, починаючи з січня 2013 року. А з травня 2010 року і по січень 2013 року інформацію витребувати із БТІ Одеської міської ради.

Перевіривши законність і обґрунтованість заяви ОСОБА_1 , заслухавши доповідача, доводи ОСОБА_1 , заперечень проти задоволення заяви представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Перепелиці А.Ф., колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви, виходячи з наступних підстав.

Так, колегія суддів зазначає, що у відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосується фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції, з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З цих підстав, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що витребування з Державної служби морського та річкового транспорту України відомостей про заробітну плату відповідачки ОСОБА_2 , за період з травня 2010 року по теперішній час, то як вбачається з усних заперечень на заяву ОСОБА_1 адвоката Перепелиці А.Ф., який представляє інтереси ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції, відповідачка ОСОБА_2 на даний час не працює у вказаній Державні службі. Що стосується заробітної плати за період роботи у вказаній службі, то колегія суддів зазначає, що такі дані маються в матеріалах справи.

Що стосується щорічних декларацій, то матеріали справи також мають копії цих декларацій за 2016-2117 роки.

Стосовно інформації на ОСОБА_8 , то колегія суддів позбавлена можливості витребувати інформацію стосовно вказаної особи, так як він не є учасником справи і його доходи не можуть враховуватись при розгляді даної цивільної справи.

Також колегія суддів вважає, що у колегії суддів відсутні підстави для витребування інформації стосовно проведення реєстраційних дій щодо набуття та відчуження прав власності на нерухоме майно ОСОБА_2 за період з травня 2010 року по теперішній час.

Крім того, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави витребувати у приватного нотаріуса засвідчені копії всіх матеріалів спадкової справи № 63592311, яка була заведена 10.01.20219 року після смерті матері відповідачки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки наявність спадкової справи не може свідчити про отримані відповідачем ОСОБА_2 доходів, у тому числі в порядку спадкування.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що матеріали справи мають достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 по даній цивільній справі про стягнення аліментів, враховуючи також що з моменту звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом, у тому числі від незалежних від суду обставин, пройшло майже 10 років.

Такого висновку колегія суддів дійшла виходячи з того, що як вбачається з матеріалів справи, позовна заява ОСОБА_11 подана 12.05.2010 року та ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 15 червня 2010 року вказаний позов було залишено без розгляду.

Лише 10 квітня 2017 року, тобто майже через 7 років, ОСОБА_1 подав на вказану ухвалу апеляційну скаргу, яка була задоволена судом апеляційної інстанції та 11 травня 2017 року ухвалою апеляційного суду Одеської області ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 15.06.2010 року було скасовано, за направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції (т.1, а.с.41-42).

Таким чином, витребування додаткових доказів у справі і оголошення у зв`язку з цим у справі перерви, на чому наполягає заявник апеляційної скарги ОСОБА_1 , призведене не до встановлення об`єктивної істини у справі, а до затягування її розгляду, що є недопустимим.

При цьому колегія суддів зазначає, що зазначеною ухвалою колегії суддів жодним чином не чиняться перешкоди заявнику апеляційної скарги ОСОБА_12 у доступі до правосуддя, встановлення обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з того, що з моменту ухвалення оскаржуваного судового рішення, пройшов рік, однак лише більше ніж через пів року після його ухвалення, а саме 15.08.2019 року, позивач ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу і заяву про поновлення процесуального строку на її подання (т.2, а.с.40-56).

Саме з метою доступу ОСОБА_1 до суду і з метою перевірки оскаржуваного судового рішення в апеляційному порядку, заява ОСОБА_1 була задоволена, строк на апеляційне оскарження судового рішення був поновлений і було відкрито апеляційне провадження у даній цивільній справі, про що суддею-доповідачем 27.08.2019 року була постановлена відповідна ухвала (т.2, а.с.79).

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що заява ОСОБА_1 про витребування доказів у справі не підлягає задоволенню, а тому апеляційний суд у її задоволенні вважає за необхідне відмовити.

Керуючись ст.ст. 182, 222, 381, 389 ЦПК України,

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 28.02.2020 року

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра