Провадження № 2/263/982/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Томіліна О.М., при секретарі Астаховій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення недоотриманої за життя пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якій просить стягнути з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на свою користь грошові кошти, набуті ним в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 14 668 (чотирнадцять тисяч шістсот шістдесят вісім) гривень 51 копійки.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В день його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла неотримана за життя пенсія у розмірі 14 668,51 грн. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за номером 752, посвідченого 10.06.2019 приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Лупіновою Н.Є., спадкоємцем, зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 є його син ОСОБА_1 Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з суми не отриманої в зв`язку зі смертю пенсії у розмірі 58 560 грн. 26 коп. Позивач 10.06.2019 звернувся до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області за отриманням із заявою про виплату недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_3 . У липні 2019 відповідач за разовим дорученням здійснив виплату недоотриманої пенсії в розмірі 43 891,49 грн.

Від позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Галемського С.М. до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.

15.01.2020 від відповідача до суду надійшов письмовий відзив на позов, з якого вбачається, що Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає, просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що згідно з ч.1 ст.46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» недоотримана пенсіонером з власної вини пенсія виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії. Згідно зі свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . 10.06.2019 до управління звернувся ОСОБА_1 із заявою про виплату недоотриманої пенсії, яка належала ОСОБА_3 . Недоотримана пенсія позивачу була виплачена у розмірі суми, що складає 43 891,49 грн. з урахуванням ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом . Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_3 підтверджуються Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10.06.2019, яке видане приватним нотаріусом Лупіновою Н.Є. та зареєстроване в реєстрі №752. Спадкове майно складається з недоотриманої пенсії, що знаходиться на зберіганні в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області в сумі 58 560,26 грн.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Таким чином, позивач, у встановленому законом порядку, набув право власності на грошову суму в розмірі 58 560,26 грн., шляхом її спадкування після смерті ОСОБА_3 .

Як вбачається з письмового відзиву та пояснень Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, відповідач виплатив ОСОБА_1 лише грошову суму у розмірі 43 891,49 грн.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що право на спадщину ОСОБА_1 підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10.06.2019, яке видане на його ім`я та не є предметом спору в дійсній справі. Відповідно до положення ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду. Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області не надано належних доказів недійсності Свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.06.2019, яке видане на ім`я позивача, тому, в цій частині заперечення відповідача є не обґрунтованими та безпідставними.

Посилання відповідача на положення ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким визначено, що «… нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії …», також не мають правових підстав, оскільки жодних доказів в підтвердження наявності вини спадкодавця - ОСОБА_3 , суду не надано.

ОСОБА_1 вперше звернувся за отриманням спадщини до Маріупольського об`єднаного управління ПФУ Донецької області 10.06.2019. Викладені обставини підтверджуються наявним в матеріалах справи листом Маріупольського об`єднаного управління ПФУ Донецької області на ім`я ОСОБА_1 від 09.08.2019 № 19866/34-1/02, у якому повідомлено, що за зверненням ОСОБА_1 у липні 2019 разовим дорученням було виплачено недоотриману пенсію ОСОБА_3 в розмірі 43 891,49 грн. (сума недоотриманої пенсії за період з 09.06.2016 по 31.03.2017).

Станом на момент звернення з позовом до суду, грошові кошти у розмірі 14 668,51 грн. ОСОБА_1 виплачені не були.

Відповідно до ст. 316, 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст цього права становлять можливості власника на володіння, користування та розпорядження своїм майном. При цьому на зміст права не впливає місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідач отримав відповідне звернення про виплату ОСОБА_1 , належних останньому на праві власності, в порядку спадкування, коштів. В цей же час, відповідач до теперішнього часу не повернув ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 14 668,51 грн.

Відповідно до п. 2.26. Постанови Правління Пенсійного Фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Зазначені вище вимоги були виконані позивачем.

Відповідно до абзацу 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Права і свободи людини та їх гарантії, відповідно до ст. 3 Конституції України, визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

З системного аналізу викладених вище норм права, суд вважає, що право позивача на мирне володіння, користування, розпоряджання власним майном у вигляді отриманої спадщини після смерті ОСОБА_3 порушено з боку відповідача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8, 19, 22, 41 Конституції України, ст.ст. 11, 509, 625, 1227 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 89, 263-265, 268, 272-273, 274-279 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення недоотриманої за життя пенсії - задовольнити.

Стягнути з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (адреса: 87548, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27-а; ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), грошові кошти, набуті ним в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 14 668 (чотирнадцять тисяч шістсот шістдесят вісім) гривень 51 копійки.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Томілін