Номер провадження: 22-ц/813/2651/20
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сегеди С.М., Гірняк Л.А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 , представника ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , представника ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2019 року, постановлене під головуванням судді Чернявської Л.М., повний текст рішення складений 25 червня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, в якому просила стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 20000 грн. щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 від фактичних шлюбних відносин між сторонами, які офіційно зареєстровані 06 червня 2018 року , народилась донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відносини між сторонами погіршилися через погане ставлення відповідача до позивачки, неналежне виконання відповідачем батьківських обов?язків та незважаючи на погіршення стосунків, сторонни продовжують проживати в одній квартирі, однак донька знаходиться на повному утриманні лише позивачки, а відповідач не приймає участі у її утриманні.

Оскільки, відповідач працює та має великий заробіток, а також має депозитні вклади в банках, зокрема в банку АБ «Південний», а у його власності перебуває, як рухоме так і нерухоме майно, просила стягнути аліменти на дитину в твердій грошовій сумі у розмірі 20000 грн. щомісячно.0

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2100 грн. щомісячно, починаючи з 12 грудня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 , представник ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги ОСОБА_3 , представник ОСОБА_1 зазначає, що суд неповно і всебічно з`ясував всі обставини справи, а також надані до суду докази.

Також не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 , представник ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду скасувати частково, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши аліменти у розмірі 849,50 грн. щомісячно, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги ОСОБА_4 , представник ОСОБА_2 зазначає, що рішення постановлено без повного та всебічного з`ясування та дослідження обставин, що мають значення для справи, також рішення суду порушує інтереси ОСОБА_2 .

Відзивів до суду від учасників справи надано не було.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 , представника ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, апеляційна скарга ОСОБА_4 , представника ОСОБА_2 не підлягає задоволенню,рішення суду підлягає зміні з наступних підстав.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилася очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження, суд апеляційної інстанції переглядає справу в повному обсязі.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду відповідає не в повній мірі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.06.2018, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_1 , видане 06.06.2018 року Приморським районним у м.Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.19 т. 1).

Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 02.05.2018 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 21 т. 1).

Після того як відносини з відповідачем погіршилися, дитина фактично перебуває разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно кошти на утримання дитини та позивачки не надає, що підтверджується вимогами в позові.

В силу своїх можливостей позивачка піклується про доньку, забезпечує дитину якісним харчуванням, одягом, предметами побуту тощо, намагається забезпечити дитину якісним лікуванням та доглядом, самотужки утримує дитину. Крім того, на утриманні позивачки перебуває син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 20 т. 1).

У зв`язку з тим, що відповідач не виконує свої обов`язки щодо виховання та утримання доньки, не переймається питаннями її годування, одягнення та розвитку, ОСОБА_1 була змушена звернутися до суду з зазначеним позовом.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач погодився з сумою щомісячних аліментів на доньку в розмірі 2100 грн.

Колегія суддів з вказаними висновками суду не погоджується, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин першої-третьої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Судом встановлено, що відповідач є працездатною людиною, має задовільний стан здоров`я, що дозволяє йому працювати моряком про що видано медичний сертифікат №231, дійсний до 25.10.2019 р.(а.с.67 т. 1).

ОСОБА_2 має освіту технічного спрямування (у тому числі й вищу), яку здобув у Ростовському-на-Дону морському коледжі імені Г.Я. Седова, у Одеській державній морській академії, має диплом капітана, виданий у м. Таганрог РФ 30.12.2013 р., та інші морські кваліфікаційні документи (а.с. 41-59 т. 1).

З листа АБ «Південний» від 25.02.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 має відкриті 12 поточних рахунків, з яких 5 у доларах США, один рахунок у фунтах Стерлінгах, 3 рахунки у євро та 3 рахунки у гривні, також до листа банку надані банківські виписки з рахунків (а.с. 126-147 т. 1).

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач неодноразово документувався посвідченням особи моряка.

ОСОБА_2 був документований посвідченням особи моряка НОМЕР_3 від 07.05.2013 р. Згідно копії вказаного посвідчення, строк дії якого закінчився у 2018 році, а перший запис про прийняття на роботу на борту судна був вчинений у 2013 році (а.с. 61-62 т. 1).

Також ОСОБА_2 документований посвідченням особи моряка НОМЕР_4 від 09.09.2016 року строком дії на п`ять років, тобто до 09.09.2021 року (а.с. 64 т. 1).

На виконання ухвали суду про витребування доказів АБ «Південний» надав відповідь від 25.02.2019 року з додаванням виписок по рахункам відповідача у гривні, доларах США, євро та фунтах Стерлінгах.

