РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Прохоренко В.В.,

секретар Кравченко А.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Херсонгаз», третя особа Корабельний районний відділ державної виконавчої служби м.Херсона Південного міжрегіонального управління Мністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз», третя особа Корабельний районний відділ державної виконавчої служби м.Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про зняття арешту з майна.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її батьку ОСОБА_2 належало 60/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 згідно ухвали місцевого суду Комсомольського району м.Херсона від 21.11.2001 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер та після його сперті відкрилася спадщина на належному йому частину спірного будинку.

07.06.2019 року вона звернулась до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини після померлого батька, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 60/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 їй відмовлено, у зв`язку з тим, що на спадкове нерухоме майно зареєстровано обтяження, а саме арешт, на підставі постанови ВДВС Комсомольського РУЮ АА №229783 від 09.07.2004 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

06.08.2019 року вона звернулась до Корабельного РВ ДВС м.Херсона Головного ТУЮ у Херсонській область з заявою про зняття вказаного вище арешту.

Листом від 10.10.2019 року №39729 Корабельного РВ ДВС м.Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області їй відмовлено у знятті арешту та надані будь-якої інформації у зв`язку з тим, що до заяви не додано жодних документів, які підтверджують, що вона є представником однієї із сторін виконавчого провадження та рекомендовано звернутися до суду з заявою про зняття арешту.

З постанови ВДВС Комсомольського РУЮ АА №229783 від 09.07.2004 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження вбачається, що арешт накладено в межах виконавчого провадження з примусового стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Херсонгаз» заборгованості у розмірі 4 301,48 грн.

Згідно інформації про стан розрахунків споживача за послуги з газопостачання №883 від 02.08.2019 року, виданої ТОВ «Херсонрегіонгаз» заборгованість за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_2 відсутня.

Враховуючи викладене, просила суд скасувати арешт нерухомого майна, накладений постановою державного виконавця Комсомольського ВДВС про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.07.2004 року серії АА № 229783, на 60/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , на підставі виконавчого листа №2-5951, виданого 09.01.2004 року Комсомольським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Херсонгаз» заборгованості за надані послуги в сумі 4301,48 грн., та виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.11.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.03.2020 року за клопотанням позивача замінено первісного відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз» на його правонаступника Акціонерне товариство «Херсонгаз» та замінено третю особу Корабельний районний відділ державної виконавчої служби м.Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області на Корабельний районний відділ державної виконавчої служби м.Херсона Південного міжрегіонального управління Мністерства юстиції (м.Одеса).

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань про виклик сторін у судове засідання та відзив не надходили.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання факти зазначені в позовній заві підтвердила, позовні вимоги визнала.

Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 , що підтверджується актовим записом №3768, складеним міським бюро РАЦС м. Херсона 22.10.1968 року.

Відповідно до ухвали міського суду Комсомольського району м.Херсона від 21.11.2001 року ОСОБА_3 належить 60/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

Право власності зареєстровано в ХДБТІ 02.03.2009 року, номер запису 23651, в книзі 133.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується актовим записом №76, складеним Корабельним районним у м.Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Після його смерті відкрилась спадщина на 60/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

З постанови ВДВС Комсомольського РУЮ АА №229783 від 09.07.2004 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження вбачається, що державним виконавцем накладено арешт на 60/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_2 , в межах виконавчого провадження з примусового стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Херсонгаз» заборгованості у розмірі 4 301,48 грн.

Листом від 10.10.2019 року №39729 Корабельного РВ ДВС м.Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області їй відмовлено у знятті арешту та надані будь-якої інформації у зв`язку з тим, що до заяви не додано жодних документів, які підтверджують, що вона є представником однієї із сторін виконавчого провадження та рекомендовано звернутися до суду з заявою про зняття арешту.

З листа приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Комаренко А.М. від 28.10.2019 року вих.. №1042/02-14 вбачається, що ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 60/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено, у зв`язку з тим, що на спадкове нерухоме майно зареєстровано обтяження, а саме арешт, на підставі постанови ВДВС Комсомольського РУЮ АА №229783 від 09.07.2004 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно інформації про стан розрахунків споживача за послуги з газопостачання №883 від 02.08.2019 року, виданої ТОВ «Херсонрегіонгаз» заборгованість за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_2 відсутня.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Разом з тим, згідно ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти будь-які угоди щодо свого майна, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 59 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно ч. 2, ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. В інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Згідно абзацу першого пункту другого Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.5 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду.

Статтею 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, йоли йому стало відомо про такі обставини.

Позивач, як спадкоємець першої черги за Законом (ст. 1261 ЦК України) має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно.

Згідно з частинами 1 і 2 статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до загальних засад державної реєстрації прав належить обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав).

Невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек (частина 1 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно з абзацом 2 пункту 7 Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 14.12.2012 року № 1844/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 18.12.2012 року за №2102/22414, у разі коли при розгляді заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якої державній реєстрації підлягає припинення обтяження речового права на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в Державному реєстрі прав, встановлено наявність запису про таке обтяження в Реєстрах, державний реєстратор переносить відомості запису про таке обтяження до спеціального розділу Державного реєстру прав, після чого на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію припинення обтяження речового права на нерухоме майно вносить запис про припинення такого обтяження до Державного реєстру прав.

З системного аналізу зазначених норм права випливає, що відновлення порушеного права позивача, як власника частини будинку не можливе без виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про арешт та заборону відчуження нерухомого майна.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що арешт накладений на нерухоме майно порушує право власності ОСОБА_1 , внаслідок чого позивач позбавлений змоги здійснювати своє право власності, в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстави для продовження обтяження на майно відсутні, а тому її право підлягає судовому захисту у заявлений спосіб, шляхом зняття арешту з майна та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про арешт та заборону відчуження нерухомого майна.

На підставі викладеного, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 319, 321 ЦК, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 14, 81, 89, 200, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Зняти арешт з 60/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , накладений відповідно до постанови Відділу державної виконавчої служби Корабельного районного управління юстиції у м. Херсоні АА № 229783 від 09.07.2004 року.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна запис про арешт та заборону відчуження 60/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

У разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: В.В. Прохоренко