1Справа № 333/4383/18 2/335/100/2020
РІШЕННЯ
13 лютого 2020 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Соболєвої І.П.,
за участю секретаря судового засідання Лазоренко Д.М.,
представника позивача Нестеренка В.В.,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-Б, цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення. Вимоги позову мотивовані тим, що позивачем у період з жовтня 2015 р. по березень 2018 р. відповідно до вимог договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.09.2007 № 202976 надавались відповідачу послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у нежитлове приміщення у будинку АДРЕСА_1 . Претензій від відповідача щодо якості теплової енергії за вказаний період не надходило. За вказаний період відповідач не належним чином здійснював оплату за послуги, внаслідок чого станом на березень 2017 р. в нього виникла заборгованість. Уточнивши позовні вимоги, позивач остаточно просить стягнути з відповідача суму заборгованості за період з 01.10.2015 по 31.03.2017 в розмірі 6582,35 грн., суму 3% річних в розмірі 363,11 грн., суму інфляційних витрат в розмірі 1445,49 грн. та судовий збір у розмірі 1 762,00 гривень.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2018 відкрито провадження та вирішено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом (повідомленням) учасників справи у судове засідання.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.10.2019 переведено розгляд справи з порядку спрощеного позовного провадження на розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Представник відповідача надав відзив, в якому зазначив, що розрахунок позивача про розмір 3% річних та інфляційних витрат містить помилки. Правильний розмір 3% річних, з урахуванням 6583,35 грн. суми боргу, становить 295,92 грн., а сума інфляційних витрат - 1211,75 грн. Крім того, розрахунок кількості теплової енергії, відпущеної відповідачу не є обґрунтованим. Просить відмовити в задоволені позову.
Представник позивача в судовому засіданні на задоволенні позову наполягає з підстав, зазначених в ньому. Пояснив, що відповідачем було отримано надані К «МТМ» послуги. Жодних скарг з цього приводу не надходило.
Відповідач в судовому засіданні заперечує проти задоволення позову. Пояснив, що позивачем надаються неякісні послуги. Позивачем надано розрахунок теплових навантажень на опалення виконаний у 1997 році. У цьому розрахунку серед вихідних даних зазначено, що у приміщенні знаходиться 25 секцій опалювальних приладів - радіаторів чавунних М-140. Проте у 2007 році актом теплової інспекції від 10.09.2007 встановлено, що фактично у приміщенні, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 залишилося 7 секцій вказаних вище опалювальних приладів. Постачання гарячої води до нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не відбувається. З огляду на це, недоцільно й нараховувати кошти за послугу, яка не нараховується. Позивачем не надано належних доказів, детальних розрахунків на підтвердження того, що розрахунок заборгованості здійснено саме за послугу з централізованого опалення, а не постачання гарячої води. Просить в задоволенні позову відмовити.
Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Згідно з п. 1.3 Рішення Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ».
Згідно зі статутом концерну «МТМ», основною метою діяльності концерну є здійснення виробничо - технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально - економічних інтересів трудового колективу концерну. Концерн «МТМ» є власником виробленої теплової енергії.
Згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (надалі Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 за № 630, централізоване постачання гарячої води - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем гарячого водопостачання.
Відповідно до Правил, централізоване опалення - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання.
Таким чином, позивач є виконавцем з надання послуг з теплопостачання, позивач надавав послуги з централізованого теплопостачання у приміщення відповідача, який користувався ним на той час, за який нарахована заборгованість.
Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами регулюються Законом України від 24.06.2004 «Про житлово-комунальні послуги», який визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їх права та обов`язки.
За умовами ст. 68 ЖК України та ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» закріплено обов`язок споживача послуги такі оплачувати.
Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. 19 вказаного Закону).
Отже, Концерн «Міські теплові мережі» за зазначеними законами є особою, яка надає послуги з центрального опалення.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується інформацією Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради.
Відповідно до витягу з реєстру про державну реєстрацію прав, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нежитлове приміщення в будинку АДРЕСА_1 перебуває у комунальній власності Запорізької міської ради.
Рішенням Запорізької міської ради №443/46 від 30.11.2000 нежитлове підвальне приміщення в будинку АДРЕСА_1 передано в оренду Запорізькій організації Спілки художників України під творчу майстерню члена Спілки художників України ОСОБА_1 строком на 4 роки.

30.11.2000 між ДКП «ВРЕЖО №1» та Запорізькою організацією Спілки художників України укладено договір оренди нежитлового підвального приміщення в будинку АДРЕСА_1 під творчу майстерню члена Спілки художників України ОСОБА_1 .

Відповідно до акту філіалу концерну «ГТС» Орджонікідзевського району від 22.11.2001 температура в приміщенні, що розташоване за адресою АДРЕСА_4 . АДРЕСА_1 . Перемоги, 79-А становить 10 градусів за Цельсієм

01.09.2007 між К «МТМ» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №202976 в нежитлове приміщення в будинку АДРЕСА_1 .

Так, згідно з п. 1.1 Договору позивач взяв зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді Споживачу, а Споживач взяв обов`язок прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами, в терміни та порядку встановленими умовами цього Договору і додатками до договору, що є його невід`ємними частинами.

Згідно додатку № 1 до договору теплопостачальна організація відпускає теплову енергію нежитловому приміщенню в будинку АДРЕСА_1 та яким користується відповідач на підставі договору оренди від 02.06.2008 №1991/1.

Згідно з п. 6.2. договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Споживач зобов`язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію (п. 6.4. договору).

Згідно з п. 6.7. договору споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації за адресою: АДРЕСА_5 , документи за розрахунковий період: рахунок фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну (платникам ПДВ).

30.08.2012 між МКП «ОСНОВАНІЄ» та членом Спілки художників України укладено додаткову угоду до договору оренди нежитлового підвального приміщення в будинку АДРЕСА_1 №1999/1 від 02.06.2008, згідно з яким продовжено строк дії договору оренди до 01.062014 під творчу майстерню.

Листом МКП «ОСНОВАНІЄ» №292/05 від 25.01.2013 повідомлено К «МТМ» про те, що нежитлове підвальне приміщення в будинку АДРЕСА_1 орендує під творчу майстерню член Спілки художників України ОСОБА_1 .

Листом МКП «ОСНОВАНІЄ» №12188/01-05 від 01.10.2015 повідомлено К «МТМ» про те, що строк дії договору оренди нежитлового підвального приміщення в будинку АДРЕСА_1 продовжено до 02.06.2017.

12.06.2017 К «МТМ» направило ОСОБА_1 претензію №614/05-юр про заборгованість за теплову енергію за період з жовтня 2015 по березень 2017 року в розмірі 6582,35 грн.

03.04.2018 К «МТМ» складено акт про те, що дослідити систему опалення не має можливості через те, що приміщення в будинку АДРЕСА_1 зачинено. ОСОБА_1 не надав доступ до приміщення для дослідження.

Кількість поставленої теплової енергії та її вартість підтверджується актами прийому-передачі теплової енергії (арк.с.58-77). Відповідно до п.6.7.2. договору №202976 вказані акти є підставою для проведення остаточних розрахунків.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушення зобов`язання, відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що позивач виконував свій обов`язок по наданню послуг, такі послуги позивачем надавались, відповідач ним користувався, а суду не було надано відповідачем доказів по спростуванню наданих послуг. Відмови від надання послуг, або нарікання на якість послуг від відповідача до позивача не надходило.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (баланс утримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Суд не приймає до уваги акт філіалу концерну «ГТС» Орджонікідзевського району від 22.11.2001 через те, що цей письмовий доказ є неналежним у зв`язку з тим, що акт не стосується предмету доказування, а саме: період опалення з жовтня 2015 по березень 2017 року.

Відповідно до витребуваного судом розрахунку відпущеної теплової енергії по договору №202976 від 01.09.2007 заборгованість за період жовтень 2015 р. по березень 2017 р. складає 6582,35 грн., 3% річних 363,11 грн., сума інфляційних втрат складає 1445,49 грн. При цьому, в розрахунку зазначено, що при врахуванні заборгованості з опалення у нежитлове приміщення приймалося до уваги те, що відповідно до акту теплової інспекції від 11.10.2004 частину опалювальних приладів було демонтовано та по факту з 25 секцій чавунних радіаторів М-140 залишилося 7 секцій.

Заперечення відповідача про необґрунтованість позовних вимог в частині нарахування заборгованості за надані послуги з постачання гарячої води є помилковими, у зв`язку з тим, що з наданого позивачем розрахунку вбачається, що останній просить стягнути заборгованість тільки за постачання теплової енергії і лише в опалювальний період. Нарахування за надання послуг з постачання гарячої води цей розрахунок взагалі не містить.

З наданого відповідачем розрахунку убачається, що 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 01.10.2015 по 31.03.2017 складають 295,92 грн., інфляційні витрати за період з 01.10.2015 по 31.03.2017 складають 1211,75 грн.

Вказані позивачем у розрахунку індекси інфляції не відповідають індексам інфляції за даний, визначених Державної службою статистики України на її офіційному сайті (арк.с.159).

Навпаки, вказані відповідачем у наданому ним розрахунку індекси інфляції відповідають індексам інфляції за даний, визначених Державної службою статистики України на її офіційному сайті (арк.с.169).

Як вбачається з позову, Концерн МТМ просить стягнути з відповідача 3% річних за період з жовтня 2015 по березень 2017 років включно. Тобто за 548 днів.

З розрахунку 3% річних позивача (арк.с.158) неможливо встановити кількість днів прострочення за які нараховані 3% річних.

Тому, суд приймає розрахунок відповідача, оскільки він є коректним та правильним (арк.с.168).

Отже, суд приходить до висновку, що заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01.10.2015 по 31.03.2017 складає 6582,35 грн., 3% відсотки річних - 295,92 грн., а сума інфляційних витрат у розмірі 1211,75 грн.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи те, що позов задоволено на 96%, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 1698,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 7682, 89, 141, 263265, 280-283 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН, на користь концерну «Міські теплові мережі» (п/р зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_1 Установа банку : Філія Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України МФО 313957, Свідоцтво платника ПДВ: №11030127 ІПН :49) суму основного боргу за надані у період з 01.10.2015 по 31.03.2017 послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 6582,35 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН, на користь концерну «Міські теплові мережі» (п/р № НОМЕР_2 Установа банку : Філія Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України МФО 313957, Свідоцтво платника ПДВ: №11030127 ІПН : 49) суму 3% річних за період з 01.10.2015 по 31.03.2017 у розмірі 295,92 грн.; суму інфляційних витрат за період з 01.10.2015 по 31.03.2017 у розмірі 1211,75 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН, на користь концерну «Міські теплові мережі» (п/р № НОМЕР_2 Установа банку : Філія Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України МФО 313957, Свідоцтво платника ПДВ: №11030127 ІПН : 49) судовий збір у розмірі 1698,00 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24.02.2020.

Суддя І.П. Соболєва