З виписки по рахунку № НОМЕР_5 у доларах США вбачається, що з 10.10.2012 відповідач отримував високий дохід у доларах США від компанії NORDIC - з 2012 року, від компанії NAN LIAN SHIP MANAGEMENT - з 2017 року, PACIFIC CREWING MANAGEMENT - з 2018 року.

Так, за календарний рік, в якому подано позов про стягнення аліментів (2018) відповідач на свій рахунок отримав наступні транзакції:

- 07.08.2018 на суму 10333,33 доларів США;

- 30.08.2018 на суму 9945,64 доларів США;

- 02.10.2018 на суму 9079,47 доларів США;

- 01.11.2018 на суму 2666,67 доларів США,

на загальну суму 32025,11 доларів США, еквівалент за курсом НБУ - 824326,33 грн.

Також з виписки по вказаному рахунку вбачається внесення відповідачем готівки на депозитний рахунок у сумі 53669,69 доларів США, еквівалент за курсом НБУ - 1381457,82 грн.

Із виписки по рахунку № НОМЕР_6 ( НОМЕР_7 ) у євро вбачається, що наприкінці 2016 року відповідач отримував високий дохід у євро від компанії SIMATECH SHIPPING AND FORWAR у розмірі 4671,53 євро, 6548 євро, 6667,23 євро, при цьому на № НОМЕР_5 у доларах США у лютому 2016 отримав 8242,33 долара США від компанії NORDIC.

Із виписки по рахунку № НОМЕР_6 ( НОМЕР_7 ) вбачається внесення відповідачем готівки на депозитний рахунок у сумі 17780,48 євро, еквівалент за курсом НБУ - 515633,92 грн.

Згідно з довідки, наданої відповідачем вбачається, що відповідач працює у фізичної особи-підпр иємця ОСОБА_7 з 27.03.2019р. на посаді продавця з окладом 4200 грн., проте належних доказів щодо офіційного працевлаштування та реєстрації робітника у відповідних державних установах суду не надано (договір з роботодавцем) (а.с.169 т. 1).

Також суду надано квитанції про перерахування відповідачем коштів на картку позивача на утримання дитини у розмірі 5200 грн., 500 грн. від 13.03.2019 р. на навчання, а також квитанція на суму 602 грн. на іграшки, що свідчить про можливість надання матеріальної допомоги.

За аналогією права суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин п. 3-1 ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, згідно якої при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Таким чином судом враховується наявність у відповідача значного заробітку, депозитів і майнових прав, належних відповідачу за договором купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна №2-1-5/19 від 19.08.2014 року, укладений між відповідачем та ТОВ ГЛОРІ ПЛЮС, згідно п.5.2 якого майнові права оцінено у 42874,03 доларів США, еквівалент за курсом НБУ - 1103577,53 грн.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Матеріали справи не містять доказів щодо неможливості надання відповідачем матеріальної допомоги.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 , представника ОСОБА_2 про те, що рішення постановлено без повного та всебічного з`ясування та дослідження обставин, що мають значення для справи, також рішення суду порушує інтереси ОСОБА_2 , колегія суддів вважає безпідставними, оскількирозмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, сума аліментів повинна відповідати інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, також стягуючи аліменти судом взяті до уваги те, що ОСОБА_2 може сплачувати аліменти, що також відповідає положенням Сімейного Кодексу України.

Доводи про неможливість сплачувати аліменти, у зв`язку з нестабільністю роботи моряка, не обґрунтовані, такяк у відповідності до матеріалів справи встановлено, що відповідач періодично працює моряком щонайменше з 2012 року, має дійсне посвідчення особи моряка щодо якого відповідачем не подавалося заяв щодо дострокового припинення (анулювання) посвідчення особи моряка. Також судом встановлено, що остання транзакція на рахунок відповідача надійшла у листопаді 2018 року, а позов відповідачкою подано до суду у грудні 2018 року. Відповідачем надано копію свідоцтва про народження дитини - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проте доказів щодо утримання цієї дитини, надання матеріальної допомоги суду не надано.

Також, колегія суддів приймає до уваги, що на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 липня 2019 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти на утримання дружини в розмірі 5000 грн. з урахуванням індексації щомісячно, починаючи з 17.12.2018 року і до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 3-х років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

За правилами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

За вимогами ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанції не були враховані вищезазначені обставини, неповно з`ясовані обставини справи, в зв`язку з чим неправильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні в частині стягнення аліментів на дитину.

За таких обставин, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_4 , представника ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_3 , представника ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні з постановленнямв частині стягнення аліментів на дитину нової постанови, про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 10000 грн.

З огляду на положення п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому згідно п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст.ст.368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , представника ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2019 року в частині стягнення аліментів на дитину - змінити.

Постановити в цій частині нову постанову, якою стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень щомісячно, починаючи з 12 грудня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В інший частині рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 28 лютого 2020 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Л.А. Гірняк