Справа № 544/1198/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 листопада 2020 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Нагорної Н.В.,

за участю:

секретаря Киричевської В. М.,

учасників справи:

представника позивача - адвоката Ковтуна М. В.,

у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Пирятин, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про встановлення фактів родинних відносин, належності правовстановлюючого документа та визнання права на земельну частку (пай),

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в обґрунтування якої вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) реформованого КСП ім. Свердлова, розміром 3,20 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі. Позивачка являється єдиною спадкоємицею майна після померлого. З метою нотаріального оформлення своїх прав на вказане майно позивачка звернулася до Пирятинської державної нотаріальної контори, однак отримала відмову, оскільки оригінал правовстановлюючого документу, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай) - втрачений. Окрім цього, перешкодою в нотаріальному оформленні спадщини слугує різне написання імені спадкодавця в документах, що унеможливлює встановлення факту родинних відносин спадкодавця з позивачкою та встановлення належності правовстановлюючого документа спадкодавцю. Враховуючи вищевикладене, позивачка просить встановити факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановити, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0205369, зареєстрований 26 грудня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Свердлова за №303, виданий Пирятинською районною державною адміністрацією Полтавської області на імя ОСОБА_3 належить померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та визнати за позивачкою право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності КСП ім. Свердлова (Дейманівська сільська рада Пирятинського району Полтавської області), розміром 3,20 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало ОСОБА_2 у відповідності до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0205369, зареєстрованого 26 грудня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Свердлова за №303.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача - Дейманівської сільської ради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій не заперечував проти розгляду справи без його участі.

Судом в порядку ст. 90, 230 ЦПК України для встановлення фактичних даних були допитані свідки: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що дуже добре знав батька позивачки, оскільки довгий час проживав з ним в с. Шкурати. Його завжди всі називали ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 отримав право на земельну частку (пай).

Свідок ОСОБА_4 , яка являється матір`ю позивачки, у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 був її чоловіком. Вони 12 липня 1968 року уклали шлюб, а у 1973 році розірвали його. Від даного шлюбу мали одну спільну дитину ОСОБА_1 . У всіх документах було вказано ім`я спадкодавця ОСОБА_3 , чому в паспорті записали його як ОСОБА_2 - не знає. Рідний брат померлого говорив їй, що у ОСОБА_3 був пай.

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву ОСОБА_1 такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 11).

Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) реформованого КСП ім. Свердлова (Дейманівська сільська рада Пирятинського району Полтавської області), розміром 3,20 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлому на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0205369, зареєстрованого 26 грудня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Свердлова за №303 (а.с. 13).

Оскільки спадкодавець помер й спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до набрання чинності ЦК 2003 р., тому дані правовідносини регулюються ЦК 1963 р. й застосовуються норми ЦК 1963р.

Як передбачено ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р. (далі ЦК 1963 р.), який діяв на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Приписами ч. 1 ст. 529 ЦК 1963 р. передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти померлого, дружина та батьки.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_8 розірвали шлюб 24 липня 1973 року (а.с. 15).

Згідно ст. 549 ЦК 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Спадщину після ОСОБА_3 прийняла його донька - ОСОБА_1 (а.с. 9), дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 » (а.с.10), яка управляла спадковим майном, а саме рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 17).

Інших спадкоємців, в тому числі тих, що мають право на обов`язкову частку у спадщині, немає, про що свідчать інформаційні довідки зі Спадкового реєстру №61867485 від 29 вересня 2020 року та № 61869957 від 30 вересня 2020 року.

Позивачка по справі звернулася до Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області з метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке належало померлому ОСОБА_3 , однак отримала відмову, оскільки нотаріусом було встановлено різні варіанти написання імені спадкодавця ОСОБА_3 , а саме в свідоцтві про смерть спадкодавця його ім`я вказане як « ОСОБА_2 », а в свідоцтві про народження позивачки та в належному спадкодавцю сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0205369 вказано ім`я « ОСОБА_3 ». Окрім цього, перешкодою в оформленні спадкових прав позивачкою являється відсутність оригінала правовстановлюючого документа на спадкове майно, а саме сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0205369, зареєстрованого 26 грудня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Свердлова за №303, який було втрачено (а.с. 16).

Стосовно встановлення факту родинних відносин між позивачкою та спадкодавцем суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до довідки Державного архіву Полтавської області №04-13/106 від 15 лютого 2018 року у книзі реєстрації актових записів громадянського стану про народження Дейманівської сільської ради за 1937 рік актовий запис про народження ОСОБА_2 відсутній (а.с. 14).

Факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком ОСОБА_2 підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності, а також поясненнями допитаних в ході судового розгляду свідків.

В частині вимог про встановлення факту належності правовстановлюючого документу суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

За вказаних норм права належність документу особі означає перебування його у власності чи розпорядженні такої особи. Проте факту знаходження оригіналу сертифікату у розпорядженні померлого ОСОБА_2 чи у спадкоємиці ОСОБА_1 судом не встановлено. При цьому встановити, чи дійсно у сертифікаті допущена помилка у написанні імені його власника, не виявляється можливим у зв`язку з відсутністю оригіналу такого сертифікату, або його дублікату, або належним чином завіреної копії. Крім того в даному випадку такий спосіб захисту прав позивачки як встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме серитифікату, не є ефективним, оскільки не породжує для позивачки жодних юридичних наслідків. Тому у задоволенні вимог про встановлення факту належності ОСОБА_2 сертифікату, виданого на ім`я ОСОБА_3 , слід відмовити.

Однак враховуючи, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 , проте оригінал правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) втрачений, а повторна видача чи видача його дублікату законодавством не передбачена, що унеможлює оформлення позивачкою спадщини у нотаріуса в позасудовому порядку, суд уважає вимоги ОСОБА_1 про визнання права на земельну частку (пай) такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та враховуючи, що позивачці з незалежних від неї причин відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , але ніхто, крім неї на спадщину не претендує і вона бажає її отримати, при цьому обраний позивачкою спосіб захисту її прав є належно обраним, суд вважає за можливе визнати за нею право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності КСП ім. Свердлова (Дейманівська сільська рада Пирятинського району Полтавської області), розміром 3,20 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало ОСОБА_3 у відповідності до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0205369, зареєстрованого 26 грудня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Свердлова за №303.

Керуючись ст. 6-13, 76-81, 263-265, 315-319, 352 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про встановлення фактів родинних відносин, належності правовстановлюючого документа та визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , визнавши, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на земельну частку (пай) без визначення меж цієї частки у натурі (на місцевості) розміром 3,20га в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться в адміністративних межах Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, та належало ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0205269, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Свердлова за №303.

У задоволенні вимог ОСОБА_1 в частині встановлення факту належності правовстановлюючого документа - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 20.11.2020.

Суддя Н. В. Нагорна