ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

за участі секретаря Момот Л.С.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача ОСОБА_2 ,

за участю представника відповідача Ушакової Л.І ОСОБА_3 ,

за участю третьої особи ОСОБА_4 ,

представника третьої особи Зайченко В.М.,

розглянувши заяву представника третьої особи ОСОБА_5 про відвід судді у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства Фастівської міської ради Фастівське бюро технічної інвентаризації, Третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсною технічної документації, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства Фастівської міської ради Фастівське бюро технічної інвентаризації, Третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсною технічної документації.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2020 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства Фастівської міської ради Фастівське бюро технічної інвентаризації, Третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсною технічної документації та призначено до підготовчого судового засідання.

27 лютого 2020 року через канцелярію суду надійшла заява від представника третьої особи ОСОБА_5 про відвід головуючому по справі.

В судовому засіданні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заяву про заявлений відвід підтримали та просили її задовільнити, посилаючись на те, що головуючий суддя, як слідчий суддя приймав рішення в кримінальному провадженні № 0001159 від 25.10.2017 року відкритого за заявою ОСОБА_1 . Вважають у судді склалася уже позиція щодо вирішення даної справи так як вона знайома з матеріалами кримінального провадження, а тому у них є сумніви в неупередженності та обєктивності з боку судді при розгляді даної справи.

В судовому засіданні позивач та представник позивача заперечували проти задоволення заяви про відвід.

Представник відповідача послався на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши письмові матеріали заяви суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження по справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовільняє відвід, якщо доходить висновку про його обгрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необгрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Заява про відвід головуючому по справі надійшла через канцелярію суду 27.02.2020 року, що підтверджується відміткою на заяві, в день розгляду підготовчого судового засідання і таким чином підлягає розгляду судом, що розглядає справу.

Відповідно до ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім"ї чи близьким родичем сторони у справі; якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар або надавав стороні правничу допомогу в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Так, в обгрунтування відводу заявник посилається на прийняті рішення, як слідчого судді в кримінальному провадженні № 0001159 від 25.10.2017 року відкритого за заявою ОСОБА_1 .

Разом з тим, згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя суддя першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Таким чином, розгляд клопотань та прийняття в межах даних клопотань в кримінальному провадженні не є вирішення справи по суті.

Відповідно до статей 124, 126, 129 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється. Судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначаються завдання суду. Зокрема, вказаною статтею передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98 у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Виходячи з наявної практики ЄСПЛ, можна зазначити, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄКПЛ, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

У справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, встановлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Доводи заявника в обґрунтування недовіри до судді зводяться, зокрема, до прийняття рішень судді в кримінальному провадженні, як слідчого судді.

Згідно до ч.4 ст.39 ЦПК України, лише встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Таким чином, судом не встановлені обставини, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості головуючого судді при розгляді даної справи. Підстави, які передбачені ст. 36 ЦПК України для відводу судді відсутні, а тому суд ОСОБА_6 в задоволенні заяви про відвід.

Керуючись ст.ст.36-40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника третьої особи ОСОБА_5 про відвід судді у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства Фастівської міської ради Фастівське бюро технічної інвентаризації, Третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсною технічної документації залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий по справі Г.В.Соловей