Справа № 466/5010/17 Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 22-ц/811/1964/18 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Крайник Н.П.

суддів Шеремети Н.О., Цяцяка Р.П.

при секретарі Куцику І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 20 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , з участю третіх осіб Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, Управління регулювання забудови департаменту містобудування Львівської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю м. Львова, Львівського комунального підприємства "Балатон-409" про знесення об`єкта самочинного будівництва та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третіх осіб державного реєстратора Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Живко Михайла Олександровича, фізичної особи підприємця ОСОБА_6 про скасування запису в реєстрі прав власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

20.07.2017 року ОСОБА_2 звернулася до з позовом до ОСОБА_3 , в якому просила усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 шляхом знесення самочинної прибудови до квартири АДРЕСА_2 розміром 4,34 х 5,50 м. та житлової надбудови над гаражем.

Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що вона є власницею квартири АДРЕСА_3 а на підставі договору дарування. Відповідач є її сусідом, самочинно провів реконструкцію квартири АДРЕСА_2 , шляхом прибудови та надбудови другого та третього поверхів на прибудинковій території, без необхідних дозволів та без набуття у користування чи у власність земельної ділянки. Вона неодноразово звертала увагу відповідача, що прибудова порушує її права як користувача прибудинковою територією. Зокрема, дана прибудова обмежує її доступ до проходу, до дверей її квартири, який значно звузився. Після здійснення надбудови відповідачем, порушується видимість з мансардних вікон її квартири. Новозбудований гараж (перший поверх прибудови) на два автомобілі та житлове приміщення поруч з ним відповідач приєднав до зовнішньої стіни її квартири, не залишивши жодних санітарних та протипожежних відступів для обслуговування її квартири. Також, зведенням вищевказаного гаражу відповідачем порушено пункт 7.50 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень» (7.50 Відстані від наземних і комбінованих (наземно-підземних) гаражів і автостоянок легкових автомобілів до житлових і громадських будинків слід приймати не менше тих, що наведені у таблиці 7.5. Прим: Не менше 10 метрів від житлових будинків, у т.ч. торців житлових будинків без вікон). На даний час відповідач використовує самочинно збудований гараж за призначенням, а також зберігає в такому паливно-мастильні матеріали, що створює пожежну небезпеку для її квартири. Після здійснення прибудови між стіною її квартири та стіною надбудови над новозбудованим гаражем відповідача, починаючи з висоти другого поверху утворився вільний простір шириною близько 60 см, що порушує будівельні норми та протипожежні вимоги. У зимовий період у даному місці між стіною її квартири та стіною надбудови може скупчуватись сніг і це може призвести до промокання стіни у її квартирі. Позивач зверталась у Шевченківську районну адміністрацію щодо незаконного будівництва житлового будинку, який веде відповідач з квартири АДРЕСА_2 та працівниками ЛКП «Балатон-409» було зафіксовано факт самовільної прибудови до квартири АДРЕСА_4 розміром, орієнтовно 4,34*5,50 м та житлової надбудови над гаражем. Жодних дозвільних документів на проведення будівництва відповідач не надав. Крім того, вона зверталась до Управління регулювання забудови зі скаргою №3-М-41511- 111-2401 від 25.05.2017 р. щодо перевірки законності будівництва об`єкта біля будинковолодіння АДРЕСА_1 , яке було скеровано на розгляд в інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові. Дана прибудова та надбудова здійснена відповідачем без отримання дозвільних документів та проектної документації, що підтверджується актом, складеним інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю м. Львова №0006-2750 від 13 червня 2017 року. Зокрема, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю м. Львова провела позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, і будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єкті будівництва. Під час проведення перевірки, з виїздом на місце проведення будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач не надав жодних дозвільних документів та проектну документацію на зазначене будівництво. За результатами проведення позапланової перевірки складено процесуальні документи, з якими Відповідач погодився, однак, зазначені порушення не усунув.

Відповідач ОСОБА_3 пред`явив зустрічний позов до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , в якому просив скасувати запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за відповідачами за зустрічним позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_4 права власності на квартиру АДРЕСА_3 .

В обґрунтування зустрічного позову зазначив, що у 2015 році його сусіди - сім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , провели реконструкцію квартири АДРЕСА_3 , шляхом прибудови та надбудови на прибудинковій території, без необхідних дозволів та без набуття у користування чи у власність земельної ділянки. Дана квартира належала відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на квартиру виданого Управлінням комунальної власності і департаменту економічної політики Львівської міської ради 12 серпня 2010 року, загальна площа квартири становила 42,20 м2. Відповідачами здійснено реконструкцію квартири по АДРЕСА_1 а самочинно. До проведення такого самовільного будівництва довжина стіни їх квартири по зовнішньому периметру становила 9,6 метри, ширина по зовнішньому периметру становила 4,5 метри. Після проведення прибудови довжина стін квартири відповідачів становить 14,0 метри, а ширина 7,5 метри. Таким чином під час проведення будівництва відповідачами було пересунуто стіну на 2,3 метри до його гаражу. Загальна площа добудови першого поверху склала 105 м2. Дане будівництво здійснювалось без жодних дозвільних документів. 13 травня 2016 року, Фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 , видано довідку, згідно якої: «... згідно обмірів приміщень квартири АДРЕСА_3 , загальна площа приміщень становить 181,4 м2, а житлова 114,0 м2 за рахунок уточнення площ та проведених переобмірів.» Технічний паспорт складено фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6 станом на 20 квітня 2016 року, з врахуванням самочинних прибудов, згідно якого квартира складається з першого поверху та мансарди, загальною площею 181,4 м2. Основним документом на підставі якого здійснено державну реєстрацію права власності державним реєстратором Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Живко Михайлом Олександровичем є довідка видана ФОП ОСОБА_6 та технічний паспорт виданий ФОП ОСОБА_6 , дата дії 18.07.2016 року; номер запису про право власності: 15499106. В подальшому, 31 травня 2017 року, дану квартиру відповідачами було подаровано ОСОБА_2 . Оскільки при проведенні реконструкції квартири АДРЕСА_3 а відповідачі збудували стіну впритул до гаража, який належить йому на праві власності, зменшивши відстань між його гаражем та стіною добудови, вважає своє право на коистування земельною ділянкою та належною йому квартирою порушеним, оскільки до проведення такої реконструкції відстань між квартирою АДРЕСА_5 та стіною його гаража становила 2,5 метри.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 20 березня 2018 року позов ОСОБА_2 про знесення об`єкта самочинного будівництва задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 шляхом знесення самочинної прибудови до квартири АДРЕСА_2 розміром 4,34 х 5,50 м. та житлової надбудови над гаражем.

Вирішено стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 сплачену суму судового збору в розмірі 640 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третіх осіб державного реєстратора Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області - Живко Михайла Олександровича, фізичної особи підприємця ОСОБА_6 про скасування запису в реєстрі прав власності на нерухоме майно - відмовлено.

Рішення суду оскаржила особа яка не є стороною у справі - ОСОБА_1 . Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно встановлених обставинах справи.

Зазначає, що при вирішенні спору судом не взято до увага надані ОСОБА_3 докази, які спростовують твердження позивача ОСОБА_2 , що ОСОБА_3 здійснив зведення спірного гаража без відповідних дозволів. Зокрема, згідно відповіді Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради за №24-263 від 28 серпня 2014 року самочинно здійснена реконструкція з розширенням за рахунок прибудови до квартири АДРЕСА_2 не впливає на технічний стан основних конструктивних елементів будинку, та визнано технічно можливою її експлуатацію, що підтверджує, що будівництво гаража ОСОБА_3 проведено без порушень чинних будівельних норм та правил. Зазначає, що згідно технічного паспорта на приватизовану квартиру АДРЕСА_2 , який видано 30 березня 2011 року загальна площа квартири становить 281,1 кв.м., житлова площа становить 90,3 кв.м. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності квартира АДРЕСА_2 з вбудованим гаражем загальною площею 281,1 кв.м, житловою площею 90,3 кв.м належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_8 .

Будівельні роботи ОСОБА_3 не проводяться з 2011 року, майно, яке було предметом спору та вважалося самочинним будівництвом, легалізовано у встановленому законом порядку, на даний час перебуває у приватній власності членів сім`ї відповідача, у зв`язку з чим не може бути демонтовано.

Крім того, усі сусіди, в т.ч. і позивачі за первісним позовом, давали згоду на проведення ОСОБА_3 добудови до належної йому квартири.

Просить рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 20 березня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні її позову.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_9 скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, просив скаргу задоволити, рішення суду скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_10 проти скарги заперечив, просив у задоволенні скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів скарги та позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до п. 1.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкової території, затверджених наказом Державного комітету України з питання житлово - комунального господарства від 17 травня 2002 року № 76, переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, зокрема, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Правовідносини з приводу кваліфікації нерухомого майна як об`єкта самочинного будівництва врегульовано приписами ст. 376 Цивільного кодексу України.

