Провадження № 22-ц/4808/1329/20
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.
У Х В А Л А

24 листопада 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Мелінишин Г.П., ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду, постановлену в складі судді Бабій О.М. 05 листопада 2020 року в м. Івано-Франківську,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 за допомогою системи «Електронний суд» подав апеляційну скаргу на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 05 листопада 2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за його позовом до ANEX TOURISM WORLDWIDE DMCC про розірвання договору та стягнення грошових коштів.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху, оскільки апелянтом не долучено засвідченого перекладу апеляційної скарги відповідачу ANEX TOURISM WORLDWIDE DMCC, яке є іноземним суб`єктом.

При цьому суд вважав, що вказані недоліки є суттєвими та перешкоджають відкриттю апеляційного провадження до їх належного усунення.

Копію ухвали 12 листопада 2020 року надіслано ОСОБА_1 на зазначену ним електронну адресу.

Станом на 23 листопада 2020 року недоліки апеляційної скарги не усунуто.

Натомість в своїй заяві від 12 листопада 2020 року апелянт заперечив щодо вимоги суду здійснити переклад апеляційної скарги та просив невідкладно відкрити апеляційне провадження. Обгрунтовував це тим, що апеляційну скаргу на ухвалу суду подано в електронній формі, тому в силу вимог частини 7 статті 43 ЦПК України він звільнений від обов`язку подавати до суду копії документів відповідно до кількості учасників справи.

З приводу цього суд виходить з наступного.

За положеннями частин 1,2 статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Згідно частини 2 статті 2 цього Кодексу суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом визначено однією з основних засад цивільного судочинства (частина 3 статті 2 ЦПК України).

За змістом частини 2 статті 496 Цивільного процесуального кодексу України іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як вбачається із позовних матеріалів визначений ОСОБА_1 відповідач, на якого він вказав як на порушника своїх прав, є іноземною юридичною особою та знаходиться на території іншої держави. А це відповідно до статті 498 ЦПК України є підставою для звернення суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до компетентного органу іноземної держави.

Враховуючи, що між Україною і Об`єднаними Арабськими Еміратами укладено Договір про взаємну правову допомогу у цивільних та комерційних справах, підписаний 26 листопада 2012 року, ратифікований Україною 19 червня 2013 року та який набрав чинності 20 лютого 2014 року, суд дійшов висновку, що про розгляд даної справи відповідача належить повідомляти в порядку, передбаченому цим Договором.

У пункті 2.3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27 червня 2008 року №1092/5/54 визначено, що у відповідних випадках документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи. Це окремо визначається судом України у дорученні. Витрати, пов`язані із залученням перекладача, сплачуються у порядку, передбаченому статтею 139 Цивільного процесуального кодексу України. Переклад здійснюється фахівцем, запрошеним до відповідного суду України згідно із статтею 75 Цивільного процесуального кодексу України, допущеним ухвалою суду за заявою учасника справи або призначається з ініціативи суду, або засвідчується уповноваженим перекладачем, або нотаріально.

Відповідно до частини 4 статті 139 ЦПК України суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат.

Подаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 не заявляв про допуск перекладача, а призначення його за ініціативою суду є неможливим з огляду на відсутність таких коштів. Наведена обставина підтверджується відповідною довідкою апеляційного суду (а.с.34)

Виходячи з вищенаведених положень витрати, пов`язані з залученням перекладача покладаються на учасників справи. Разом з тим Інструкцією передбачено також нотаріально засвідчений переклад.

А тому посилання апелянта на відсутність в нього обов`язку здійснити переклад своєї апеляційної скарги лише з підстав її подання в електронній формі є неспроможним.

Право на подачу документів в електронній формі із використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи визначено у статті 43 ЦПК України.

Частинами 5, 6, 7 статті 43 ЦПК України встановлено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Учасник справи звільняється від обов`язку надсилати іншим учасникам справи або подавати до суду копії документів відповідно до кількості учасників справи, якщо він подає документи до суду в електронній формі. У такому разі копії відповідних документів іншим учасникам справи направляє суд.

Станом на дату подання апеляційної скарги Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не почала функціонувати.

Згідно із пп.15.1 п. 15 ч.1 розділу ХІІІ "Перехідні положення" ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Поряд з цим, згідно з ч.ч.1,2,6,14,15 розділу ХІ "Підсистема електронного суду" Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30, обмін електронними документами між судом, ОСП, фізичними особами та учасниками судового процесу забезпечується засобами підсистеми електронного суду.

Наказом ДСА України від 01 червня 2020 року №247, з урахуванням змін згідно із наказом від 17 червня 2020 року, визначено запровадити з 1 червня 2020 року в дослідну експлуатацію підсистеми "Електронний суд" та "Електронний кабінет" у всіх місцевих, апеляційних судах України.

Покликання апелянта на те, що його апеляційна скарга залишена без руху саме з підстав неподання ним копії апеляційної скарги, що суперечить частині 7 статті 43 ЦПК України, є надуманим.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху для здійснення її належного перекладу для вручення іншій стороні суд виходив з системного аналізу Договору між Україною та Об`єднаними Арабськими Еміратами про взаємну правову допомогу у цивільних та комерційних справах, статей 356, 361, 496, 499 частини 3 ЦПК України, Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Враховуючи, що апелянт оскаржує ухвалу Івано-Франківського міського суду від 05 листопада 2020 року про відмову у відкритті провадження у справі за його позовом до ANEX TOURISM WORLDWIDE DMCC про розірвання договору та стягнення грошових коштів, то розгляд справи без сповіщення цієї іноземної юридичної особи є порушенням принципу рівності сторін під час провадження в суді апеляційної інстанції, оскільки фактично позбавить одну зі сторін можливості подавати докази у справі, брати участь у судовому засіданні, та захистити свої права у цивільній справі, яка безпосередньо стосується їх прав та обов`язків.

Таким чином, вимоги клопотання ОСОБА_1 про відкриття апеляційного провадження не можуть бути прийняті до уваги як такі, що не грунтуються на нормах чинного законодавства.

Як передбачено положеннями частини 3 статті 185, частини 2 статті 357 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

З огляду на те, що ОСОБА_1 у встановлений судом строк не усунуто недоліки апеляційної скарги, її належить визнати неподаною та повернути.

Згідно норм статті 185 ЦПК України повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі наведеного та керуючись статтями 356, 357, 389,390 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 05 листопада 2020 року вважати неподаною та повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Г.П. Мелінишин