Справа № 309/1284/20
Провадження № 2/309/1007/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2020 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області
в складі: головуючого-судді Довжанин М.М.
за участю секретаря судового засідання Данило І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та примусове виселення, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить усунути перешкоди у користуванні житловим будинком в АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком в АДРЕСА_1 та примусово виселити ОСОБА_2 із займаних ним житлових приміщень в АДРЕСА_1 .
У позові посилається на те, що її донька ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 та вони спільно проживали у її будинку за адресою АДРЕСА_1 . Однак сімейне життя у них не склалося і 14.03.2019 року шлюб між ними було розірвано. Донька разом з неповнолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають та зареєстровані в будинку позивачки в АДРЕСА_1 , який належить позивачці на праві приватної власності.
З відповідачем у них останнім часом склалися неприязні відносини по причині його поведінки, оскільки він зловживає алкогольними напоями, скандалить та дебоширить. По цій причині її донька ОСОБА_3 розлучилася з ним. Після розлучення відповідач залишився проживати у її будинку і на її вимогу звільнити займані ним приміщення не реагує, веде себе агресивно.
Відповідач регулярно порушує правила співжиття, оскільки зловживає алкогольними напоями, при цьому вчиняє безпідставні сварки з позивачкою та її донькою, ображає її нецензурними словами. Очевидцем цього є також його неповнолітній син ОСОБА_4 , що негативно впливає на психологічний стан дитини. Врегулювати та зупинити такі дії відповідача неможливо. Вона неодноразово змушена була звертатися за допомогою до працівників поліції. Відповідач був притягнутий судом до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП за вчинення насильства в сім`ї. Також відповідач був постановлений на облік в ОВС як сімейний бешкетник. Окрім цього її онук ОСОБА_4 перебуває на профілактичному обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Хустської міської ради як дитина, що зазнала психологічного насильства в сім`ї з боку батька ОСОБА_2 .
З врахуванням наведеного, відповідачем створено неможливі умови для проживання позивачки та проживання її сім`ї. Відповідач порушує правила співжиття, створив неможливі умови для спільного з ним проживання, займає частину житлових приміщень і не бажає їх звільняти, чим порушує право власності позивачки на нерухоме майно.
Вона є власником спірного житлового будинку. Відповідач спільним побутом з нею не пов`язаний, не сплачує вартість комунальних послуг, тому його право на користування чужим майном підлягає припиненню на її вимогу як власника цього майна.
Вважає, що з боку відповідача, який не є членом сім`ї позивачки, є порушення її права власності, тому таке право підлягає відновленню у судовому порядку, так як в позасудовому порядку врегулювати дане питання вона не може.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася. Її представником ОСОБА_8 до суду подано заяву про розгляд справи у їх з позивачкою відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду невідомі. Відзиву чи заперечення на позов відповідачем до суду не подано.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилося.
Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 07.06.2006 року серії НОМЕР_2 . Як убачається з копії будинкової книги 14.01.2015 року у належному позивачці будинку вона зареєструвала відповідача ОСОБА_2 , який на той час був чоловіком її доньки ОСОБА_3 та батьком онука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які постійно проживають та є зареєстрованими у цьому будинку. 14 березня 2019 року рішенням Хустського районного суду Закарпатської області шлюб між її донькою та відповідачем ОСОБА_2 було розірвано, що стверджується копією рішення та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Після розірвання шлюбу відповідач залишився проживати у будинку позивачки. Добровільно виселитись та знятись з реєстрації ОСОБА_2 не бажає, у зв`язку з чим здійснює перешкоди в користуванні та розпорядженні будинком. На вимогу позивачки звільнити займані ним приміщення будинку не реагує та порушує правила співжиття. Крім того з матеріалів справи вбачається, що на відповідача ОСОБА_2 14 січня 2020 року заведено спеціальну картку обліку факту скоєння насильства в сім`ї, складено адміністративний протокол № 316973 за ст.173-2 ч.1 КУпАП - вчинення домашнього насильства та направлено на розгляд суду. Відповідача також поставлено на облік в ОВС як сімейного бешкетника. Постановою Хустського районного суду від17 січня 2020 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП та застосовано до нього стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн.
Одночасно суд звертає увагу на наявну у матеріалах справи довідку про перебування дитини на обліку № 212 від 21.05.2020 року, згідно якої на профілактичному обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Хустської міської ради перебуває дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з тим, що зазнала психологічного насильства в сім`ї з боку батька ОСОБА_2 . Дана обставина свідчить про те, що поведінка відповідача ОСОБА_2 , який мешкає у будинку позивачки разом з колишньою дружиною та сином негативно впливає на психологічний стан неповнолітньої дитини.
З огляду на встановлене суд констатує той факт, що відповідач ОСОБА_2 створив неможливі умови проживання позивачки та її сім`ї: доньки ОСОБА_3 та онука ОСОБА_4 у належному позивачці будинку АДРЕСА_1 .
Вирішуючи даний спір, суд керується правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 14.08.2019 року (справа № 702/101/18).
Даний правовий висновок узгоджується правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 243/7004/17-ц.
З урахуванням вищезазначених висновків Верховного Суду, суд констатує наступне.
Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)).
Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.
Відповідач вселився у спірний будинок в якості члена сім`ї власника житлового будинку і набув право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом.
Відповідно до частини п`ятої статті 403 ЦК України сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпорядження цим майном.
Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
Судом встановлено, що позивачка є власником спірного житлового будинку.
Відповідач спільним побутом із позивачкою не пов`язаний, тому його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України.
Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідачем ОСОБА_2 порушується право позивачки як власника будинку АДРЕСА_1 щодо користування та розпорядження своїм майном, а тому порушене право ОСОБА_1 підлягає відновленню у судовому порядку, шляхом усунення перешкод у користуванні належним їй будинком, а саме: визнанням відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користуватися житловим будинком у АДРЕСА_1 примусовому його виселенню із займаних ним житлових приміщень вказаного будинку.
Судові витрати по справі у виді сплаченого позивачкою судового збору відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки.
Керуючись ст.10, 12, 81, 211, 223, 247, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, ст.32, 317, 319, 321, 391, 403, 406 ЦК України суд, -
Усунути перешкоди у користуванні житловим будинком у АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком у АДРЕСА_1 та примусово виселити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , із займаних ним житлових приміщень в АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840,80 гривень судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хустського районного суду Закарпатської області.
Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Хустського

районного суду: Довжанин М.М.