Так, за визначенням ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

В свою чергу, сама лише кваліфікація нерухомого майна, як об`єкта самочинного будівництва, не призводить до виникнення абсолютного наслідку у вигляді безумовного знесення такого об`єкта.

Так, за правилом ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

За приписами ч. 4 ст. 376 ЦК України об`єкт самочинного будівництва підлягає знесенню у разі, якщо продовження фізичного існування нерухомого майна (тобто збереження об`єкта) порушує права інших осіб.

Окрім того, за приписами ч. 7 ст. 376 ЦК України об`єкт самочинного будівництва (за умови неможливості перебудови чи відмови особи від проведення перебудови) підлягає знесенню також і у разі: 1) істотного відхилення від проекту, обтяженого суперечністю суспільним інтересам або порушенням прав інших осіб; 2) істотного порушення будівельних норм і правил.

Відповідно до ч.7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Відповідно до правової позиції, висловленої в постанові ВСУ в постанові від 11 червня 2019 року у справі № 2040/5873/18 знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, яка передбачена законом, і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони у справі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками квартир АДРЕСА_5 АДРЕСА_2 .

Власник квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_3 у 2011 році без відповідної дозвільної документації провів реконструкцію квартири АДРЕСА_2 шляхом здійснення прибудови до квартири розміром 4,34 х 5,50 м та надбудови над гаражем.

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові з виїздом на місце проведено позапланову перевірку дотримання заонодавства в сфері містобудування та встановлено, що гр. ОСОБА_3 самочинно, з порушенням вимог містобудівного законодавства проводить реконструкцію квартири АДРЕСА_2 шляхом прибудови та надбудови другого поверху. За результатами перевірки Інспекцією було складено припис від 09.06.2017 року, яким ОСОБА_3 зобов`язано негайно зупинити проведення будівельних робіт до часу отримання дозвільних документів ( а.с. 9,50,51).

Постановою апеляційного суду Львівської області від 05 липня 2018 року, ухваленої за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 , рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 20 березня 2018 року, яким останнього зобов`язано демонтувати добудову до належної йому квартири, залишено без змін.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , районний суд, з висновком якого погдився суд апеляціної інстанції, виходили з того, що ОСОБА_3 провів добудову до квартири АДРЕСА_2 без відповідної дозвільної документації, самочинно проведена добудова порушує законні права та інереси позивачки ОСОБА_2 на користування земельною ділянкою, а тому таке самочинне будівництво підлягає знесенню.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.

Матеріалами справи безспірно встановлено, що колишні власники квартири АДРЕСА_5 та власники квартри № НОМЕР_1 самочинно здійснили добудови до належних їм квартир, внаслідок чого значно збільшилася площа останніх.

Згідно відповіді Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради за №24-263 від 28 серпня 2014 року самочинно здійснена реконструкція з розширенням за рахунок прибудови до квартири АДРЕСА_2 не впливає на технічний стан основних конструктивних елементів будинку, її експлуатація є технічно можливою.

Приписом Інспекцієї державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові від 09.06.2017 року гр. ОСОБА_3 зобов`язано зупинити проведення будівельних робіт до часу отримання дозвільних документів.

З часу винесення Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові припису від 09.06.2017 року про порушення законодавства ОСОБА_3 вживалися заходи щодо узвконення самочинного будівництва.

На зазначене суди першої та апеляційної інстанції уваги не звернули та не врахували, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, яка передбачена законом, і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Крім того, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.04.2018 року квартира АДРЕСА_2 з вбудованим гаражем загальною площею 281,1 кв.м, житловою площею 90,3 кв.м належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_8 . Підстава виникнення права власності: Сертифікат, серія та номер ЛВ 000417, видавник Інспекція ДАБК у Львівській області.

Тобто, зазначені позивачем добудова та прибудова до квартири АДРЕСА_2 з часу прийняття їх в експлуатацію, втратили статус самочинного будівництва, а тому не підпадають під правове регулювання ст. 376 ЦК України, якою передбачено підстави знесення самочинного будівництва.

З наведених мотивів, рішення суду підлягають скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 20 березня 2018 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , з участю третіх осіб Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, Управління регулювання забудови департаменту містобудування Львівської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю м. Львова, Львівського комунального підприємства "Балатон-409" про знесення об`єкта самочинного будівництва - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 27.02.2020 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.