Постанова

Іменем України

19 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 278/2840/17

провадження № 61-44730св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О., Усика Г. І. (суддя-доповідач),

Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 15 травня 2018 року у складі судді Дубовік О. М. та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 06 вересня 2018 року у складі колегії суддів: Галацевич О. М., Григорусь Н. Й., Миніч Т. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю, відшкодування майнової та моральної шкоди.

На обгрунтування позовних вимог зазначав, що йому на праві власності належать земельні ділянки загальною площею 0,60 га, з яких: 0,25 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,35 га - для ведення особистого селянського господарства, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою оформлення державної реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку площею 0,60 га, він уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Земельний центр Житомир» (далі - ТОВ «Земельний центр Житомир») договір на виконання робіт з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. З вини відповідачів, які не допустили спеціалістів ТОВ «Земельний центр Житомир» до обстеження земельної ділянки для проведення топографо-геодезичних робіт (обмірів) щодо встановлення її меж в натурі на місцевості, розроблення технічної документації не було завершено.

Свої дії відповідачі аргументували тим, що за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки немає, а існує земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Натомість на його звернення, Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області міськрайонного управління у Житомирському районі та міста Житомира повідомило, що за даними Державного земельного кадастру відсутні відомості щодо реєстрації земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з тим, що відповідачі не допустили спеціалістів ТОВ «Земельний центр Житомир» для обстеження належної йому земельної ділянки загальною площею 0,60 га, він зазнав збитків, що складаються з вартості виконаних ТОВ «Земельний центр Житомир» робіт, у розмірі 850,00 грн, а також моральних та душевних страждань.

Посилаючись на те, що відповідачі перешкоджають позивачу користуватися власністю, а саме оформити право власності за належну йому земельну ділянку, позивач просив зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не чинити йому перешкод у користуванні власністю, зокрема у вільному доступі на територію земельної ділянки загальною площею 0,60 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідачів не чинити перешкод спеціалістам з розробки документації із землеустрою у вільному доступі на територію зазначеної земельної ділянки для проведення топографо-геодезичних робіт (обмірів) щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі; стягнути з відповідачів на його користь 850,00 грн на відшкодування майнової шкоди та 6 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст ухвалених судових рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 15 травня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачі чинять перешкоди у реалізації ним права користування та розпорядження належною йому земельною ділянкою, а отже за недоведеності таких вимог, відсутні підстави для задоволення позову в частині усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування майнової і моральної шкоди. Земельна ділянка, яку мали обстежувати спеціалісти ТОВ «Земельний центр Житомир», не має суцільної огорожі, крім входу через присадибну ділянку відповідачів, існує також вільний доступ до неї в інших місцях, що свідчить про необгрунтованість позовних вимог.

Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 06 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 15 травня 2018 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та застосував норми матеріального права, рішення суду є законним та обгрунтованим, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги. Апеляційний суд зазначив також, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не містить конкретного способу усунення перешкод у користуванні належною йому земельною ділянкою, а тому не може вважатися ефективним. ОСОБА_1 не звертався до органів місцевого самоврядування, правоохоронних органів з приводу створення відповідачами перешкод у володінні належною йому земельною ділянкою.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У вересні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій заявник просив скасувати рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 15 травня 2018 року і постанову Апеляційного суду Житомирської області від 06 вересня 2018 року, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована посиланням на те, що вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки рішенню Житомирського районного суду Житомирської області від 28 жовтня 2013 року у справі

№ 2-116/12, та рішенню Житомирського районного суду Житомирської області від 22 січня 2015 року у справі № 278/3319/14-ц, аналіз яких дає підстави дійти висновку, відповідачі неправомірно володіють та користуються домоволодінням

АДРЕСА_1 , яке є фактично домоволодінням № 35 за цією ж адресою, та належить йому на праві власності. Позивач як власник об`єктів нерухомості (житлового будинку, земельної ділянки площею 0,60 га (0,25 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,35 га - для ведення особистого селянського господарства) за адресою: АДРЕСА_1 , набутих ним у порядку спадкування за заповітом, а тому відповідно до статті 152 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) він має право вимагати усунення будь-яких порушень права власності на землю та на відшкодування завданих йому збитків. Внаслідок неправомірних дій відповідачів щодо недопущення спеціалістів ТОВ «Земельний центр Житомир» до спірного домоволодіння та до земельної ділянки для проведення топографо-геодезичних робіт (обмірів), він не може оформити державну реєстрацію права власності на належну йому земельну ділянку, що є порушенням його законних прав та інтересів.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Відповідно до статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), який набрав чинності з 15 грудня 2017 року, судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлені судами фактичні обставини справи

Між сторонами у справі тривалий час існує спір щодо володіння житловим будинком АДРЕСА_1 та земельною ділянкою площею 0,60 га за зазначеною адресою.

Так, рішенням Житомирського районного суду Житомирської області

від 23 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 29 січня 2014 року, у справі № 2-116/12 за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, виконавчого комітету Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про встановлення факту належності майна, визнання права власності на жилий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування, визнання рішень Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, виконавчого комітету Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, державних актів на право власності на земельну ділянку та договору дарування недійсним, позов задоволено.

Встановлено факт належності на праві приватної власності ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,60 га та житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею

0,60 га та житловий будинок АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано недійсним рішення виконавчого комітету Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 25 квітня 2006 року

№ 24 «Про посвідчення права власності на об`єкти нерухомого майна» в частині посвідчення права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_6 .

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 , видане Вересівською сільською радою Житомирського району Житомирської області 16 травня 2006 року серії ЯЯЯ № 298040.

Визнано недійсним рішення другої сесії п`ятого скликання виконавчого комітету Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області

від 14 липня 2006 року «Про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок» в частині передачі ОСОБА_6 у приватну власність земельної ділянки у розмірі 0,83 га по АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним договір дарування житлового будинку та земельної ділянки від 15 серпня 2006 року, за умовами якого ОСОБА_6 подарував ОСОБА_2 земельну ділянку площею 8300 км. м та житловий будинок АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним державний акт серії ЯБ № 559940, виданий ОСОБА_2 на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним державний акт серії ЯБ № 559941, виданий ОСОБА_2 на право власності на земельну ділянку площею 0,58 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано недійсною реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в Комунальному підприємстві «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради за реєстровим номером 15016054.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних у кримінальних справ від 23 квітня 2014 року рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 23 жовтня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 29 січня 2014 року залишено без змін.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 22 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 18 березня 2015 року, у справі № 278/3319/14-цзапозовом

ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Житомирського районного управління юстиції Житомирської області, Комунального підприємства «Житомирського обласного міжміського бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, виконавчого комітету Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 :

- визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 20 жовтня 2011 року № 70 про надання дозволу ОСОБА_2 на посвідчення права власності на житловий будинок та господарські будівлі в АДРЕСА_1 ;

- визнано незаконним та скасовано свідоцтво від 27 жовтня 2011 року серії САЕ № 139025, видане головою Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ;

- скасовано реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_2 від 02 листопада

2011 року, реєстраційний номер 35040063.

Рішенням 31 сесії 6 скликання Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 30 червня 2015 року, ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 .

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області

від 04 листопада 2015 року, яка набрала законної сили 17 листопада 2015 року, у справі № 278/3030/15-а за позовом ОСОБА_1 до Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення 31 сесії 6 скликання Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 30 червня 2015 року в частині не надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, позов задоволено.

Визнано протиправним і скасовано рішення 31 сесії 6 скликання Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 30 червня

2015 року про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 загальною площею 0,60 га у тому числі: 0,25 га- для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,35 га - для ведення особистого селянського господарства.

Зобов`язано Вересівську сільську раду Житомирського району Житомирської області у місячний термін розглянути на пленарному засіданні сесії, подане ОСОБА_1 клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в АДРЕСА_1 загальною площею 0,60 га у тому числі: 0,25 га- для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,35 га - для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням другої сесії п`ятого скликання виконавчого комітету Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 10 грудня

2015 року за наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 про присвоєння фактичної адреси, збудованому ОСОБА_2 житловому будинку присвоєно адресу: АДРЕСА_1 .

10 липня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Земельний центр Житомир» укладений договір № 71 про розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: АДРЕСА_1 .

Повідомленням від 09 серпня 2017 року № 69 ТОВ «Земельний центр Житомир» зазначило, що продовжити проведення робіт з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) немає можливості, у зв`язку з тим, що під час встановлення меж земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що відбувалося 10 липня

2017 року, особа, яка проживає в будинку та користується земельною ділянкою, яку він ( ОСОБА_1 ) показав спеціалістам для обстеження, не дала можливості провести топографо-геодезичні роботи (обміри).

Відповідно до відомостей Міськрайонного управління в Житомирському районі та місті Житомирі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 15 жовтня 2017 року, земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за кадастровим номером :2:001:0042; відомості щодо реєстрації земельної ділянки, що розташована за адресою:

АДРЕСА_1 , у міськрайонному управлінні відсутні.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку

№ НВ-017, станом на 22 листопада 2017 року інформація про зареєстроване право на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :02:001:0428, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у Державному земельному кадастрі відсутня.

Рішенням п`ятнадцятої сесії сьомого скликання Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 22 грудня 2017 року, затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки у власність площею 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :02:001:0428 по АДРЕСА_1 , та передано її безоплатно у власність

ОСОБА_2 ..

Згідно з інформаційною довідкою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05 лютого 2018 року № 112815939, земельна ділянка площею 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :02:001:0428, розташована по АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі рішення Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 22 грудня 2017 року, дата державної реєстрації - 23 січня 2018 року.

Відповідно до повідомлення Міськрайонного управління в Житомирському районі та місті Житомирі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській область від 20 лютого 2018 року № 29-6-0.15-467/123-18, відомості про земельну ділянку за кадастровим номером :02:001:0428, розташованої по АДРЕСА_1 внесені до Державного земельного кадастру на підставі розробленої ПП «Андвол» документації із землеустрою та рішення 31 сесії 6 скликання Вересівської сільської ради

від 30 червня 2015 року. Також зазначено, що земельна ділянка, кадастровий номер :02:001:0428, містить перетини із земельною ділянкою, кадастровий номер :02:001:0042.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Вивчивши матеріали справи, наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, у редакції чинній на час звернення до суду з позовом, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічна норма міститься і в частині першій статті 4 чинного ЦПК України.

За змістом статей 11,15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Звертаючись до суду з позовом про зобов'язання відповідачів не чинити перешкод у користуванні його власністю, позивач посилався на те, що відповідачі чинять йому перешкоди у вільному доступі до земельної ділянки площею 0,60 га, з яких: 0,25 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,35 га - для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема для проведення топографо-геодезичних робіт (обмірів) щодо встановлення меж зазначеної земельної ділянки в натурі (на місцевості).

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

На підтвердження своїх вимог про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою позивач надав повідомлення ТОВ «Земельний центр Житомир» від 09 серпня 2017 року № 69, у якому товариство повідомляло про неможливість продовження проведення робіт з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у зв`язку з тим, що під час встановлення меж земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що відбувалося 10 липня 2017 року, особа, яка проживає в будинку та користується земельною ділянкою, яку він ( ОСОБА_1 ) показав спеціалістам для обстеження, не дала можливості провести топографо-геодезичні роботи (обміри).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції , з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів на підтвердження створення відповідачами перешкод у доступі до земельної ділянки площею 0,60 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 для проведення спеціалістами ТОВ «Земельний центр Житомир» обстеження належної йому земельної ділянки. Судами встановлено, що земельна ділянка, яку мали обстежувати спеціалісти ТОВ «Земельний центр Житомир» не має суцільної огорожі, крім входу через присадибну ділянку відповідачів, та існує також вільний доступ до неї в інших місцях, що свідчить про недоведеність позовних вимог ОСОБА_1 .

Касаційна скарга не містить аргументів, які б спростовували правильність таких висновків судів попередніх інстанцій.

Посилання заявника на те, що суди не надали оцінки протиправному володінню відповідачами земельною ділянкою, кадастровий номер 822081200:02:001:0428, яка має перетин із належною йому земельною ділянкою, кадастровий номер 822081200:02:001:0042, а також житловим будинком по АДРЕСА_1 , який, незважаючи на присвоєння йому зазначеної адреси, є будинком АДРЕСА_1 , що належить йому на праві власності в порядку спадкування є необгрунтованими, оскільки позивачем вимоги про усунення інших перешкод у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком не заявлялися. Ураховуючи один із основоположних принцип цивільного судочинства - диспозитивність, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи та у межах заявлених нею вимог і на підставі наданих суду доказів, суд позбавлений права вирішувати спір поза межами визначених позивачем підстав позову та заявлених ним вимог.

Фактично з матеріалів справи убачається, що земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:001:0428, має перетин з належною ОСОБА_1 земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:001:0042, однак позивачем не заявлялися вимоги про незаконність рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі у власність відповідачеві зазначеної земельної ділянки, та незаконного присвоєння житловому будинку адреси: АДРЕСА_1 , а тому вони не були предметом судового розгляду.

Інші доводи касаційної скарги є ідентичними аргументам, що були викладені заявником у апеляційній скарзі, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки, що знаходяться поза межами повноважень суду касаційної інстанції, визначених статтею 400 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що оскаржувані судові рішення є законними та обгрунтованими, доводи касаційної скарги правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, а тому відсутні підстави для задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 400, 409, 410, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 15 травня

2018 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 06 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний

Г. І. Усик

В. В. Яремко