Справа № 640/6352/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Бородіної Н.М., за участю секретаря Кострової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Тарасова Юлія Петрівна про визнання правочину недійсним, переведення прав покупця, визнання права власності, -
встановив:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся у суд з позовом до відповідача, ОСОБА_2 , 3-ті особи ОСОБА_3 , приватний нотаріус ХМНО Тарасова Ю.П. про визнання недійсним договору в частині зазначення покупця договору купівлі-продажу 56/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , переведення на позивача прав та обов`язків покупця за вказаним договором та визнання за позивачем право власності на 56/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями.
В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що перебуває із ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу її чоловік придбав 44/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , тобто вказана частка належить їм на праві спільної сумісної власності. В березні 2019р. вона дізналась про продаж іншої частини житлового будинку з надвірними будівлями ОСОБА_2 , і що чоловік ніби-то відмовився від переважної купівлі 56/100 частки домоволодіння. Вважає, що її права як співвласника порушені та просить на підставі ч.1 ст.203 ЦК України , ст. 60 СК України визнати недійсним договір купівлі-продажу 56/100 нерухомого майна, в частині покупця ОСОБА_2 недійсним, на підставі ч.4 ст. 362 ЦК України перевести права та обов`язки покупця ОСОБА_2 на неї та у відповідності до ч.1, ч.2 ст. 328 ЦК України визнати за нею право власності на 56/100 частики нерухомого майна.
Відповідач - ОСОБА_2 , у поданому відзиві та у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, при цьому зазначаючи, що право власності на нерухоме майно виникає у особи після його державної реєстрації, яка в даному випадку відсутня у позивача, тому на позивача не поширюються положення ч.1, ч.2 ст. 363 ЦК України. Позивач є не належним відповідачем, оскільки не має законних підстав пред`являти даний позов. Договір- купівлі продажу 56/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями не може бути визнаний недійсним, оскільки відсутні докази наявності для цього підстав передбачених ст. 203 ЦК України. Також заявив про застосування річного строку позовної давності передбаченого ст. 362 ЦК України.
Позивач подав заяву про поновлення строку позовної давності.
3-я особа - ОСОБА_3 , у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, подав письмові пояснення.
3-я особа ПН ХМНО Тарасова Ю.П., у поданих письмових поясненнях зазначила, що нею дійсно посвідчувався договір купівлі-продажу 56/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . Під час посвідчення договору вона як нотаріус впевнилась про повідомлення іншого співвласника вказаного нерухомого майна - ОСОБА_3 , про намір продати частку, від купівлі якої він відмовився. За ОСОБА_1 на праві власності не зареєстровано частки нерухомого майна по АДРЕСА_1 , внаслідок чого вона є не належним позивачем по дані справі.
Судом ухвалами було відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, прийняті змінені позовні вимоги позивача, справа призначена до судового розгляду, розглянутий відвід. Також під час підготовчого судового засідання позивачем внесені кошти в сумі 364980 грн. на рахунок ТУ ДСА України у Харківській області, копія квитанції від 30.08.2019р. залучена до матеріалів справи.
Суд заслухавши пояснення сторін, їх представників, третю особу, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне в задоволені позову відмовити, з наступних підстав.
Матеріали справи свідчать, що 21.11.1987р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб.
Під час зареєстрованого шлюбу, ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу від 20.05.2002р., посвідченого нотаріально, придбав 44/100 частини житлового будинку з надвірним будівлями по АДРЕСА_1 , право власності на вказану частку зареєстрував.
56/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , належала на праві власності ОСОБА_4 .
ОСОБА_1 про намір ОСОБА_4 продати 56/100 частину нерухомого майна не повідомлялась, що визнається та не оспорюється сторонами та третіми особами.
За змістом частин першої, другої та четвертої статті 362 ЦК України у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів. Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає. Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо рухомого майна протягом десяти днів від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі. У разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред`явити до суду позов про переведення на нього прав та обов`язків покупця. Одночасно позивач зобов`язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець.
Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Виходячи з положень ст. 362 ЦК України належним способом захисту прав, в разі порушення права співвласника часткової власності на купівлю іншої частки, який передбачений законом, є переведення на особу прав та обов`язків покупця, а не визнання такого договору частково недійним, оскільки переведення права купівлі можливо лише за дійсним договором.
Внаслідок чого, підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу від 14.09.2017р., в частині зазначення покупця, відсутні.
У частині другій статті 362 ЦК України передбачено, що продавець частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає. Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо рухомого майна - протягом десяти днів від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі.
Пунктом п.5.7, глави І, розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра Юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, договір купівлі-продажу частки спільного майна іншій особі може бути посвідчений нотаріусом за наявності відомостей про те, що учасники спільної часткової власності відмовились одержати надіслані на їх адресу заяви продавця про його намір продати свою частку.
Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Частиною 1 ст. 22 КпШС України, який діяв на час набуття третьою особою права власності на частину будинку, передбачено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.
В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.
Тобто позивачу лише належить суб`єктивне право на частку у нерухомому майні, при визначенні якої враховується час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.
За ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Виходячи з наведених положень закону переважне право купівлі частки обумовлюється наявністю у особи статусу учасника спільної часткової власності, тобто пов`язується з існуванням права власності особи на частку.
Разом з тим, позивач не є власником спільної часткової власності, будь-яка частка спірного домоволодіння за нею не визначена та не зареєстрована, внаслідок чого, підстави для застосування положень ст. 362 ЦК України до позивача, відсутні.
Враховуючи, що позивач не набув в порядку передбаченому законом право власності на 56/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , підставі для задоволення позовних вимог в цій частині також відсутні.
Згідно роз`яснень, які містяться в п.11 ПП ВСУ від 18 грудня 2009 рок № 14 «Про судове рішення по цивільній справі» - встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову у позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.
Отже, позов має бути доведеним і підлягати задоволенню, тобто порушене право підлягатиме захисту, але у захисті такого порушеного права має бути відмовлено за пропуском строку для звернення до суду з позовом, а у випадку недоведеності позову, такий позов підлягає залишенню без задоволення без врахування строку звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права.
Враховуючи не доведеність позивачем позовних вимог, підстави для застосування строку позовної давності - відсутні.
Також, суд вважає за необхідне зазначити, що кожна особа, в тому числі позивач, має прав звернутися у суд, якщо вважає, що її права порушені, невизнані або оспорюються, і під час розгляду справи доводить наявність порушень та підстави на яких гуртуються вимоги, внаслідок чого посилання відповідача та нотаріуса на неналежного позивача, є безпідставними.
На підставі вищевикладеного та керуючись 2, 12, 13, 89, 263, 264, 265 ЦПК України суд, -
В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), треті особи ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Тарасова Юлія Петрівна ( м. Харків вул. Чернишевська б.71) про визнання правочину недійсним, переведення прав покупця, визнання права власності, - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду, через суд першої інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлений 28.02.2020р.

Суддя Бородіна Н.М.