Справа № 569/5068/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В.

з участю:

позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки - адвоката Курганської О.В. відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту не проживання та неприйняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту не проживання та неприйняття спадщини.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На час смерті батько проживав та був зареєстрованим у належному йому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки через похилий вік батько перебував у безпорадному стані, потребував стороннього піклування, вона постійно здійснювала догляд за ним.

У будинку на час смерті батька також був зареєстрований його син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який у будинку не проживав з 2015 року , так як після реєстрації шлюбу 02.07.2015 р. він змінив прізвище із « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » та переїхав проживати до дружини.

За життя батька факт постійного непроживання ОСОБА_2 підтверджувалися відповідними актами, зокрема, і від 07.09.2016 р., і батькові на одну особу призначалася житлова субсидія.

Участі у догляді за батьком та здійсненні обряду поховання ОСОБА_2 не брав, всі витрати несла лише вона.

Після смерті батька вона, як спадкоємець за законом 1-ї черги в шестимісячний термін звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до приватного нотаріуса Онищука Ігоря Миколайовича, однак листом від 13.07.2018 р. № 60/01-16 нотаріус повідомив, що факт непроживання ОСОБА_8 та неприйняття ним спадщини належить встановлювати в судовому порядку.

На даний час, незважаючи на те, що минув шестимісячний строк на прийняття спадщини, із заявою до нотаріуса звернувся відповідач ОСОБА_2 про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Вважає, що відповідач як такий, що фактично не проживав із спадкодавцем на день смерті та протягом шести місяців після цього, а також не подав заяву у встановлений законом шестимісячний строк є таким, що не прийняв спадщину.

Наявність реєстрації ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 не свідчить про те, що він своєчасно прийняв спадщину після смерті свого батька, оскільки він не проживав постійно у вказаному будинку на день смерті батька та протягом шести місяців після цього.

Просила встановити факти, що мають юридичне значення, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в період з 06.07.2016 р. та станом на момент смерті його батька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та протягом шести місяців після смерті батька, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 постійно не проживав, не прийняв спадщину після смерті свого батька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні позивачка, представник позивачки - адвокат Курганська О.В. заявлені позовні вимоги підтримали у межах доводів позовної заяви і просили суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали і просили суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі за його необґрунтованістю та недоведеністю з підстав, викладених у відзиві на позов.

Свою правову позицію обґрунтовують тим, що даний позов, по перше оформлений з порушенням процесуальних норм, по друге є передчасним. Копії доказів, на які опирається позивач в своєму позові подані з порушенням чинного процесуального законодавства, а саме не завірені. Копія акту, складеного двома жителями сусіднього будинку АДРЕСА_2 , не оформлена належним чином, не вказана дата його складання, викликає сумнів, що керівник ЖКП «Галицьке» А.Хорхолюк приймав участь у складанні акту.

Зазначив, що справді періодично не проживав з батьком з поважної причини, про що з ним було погоджено. Він одружився, взяв прізвище дружини, в шлюбі народилося двоє дітей: ОСОБА_9 , 2015 р.н. та ОСОБА_10 , 2016 р.н. Донька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є інвалідом, потребує додаткового догляду, більше матеріальної допомоги на лікування тощо. Він періодично їздив на заробітки, щоб оплатити реабілітацію своєї дитини, інколи був змушений підміняти дружину по догляду за дитиною.

Йому була надана консультація нотаріусом, що подавати заяву на отримання спадщини в його випадку не потрібно в шестимісячний термін, так як він зареєстрований і періодично проживає разом з батьком, набуває спадщину автоматично. Тому він такої заяви не подавав. Однак, коли почув від своєї сестри, що вона позбавить його спадщини, заволодіє будинком одноосібно, змушений був таку заяву подати. По реєстру нотаріус до якої подав заяву, встановила, що вже існує спадкова справа і вона направила його документи до нотаріуса, який раніше відкрив спадщину. Тому всі формальності зроблені, його документи долучені до спадкової справи.

У позивачки є у власності своє житло, вона не має сім`ї, живе сама, а у нього двоє дітей та не має власного житла.

Просили відмовити позивачці у задоволенні позову повністю.

Відповідачем до відзиву також долучено копії письмових документів, на які відповідач посилається як на докази та які були досліджені в судовому засіданні. Ухвалою Рівненського міського суду від 09.09.2019 р. за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 адвоката Курганської О.В. в рахунок забезпечення доказів витребувано в Управління праці та соціального захисту населеннядокументи, на підставі яких за рішенням комісії призначалася житлова субсидія ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 в період з 01.10.2016 р. по 21.01.2018 р. Зобов"язано приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Онищука Ігоря Миколайовича ( АДРЕСА_6, конт. тел. НОМЕР_6) надати суду копію спадкової справи померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , що мешкав в АДРЕСА_1 .

Ухвалою Рівненського міського суду від 26.11.2019 р. відмовлено відповідачу ОСОБА_2 у задоволенні заяви про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог відділ опіки та піклування служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому.

Судом було задоволено клопотання представника позивачки адвоката Курганської О.В. про виклик та допит свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які були допитані в судовому засіданні 15.10.2019 року та позивачку ОСОБА_1 в якості свідка, яку допитали 03.09.2019 року.

За клопотанням відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні 14.01.2020 р. були допитані свідки : ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Ухвалою суду на місці 21.11.2019 р. задоволено клопотання відповідача ОСОБА_2 про долучення до матеріалів справи письмових доказів : фотофакти, акти від 13.11.2019р., 19.11.2019р. Заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки, відповідача, представника відповідача, показання свідків, дослідивши надані письмові докази, та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був батьком позивачки та відповідача , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 24.01.2018 р. зроблено відповідний актовий запис № 144, зареєстрований Рівненським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області. Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6246490 від 18.01.2005 року підтверджується , що ОСОБА_4 був власником домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , де було місце реєстрації його проживання.

У будинку АДРЕСА_1 також зареєстрований його син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З довідки Рівненського міського відділу Державної міграційної служби України в Рівненській області від 01.07.2016 р. № 5610/14-3064 вбачається, що відповідно до обліків Рівненського міського відділу УДМС України в Рівненській області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно обміняв паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 27.12.2011 року Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області, на паспорт серії НОМЕР_2 виданий 15.04.2016 року Рівненським МВ УДМС України в Рівненській області, в зв`язку зі зміною прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 », на підставі свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 виданого 02.07.2015 року Городоцькою сільською радою Рівненського району.

Встановлено, що після смерті батька, ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом 1-ї черги в шестимісячний термін звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до приватного нотаріуса Онищука Ігоря Миколайовича.

Листом від 13.07.2018 р. № 60/01-16 нотаріус повідомив ОСОБА_1 , що факт непроживання ОСОБА_8 та неприйняття ним спадщини належить встановлювати в судовому порядку.

Факт непроживання ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 стверджується актом, завіреним начальником ЖКП "Галицьке" А.Хорхолюком 06.07.2016 року. Факт непроживання ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 з 06.07.2016р. та станом на момент смерті батька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та протягом шести місяців після смерті батька, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 підтвердили в судовому засіданні допитані свідки : ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які живуть по сусідству. Допитана в судовому засіданні 03.09.2019 р. в якості свідка позивачка ОСОБА_1 суду показала, що відповідач був усиновлений її батьком ОСОБА_4 . Після смерті матері відповідача останній залишився проживати в будинку батька. У 2013р. відповідач перебував у СІЗО , пізніше був засуджений, а після відбування покарання у будинок до батька не повернувся. З 2016р. по день смерті батька і після смерті батька відповідач у будинку не проживав. Вона подала заяву про прийняття спадщини до шести місяців. Відповідач також подав заяву про прийняття спадщини, проте пізніше. Їй відомо, що відповідач у 2015р. одружився, має двоє дітей , після одруження у будинку не проживав.

З оглянутого судом листа від приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Онищука І.М. від 10.09.2019 р. № 47/01-16, вбачається, що після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , ним заведена спадкова справа за № 13-2018, яка зареєстрована в Спадковому реєстрі 25 червня2018 року за № 62622770. Встановлено, що ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_8 15.47 од. , ОСОБА_2 подав заяву про прийняття спадщини 24.09.2018р. о 13.45 год., заяви містяться у спадковій справі.

На виконання ухвали Рівненського міського суду від 09.09.2019 р. з Управління праці та соціального захисту населення надійшла відповідь № 08-5419, з якої вбачається, що при розгляді документів на призначення субсидії ОСОБА_4 комісією міськвиконкому прийнято до уваги акт свідчення свідків про непроживання в будинку по адресі АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та призначено житлову субсидію з 01.07.2016 року на одну особу ОСОБА_4 . На підставі рішення комісії виконавці комунальних послуг не нараховують плати за житлово-комунальні послуги на членів домогосподарства, які зареєстровані, але фактично не проживають у житловому приміщенні(будинку). Відповідно до рішення комісії ОСОБА_4 виконавці комунальних послуг було нараховано плату за житлово-комунальні послуги на одну особу.

На підтвердження вказаного, управлінням долучено копії письмових доказів: заяви ОСОБА_4 про призначення житлової субсидії, заяви про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, заяви ОСОБА_4 від 01.07.2016 р. з проханням призначити субсидію з 01.07.2016 р. з розрахунку на 1 особу, з приміткою про те, що зареєстрований ОСОБА_2 за даною адресою не проживає.

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 15.06.2015 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_16 , від якого мають двох дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Як вбачається з долучених копій письмових документів, на які відповідач посилається як на докази, та які були досліджені в судовому засіданні, донька ОСОБА_2 - ОСОБА_10 , 2016 р.н. має хронічні захворювання, внаслідок чого постійно лікується та проходить медичні обстеження. Наявність у дитини захворювань підтверджується доданими медичними довідками, виписками із медичної карти стаціонарного хворого та виписками із медичної карти пацієнта реабілітаційного центру КЗ «РОСБД».

З оглянутої судом адресної картки м.Рівне, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , 1995 р.н. з 13.02.2010р. та ОСОБА_19 , 2016 р.н. з 05.09.2019р. зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Довідкою № 44/02-14 від 05.09.2019 р. виданою приватним нотаріусом Онищуком І.М. ОСОБА_2 , підтверджується, що після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа № 13-2018 (зареєстрована в Спадковому реєстрі 25.06.2018 року № 62622770).

Встановлено, що ОСОБА_1 в шестимісячний термін 25.06.2018 року звернулася до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Онищука І.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з чим була відкрита спадкова справа № 13-2018 року, зареєстрована в Спадковому реєстрі 25 червня2018 року за № 62622770, копія якої була надана на виконання ухвали суду та оглянута в судовому засіданні.

Відповідно до довідки , наданої регіональним центром надання адміністративних послуг від 22.06.2018 р. №82078 останнім місцем реєстрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є АДРЕСА_1 , звідки він був знятий з реєстраційного обліку 21.02.2018 року у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Встановлено, що ОСОБА_2 подав 24.09.2018 року приватному нотаріусу Рівненського міського нотаріального округу Онищуку І.М. заяву про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на частку домоволодіння АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_4 . З оглянутих судом письмових доказів наданих відповідачем, а саме актом складеним ОСОБА_2 в присутності понятих: ОСОБА_3 , ОСОБА_15 від 13.11.2019 р. та фото вбачається, що ним зафіксовано факт незаконного проникнення до будинку АДРЕСА_1 , проте зазначені докази суд до уваги не приймає, оскільки вони складені за межами періоду, який є предметом спору.

Допитаний судом свідок ОСОБА_15 суду показав, що відповідач чоловік його рідної сестри, знайомий з ним з 2016р. після звільнення останнього з місць позбавлення волі. Йому відомо, що відповідач зареєстрований у свого батька, проте після відбування покарання туди жити не пішов, а проживав з сім`єю у його мами.

Допитаний свідок ОСОБА_17 , дружина відповідача, суду показала, що у 2015р. уклала шлюб з відповідачем, після народження дитини вона зв`язувалася з батьком чоловіка, була у його будинку, але умови в будинку не були прийнятними для проживання з маленькою дитиною. Відповідач працював за межами Рівненської області, де саме працював не говорив. Вона, її чоловік та двоє їхніх дітей проживають постійно у її мами у АДРЕСА_3 . Відповідач підтримував відносини з батьком у виді спілкування по телефону, один раз зустріли батька на ринку. З позивачкою також спілкувався по телефону, яка йому не сказала, що батько помер.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , яка приходиться тещею відповідачу, суду показала, що сім`я відповідача проживають у її квартирі, так як у неї є умови для проживання маленьким діткам. Їй відомо, що ОСОБА_2 телефонував батьку. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що сукупністю достовірно встановлених доказів підтверджується, що ще за життя спадкодавця ОСОБА_4 , його син ОСОБА_2 , який був зареєстрований з ним на момент його смерті за адресою: АДРЕСА_1 , фактично постійно не проживав за вказаною адресою з 06.07.2016р. та станом на момент смерті батька - ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та протягом шести місяців після смерті батька, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , добровільно залишив місце свого постійного проживання, оскільки судом не встановлено достовірних та належних доказів перешкоджання з боку будь-кого відповідачу у праві проживання за місцем реєстрації проживання, та постійно проживав зі своєю сім`єю за іншою адресою у АДРЕСА_3 в квартирі тещі ОСОБА_21 , відтак позов у цій частині підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК , кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на звернення до суду є невід`ємним особистим правом. Особа має право звернути до суду за захистом саме своїх прав. Право на позов має особа, права, свободи або інтереси якої порушені. Іншими словами, особа не має права звернутися до суду у разі, якщо права, за захистом яких вона звернулася, їй не належать. Така особа є неналежним позивачем і у позові їй слід відмовити. Тому при зверненні до суду позивач повинен доводити свою юридичну заінтересованість у справі. Завдяки такому підходу реалізується принцип диспозитивності цивільного процесу, відповідно до якого кожна особа самостійно вирішує: звертатися їй до суду чи ні.

Прийняття спадщини або відмова у її прийнятті є правом відповідача, яке регулюється ЦК України . У разі звернення ОСОБА_2 до суду для захисту свого права на спадщину і наявності у позивачки правових підстав вважати, що можуть бути порушені її права, тоді у позивачки виникне право на захист та доведення певних обставин, пов`язаних зі спором про спадщину.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку про безпідставність вимоги про встановлення факту неприйняття спадщини, а відтак вимога в цій частині до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , задовольнити частково .

Встановити факт, що ОСОБА_2 з 06.07.2016р. та станом на момент смерті батька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та протягом шести місяців після смерті батька, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 в будинку за місцем реєстрації свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , постійно не проживав.

Відмовити у задоволенні вимоги щодо встановлення факту неприйняття ОСОБА_2 спадщини після смерті свого батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , проживає: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повне рішення виготовлене - 24.02.2020р.

Суддя: О.В.Панас