Справа № 708/1338/20
Номер провадження № 2-н/708/37/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 р.

Суддя Чигиринського районного суду Черкаської області Івахненко О.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію,

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ "Черкасиенергозбут" звернулося до Чигиринського районного суду Черкаської області з заявою про видачу судового наказу з вимогою стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 6288,72 грн. та судові витрати.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, приходжу до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

А як передбачено ч. 3 ст. 431 ЦПК України судовий наказ є виконавчим документом і має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Так, в поданій заяві про видачу судового наказу відсутні відомості про боржника ОСОБА_1 , без яких неможливо ідентифікувати його особу, а саме: паспортні дані, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника боржника, без зазначення яких судовий наказ не відповідатиме вимогам до виконавчого документа.

Як передбачено п. 1 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Виходячи з вище викладеного, суддя вважає необхідним відмовити у видачі судового наказу, роз`яснивши при цьому заявнику, що згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі ч.2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 19, 161, 163 - 167 ЦПК України,суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів днів з дня отримання її копії.

Суддя О.Г. Івахненко