Провадження № 2/263/595/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Папаценко П.І., при секретарі Момот А.М., за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Балашова Ю. ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФПГ Металпромресурс» до ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ :

18.10.2019 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «ФПГ Металпромресурс» до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Ухвалою судді від 25.10.2019 року відкрито провадження в справі, призначено підготовче засідання.

Ухвалою судді від 25.10.2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФПГ Металпромресурс» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФПГ Металпромресурс» до ОСОБА_3 про стягнення боргу, задоволено частково.

З метою забезпечення позову ТОВ «ФПГ Металпромресурс» до ОСОБА_3 про стягнення боргу, вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешта з забороною відчуження на майно, яке належить ОСОБА_3 , а саме на:

- нежитлове приміщення, загальною площею 909,0 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 14630138;

- нежитлове приміщення, загальною площею 3567,0 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 20403827;

- нежитлове приміщення, загальною площею 1103,0 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення 2,3, реєстраційний номер майна: 28467730;

- нежитлове приміщення, загальною площею 255,2 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна: 28467732;

- комплекс нерухомого майна, приміщення 1,2,3, загальною площею 1137,7 кв.м., 79/200 частки, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер майна: 5930123;

- нежиле приміщення, приміщення 37,39, загальною площею 306,1 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер майна: 5918933;

- базу відпочинку «Строитель-3», загальною площею 3924,3 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер майна: 6130274;

- нежитлову будівлю, ресторан загальною площею 1603,8 кв.м., 152/1000 частки за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер майна: 30066143.

Постановою Донецького апеляційного суду від 20.11.2019 року ухвалу суду від 25.10.2019 року частково скасовано в частині накладення арешту на нерухоме майно.

На адресу суду від представника позивача ТОВ «ФПГ Металпромресурс» Куцобіна Г.А. надійшло клопотання про забезпечення позову, в якому зазначено наступне.

Жовтневим районним судом м.Маріуполя слухається справа про стягнення з ОСОБА_3 боргу: за безпідставне користування кредитом після терміну його повернення, як за користування чужими грошовими коштами: 306373,31 доларів США; штраф за порушення п.п.3.4.4 -3.4.7 кредитного договору у розмірі 1506846,72 грн.; пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у розмірі 17633294,61 грн.

Раніше, під час розгляду справи, ухвалою суду від 25.10.2019 року було накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_3 , яку частково було скасовано постановою Донецького апеляційного суду м.Маріуполя від 20.11.2019 року, з причин, що об`єкти належали не ОСОБА_3 , а іншим особам ОСОБА_4

02.01.2020 року право власності ОСОБА_4 на ці об`єкти було скасовано, що підтверджується доданими витягами, та їх власником знову став ОСОБА_3 , тому враховуючи розмір боргу ОСОБА_3 , керуючись нормами ст.ст.149-153 ЦПК України просить вжити заходів забезпечення позову, а саме накласти арешт з забороною відчуження на майно, яке належало ОСОБА_3 , а саме: комплекс нерухомого майна, приміщення 1,2,3, загальною площею 1137,7 кв.м., 79/200 часток за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер майна:3; нежиле приміщення, приміщення 37,39, загальною площею 306,1 кв.м., Ѕ частка за адресою: АДРЕСА_5 ; нежитлову будівлю, ресторан загальною площею 1603,8 кв.м.,49/4000 частки, за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер майна:3.

20.01.2020 року до суду від представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 надійшли заперечення на заяву про забезпечення позову, в яких викладене наступне.

16.01.2020 року в судовому засіданні по даній справі від представника позивача ОСОБА_6 отримано клопотання про забезпечення позову, в якому він просив суд накласти арешт з забороною відчуження на майно , яке належить ОСОБА_3 , а саме: комплекс нерухомого майна приміщення 1,2,3 загальною площею 1137,7 кв.м., 79/200 часток, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 ; нежиле приміщення 37, загальною площею 306,1 кв.м.. Ѕ частка за адресою: АДРЕСА_5 , нежитлову будівлю, ресторан загальною площею 1603,8 кв.м., 49/400 часток, за адресою: АДРЕСА_6 .

Отже, ознайомившись з клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, вважає, що воно є безпідставним, не обґрунтованим та не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається до подання позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефектний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Клопотання про забезпечення позову не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, оскільки взагалі не містить обґрунтування необхідності забезпечення позову, обгрунтування застосування конкретного виду забезпечення позову, не містить ціни позову з урахуванням того, що заборгованість 04.10.2019 року погашено в повному обсязі, а ТОВ «ФПГ Металпромресурс» в січні 2020 року вже незаконно, на їх думку оформило на себе право власності на предмет іпотеки нежитлову будівлю літ. А-3 площею 909 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_8 , а також не містить пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

В своїй позовній заяві позивач зазначає про те, що нібито у зв`язку з невиконанням ОСОБА_3 рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 26.02.2016 року за період з 10.08.2015 року по 10.10.2019 року утворилась заборгованість перед позивачем, яка складається з наступного: безпідставне користування кредитом після терміну його повернення як за користування чужими грошовими коштами в сумі 306373,31 долар США; штраф за порушення п.п.3.4.4 3.4.7 кредитного договору у розмірі 1506846,72 грн.; пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у розмірі 17633294,61 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на умови кредитного договору №39 від 04.08.2006 року та норми ст..ст.526,530,610,1048,1050,1054 ЦПК України.

Жодного детального розрахунку сум, про стягнення яких він просить суд, до позову не надано. Однак не дивлячись на це, у позивача відсутні підстави для нарахування тих сум, про стягнення яких він просить, у зв`язку з тим, що кредитний договір припинив свою дію з дати направлення вимоги про дострокове погашення кредиту.

24.02.2015 року та 03.06.2015 року кредитором ПАТ «ПУМБ» було направлено вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором.

Виходячи з того, що судовим рішенням від 26.02.2016 року стягнуто з ОСОБА_3 усю суму заборгованості за кредитним договором №39 від 04.08.2006 року достроково (навість й в більшому,ю ніж банк мав право розмірі), чим змінено порядок, умови і строк дії кредитного договору, то вважається, що строк виконання договору в повному обсязі настав. А тому, оскільки кредитодавець самостійно, на власний розсуд, скористався своїм правом, достроково припинив на майбутне дію кредитного договору та змінив строк кредитування, а отже за відсутності належної правової підстави, яка через власні дії кредитодавця є такою, що припинена, відсутні й підстави для нарахування відсотків після дострокового припинення кредитного зобов`язання, а також неустойки (пені) та штрафів, обумовлених даним договором.

Заборгованість за кредитним договором №39 від 04.08.2006 року, відшкодовано в повному обсязі 04.10.2019 року, виконавче провадження закрите.

Таким чином, твердження позивача про існування його права на отримання відшкодування від боржника штрафних санкцій, передбачених умовами кредитного договору та ЦК України, не ґрунтується на вимогах діючого законодавства та є хибним.

Враховуючи, що самі позовні вимоги не ґрунтуються на законі, підстав для їх забезпечення в даному конкретному випадку не має.

Одним з видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Раніше, в межах даного позову судом вже вживались заходи забезпечення за заявою ТОВ «ФПГ Металпромресурс» та ухвалою Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 25.10.2019 року вже було накладено арешт на перелік нерухомого майна, в тому числі спірні об`єкти.

Постановою Донецького апеляційного суду від 20.11.2019 року ухвалу суду від 25.10.2019 року частково скасовано в частині накладення арешту на нерухоме майно, в тому числі об`єкти, розташовані за адресами: АДРЕСА_9 АДРЕСА_6 та у задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині відмовлено.

Що стосується посилання на ухвалу Жовтневого районного суду від 25.06.2019 року, якою скасовано ухвалу суду про затвердження мирової угоди, то ця ухвала не набрала законної сили, оскільки була оскаржена в апеляційному порядку та ухвалою Донецького апеляційного суду від 23.07.2019 року провадження у справі зупинено до розгляду Верховним Судом касаційної скарги адвоката Дьоміної С.С. на постанову Донецького апеляційного суду від 15.05.2019 року.

Оскільки дії ТОВ «ФПГ Металпромресурс» вже містять ознаки зловживання процесуальними правами, то відповідач категорично наполягає на вжитті заходів зустрічного забезпечення у разі, якщо суд все ж таки дійде висновку про задоволення такої заяви. Можливе застосування судом заходів забезпечення позову завдасть шкоди правам та інтересам відповідача ОСОБА_3 , а тому вжиття заходів зустрічного забезпечення буде гарантією відшкодування заподіяних збитків.

На підставі чого, просили відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

В судовому засіданні представник позивача ТОВ «ФПГ Металпромресурс» -Куцобін Г.А. підтримав клопотання про забезпечення позову та просив його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання представника позивача, з підстав зазначених у поданих до суду запереченнях.

Суд, вислухавши сторони, розглянувши заяву про забезпечення позову, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов до висновку про відмовлення в задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Судом також враховується охорона прав і інтересів інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд розглядаючи заяву, має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Суд вважає важливими обставини на які посилається представник позивача в заяві про забезпечення позову, втім не може їх врахувати виходячи з наступного.

Врахувавши зміст позовних вимог, з урахуванням доданих представником позивача до матеріалів клопотання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №№195493658,195487087, 195493223, а саме на об`єкти, розташовані за адресами: АДРЕСА_10 вбачається, що власниками об`єктів спірного нерухомого майна була ОСОБА_4 , право власності якої на дане нерухоме майно скасовано на підставі постанови Донецького апеляційного суду від 15.05.2019 року, тобто дані обставини не можуть свідчити про те, що власником об`єктів спірного нерухомого майна є відповідач по справі ОСОБА_3 .

За таких обставин накладення арешту на вказані об`єкти може призвести до порушення права власності осіб, яким належить це майно, тому з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подана заява про забезпечення позову є такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 150,153 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФПГ Металпромресурс» - Куцобіна Г.А. про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд міста Маріуполя протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: П.І.Папаценко