Справа № 760/2947/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2020 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши подання головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дубровіна Сергія Ігоровича про примусовий привід боржника ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

У лютому 2020 року головний державний виконавець Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дубровін С.І. звернувся до суду з поданням про примусовий привід боржника ОСОБА_1 .

Посилається на те, що на виконанні у Солом`янському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження № 58350767 щодо примусового виконання виконавчих листів № 760/8407/17 від 23 листопада 2018 року, виданих Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 штрафу в розмірі 27000 гривень, судового збору в сумі 640 гривень та грошової суми у розмірі 27000 гривень.

04 березня 2019 року державним виконавцем направлено боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження, яку він не отримав.

23 вересня 2019 року боржнику було направлено виклик державного виконавця, який останній також не отримав.

У поданні зазначено, що державним виконавцем направлялись запити до Державної фіскальної служби України, Пенсійного фонду України, Регіонального сервісного центру МВС у м. Києві, проте наявність у боржника доходів, рахунків у банках та інших фінансових установах, транспортних засобів не встановлено.

Також, в ході проведення виконавчих дій державний виконавець здійснив вихід за адресою боржника, в результаті якого встановлено, що майна, на яке можна звернути стягнення за адресою: АДРЕСА_1 не виявлено.

Станом на 27 січня 2020 року рішення суду не виконано. Боржник ухиляється від виконання зобов`язань, на виклики державного виконавця не з`являється.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

На виконанні у Солом`янському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження № 58350767 щодо примусового виконання виконавчих листів № 760/8407/17 від 23 листопада 2018 року, виданих Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 штрафу в розмірі 27000 гривень, судового збору в сумі 640 гривень та грошової суми у розмірі 27000 гривень.

У матеріалах подання містяться дві копії конвертів, що повернулись на адресу Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Разом з тим, з цих копій не вбачається, що листи направлялись саме ОСОБА_1 .

Вбачається, що доказів того, що боржнику відомо про наявність зведеного виконавчого провадження про стягнення з нього коштів, державним виконавцем суду не надано.

На підтвердження необхідності приводу боржника, державним виконавцем наданий суду акт від 24 січня 2020 року про не розшукання майна боржника у квартирі.

Зазначений акт складений державним виконавцем в присутності старшого державного виконавця Колюва Д.Ю. З акту вбачається, що будь-які інші особи при проведенні виконавчих дій не залучались.

Крім того, сам факт одного виходу державного виконавця за адресою боржника за весь період здійснення виконавчих дій, не виявлення майна за цією адресою, не свідчить про його свідоме ухилення від виконання рішення суду.

У поданні зазначено, що державним виконавцем направлялись запити до Державної фіскальної служби України, Пенсійного фонду України, Регіонального сервісного центру МВС у м. Києві, проте наявність у боржника доходів, рахунків у банках та інших фінансових установах, транспортних засобів не встановлено.

Разом з тим, не є підставою для приводу боржника відсутність інформації про наявність у нього доходів, рахунків чи транспортних засобів, на яке можна звернути стягнення.

Суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що державним виконавцем вживались дії для належного повідомлення боржника про необхідність з`явитись до державного виконавця, а також, що боржник ухилявся від такої явки.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що подання головного державного виконавця про примусовий привід боржника ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 438 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні подання головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дубровіна Сергія Ігоровича про примусовий привід боржника ОСОБА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: