Справа № 317/2420/20
Провадження № 2/317/893/2020/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Нікітіна В.В.

за участю:

секретаря судового засідання Московкіної І.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Запорізька районна державна нотаріальна контора) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить: визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , достатній для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , батько позивача. Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої входить Ѕ частка житлового будинку АДРЕСА_1 , Ѕ частка земельної ділянки, яка розташована під житловим будинком АДРЕСА_1 та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області. Спадкоємцями, які після смерті батька звернулися до нотаріальної контори з заявами на прийняття спадщини є відповідач ОСОБА_2 та рідний брат ОСОБА_5 , який прийняв, але не оформив спадщину, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті якого його єдиним спадкоємцям є його донька ОСОБА_3 , відповідач по справі. Позивач зазначає, що вона також є спадкоємцем спадкового майна батька, оскільки нею на поховання батька були передані кошти у сумі 20000,00 грн., а також після смерті батька було вирішено між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що спадщину вони приймають втрьох, оскільки після смерті їх матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачка є єдиним її спадкоємцем, вже є фактичним власником більшої частки спадкового будинку та земельної ділянки під будинком, що підтверджується рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 03 липня 2012 року. Проте, позивач зазначає, що після смерті батька, від спадщини не відмовилася, як того вимагає ст. 1268 Цивільного кодексу України, а навпаки вчинила дії, які свідчать про її прийняття та виявила бажання її отримати, оскільки несла витрати на його поховання. Крім того, між її рідним братом та сестрою відбулася домовленість про поділ батьківського майна, проте внаслідок захворювання її чоловіка, який тяжко хворий, позивачка не мала можливості звернутися до нотаріуса з питанням щодо оформлення заяви на прийняття спадщини після його смерті, а потім карантин у світі, а вона є громадянкою Російської Федерації, відтак в нотаріальній конторі рекомендували позивачу звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась та подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити в повному обсязі на підставі наявних у справі письмових доказів.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилась та надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає.

Третя особа - Запорізька районна державна нотаріальна контора в підготовче судове засідання не з`явилися та на адресу суду надійшла заява, в якій вони просить розгляд справи проводити за її відсутності, заперечень не мають.

З врахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні - немає.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, за правилом ч.1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.3 ст. 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1222 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1233 Цивільного кодексу України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 Цивільного кодексу України.

За життя батько заповіту не склав, тому спадкування відкрито за законом.

У відповідності до ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1221 Цивільного кодексу України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Згідно з вимогами ст.ст. 1269, 1270 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, яка подається ним особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу її відкриття.

Згідно з ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді справ про надання додаткового строку для прийняття спадщини, слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 27.02.2019 Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 282.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за законом, до складу якої входить належне йому на праві власності нерухоме майно у вигляді: Ѕ частка житлового будинку АДРЕСА_1 , Ѕ частка земельної ділянки, яка розташована під житловим будинком АДРЕСА_1 та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області.

Згідно до свідоцтва про народження виданого 22.09.1959, актовий запис № 32, серія НОМЕР_2 , вбачається, що ОСОБА_4 є батьком позивачки.

Згідно до свідоцтва про шлюб від 06.11.1981 позивач уклала шлюб з ОСОБА_7 , та змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », актовий запис № 72, серія НОМЕР_3 .

Згідно до спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_4 , з заявами на прийняття спадщини звернулися відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , який прийняв, але не оформив спадщину, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті якого спадкоємцем є відповідач ОСОБА_3 .

Згідно з наданих позивачем до суду письмових доказів щодо поважності пропуску нею строку на подання заяви на прийняття спадщини, а саме довідки за місцем проживання позивачки, з якої вбачається, що вона постійно проживає разом з чоловіком за адресою: АДРЕСА_2 та має склад сім`ї: вона та її чоловік; довідки з лікарні щодо знаходження на утриманні позивачки тяжкохворого чоловіка з 01.01.2019 по теперішній час, за яким позивачка постійно доглядає, оскільки він самостійно не може за собою доглядати, а також внаслідок згоди з позовними вимогами відповідачів суд приходить до висновку, що строк пропуску до нотаріальної контори з заявою на прийняття спадщини є поважним, а відтак позовну заяву позивачки про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід задовольнити.

При ухваленні рішення суду, суд не стягує з відповідачів судовий збір, оскільки позивач не наполягала на його стягненні з відповідачів.

Керуючись ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 200, 206, 247, 259, 265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 три місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя В.В.Нікітін