Справа №719/190/19

УХВАЛА
29.05.2020 року в залі суду смт Кельменці, Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Туржанського В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу автомобіля недійсним.
ВСТАНОВИВ:
18 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 визнання договору купівлі продажу автомобіля недійсним.
10 вересня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні 18 листопада 2019 року позивачка та представник позивачки подали до суду заяву про відмову від позову та просили закрити провадження у справі.
Ухвалою суду від 18 листопада 2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу автомобіля недійсним залишено без розгляду.
03 грудня 2019 року представник відповідача ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на ухвалу суду про залишення цивільної справи без розгляду.
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 22 січня 2020 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_3 задоволено частково. Ухвалу Кельменецького районного суду від 18 листопада 2019 рок скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
28 квітня 2020 року представник позивачки ОСОБА_4 надіслав до суду заяву у якій відмовляється від заяви про відмову від позову і закриття провадження у справі і просить продовжити розгляд справи. Вказує, щор не може з`явитися в судове засідання у зв`язку із введенням на території України карантину.
В судове засідання призначене на 13 годину 28 квітня 2020 року сторони та їх представники не з`явилися.
В судове засідання призначене на 13 годину 29 травня 2020 року сторони та їх представники не з`явилися.
Згідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Позивачка та її представник повторно не з`явилися в судове засідання і від них надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу автомобіля недійсним, слід залишити без розгляду.
Відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення.
Явка в судове засідання та підтримання позову є диспозитивним правом позивача, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.
Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.
Таким чином, за змістом частини п`ятої статті 142 ЦПК України, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.
При цьому у клопотанні про стягнення із позивачки судових витрат представник відповідач не зазначає, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені.
Згідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права
Суд при визначенні суми відшкодування, має виходити з критерію реальності витрат та критерію розумності їх розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи витрати на підставі ст.41 конвенції. Зокрема, у рішеннях: від 12.10.2006 у справі „Двойних проти України (п.80), від 10.12.2009 у справі „Гімайдуліна та інших проти України (пп.3436), від 23.01.2014 у справі „East/West Alliance Limited проти України», від 26.02.2015 у справі „Баришевський проти України (п.95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими (необхідними), а їх розмір обґрунтованим.
Відповідач не довів, що його витрати були необхідними та викликаними необґрунтованими діями позивачки.
Клопотання про стягнення судових витрат взагалі не містить доводів і доказів необґрунтованості дій позивачки.
Суд дійшов висновку про те, що звернення ОСОБА_1 до ОСОБА_5 з позовом про визнання договору купівлі продажу автомобіля недійсним, її звернення та до із заявою про відмову від позову, у якій вона просила закрити провадження у справі, з врахуванням того, що представник позивачки відмовився від такої заяви, не свідчить про безпідставність та необґрунтованість її позову. Саме по собі подання заяви про відмову від позову без розгляду не може бути розцінено як необґрунтовані дії позивача, так як це його право, передбачене цивільним процесуальним законодавством України, яке не містить обмежень в його реалізації. Відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Така позиція закріплена у постанові Верховного Суду по справі № 148/312/16-ц від 26 вересня 2018 року.
Керуючись ст. ст. 223, ч.5 ст. 142, 257, 260 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу автомобіля недійсним - залишити без розгляду.
У задоволенні заяви представник відповідачка про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат пов`язаних із розглядом справи відмовити.
Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Чернівецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються через Кельменецький районний суд Чернівецької області.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки на апеляційне оскарження ухвали продовжується на строк дії такого карантину.
Суддя: