Житомирський апеляційний суд
Справа №282/830/20 Головуючий у 1-й інст. Носач В. М.
Категорія 39 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю. суддів Борисюка Р.М.

Галацевич О.М.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників у місті Житомирі справу № 282/830/20

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Любарського районного суду Житомирської області від 25 вересня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Носача В.М. в смт. Любар,

в с т а н о в и в:

В серпні 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №б/н від 11.07.2012 в розмірі 134738,87грн., яка складається з 6344,24 грн. заборгованості за тілом кредиту, 328763,31 заборгованості за відсотками. В обґрунтування позову позивач зазначав, що між сторонами укладено кредитний договір, за яким позичальнику відкрито картковий рахунок. Станом на 30.04.2020 відповідач допустив заборгованість, яку у добровільному порядку не погашає.

Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 25 вересня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач користувався коштами, частково виконував умови договору.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н від 11.07.2012, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з подальшим його збільшенням до 6500грн. Договір укладено шляхом підписання анкети-заяви.

Згідно наданого банком розрахунку станом на 30.04.2020 відповідач допустив заборгованість за договором в розмірі 337407,55 грн., з яких: 6344 грн. 24 коп. заборгованість за тілом кредиту, 328763,31 грн. заборгованість за відсотками, 2300,00 грн. пеня.

Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 №342/180/17, Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, і лише факт підписання умов може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Відповідачем у даній справі не підписані Тарифи, Умови та Правила надання банківських послуг, а анкета-заява не містить положень про нарахування відсотків, пені, штрафів. Тому суд першої інстанції правильно відмовив в задоволенні вимоги про стягнення відсотків. Разом з тим, висновок суду про відсутність заборгованості по тілу кредиту не відповідає обставинам справи. З виписки по рахунку вбачається, що відповідач використав кредитні кошти в розмірі 6344.24 грн. в межах кредитного ліміту і не повернув їх банку. Тому рішення в частині відмови у стягненні заборгованості по тілу кредиту належить скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Скасувати рішення Любарського районного суду Житомирської області від 25 вересня 2020 рокув частині відмови у позові про стягнення заборгованості по тілу кредиту і ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по тілу кредиту у розмірі 6344грн.24коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 99грн.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 149грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча: Судді: