Справа № 643/6049/19
Провадження № 2/645/523/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2020 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Ульяніч І.В.
за участю секретаря судових засідань Ляхової І.Ю.
учасники справи: позивач - Товариство з додатковою відповідальністю
«Страхова компанія «ВіДі-Страхування»
відповідач - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві позов підтримав повністю. Просив суд слухати справу у його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, правом подачі відзиву не скористався.
За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
29.09.2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Маzda», державний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , та автомобіля «Fоrd», державний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 ..
Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ 805174, власником транспортного засобу «Fоrd Focus», номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 (а.с. 20).
Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2018 року встановлено, що 29 вересня 2018 року о 10 год. 50 хв. в м. Харкові водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Маzda 5», державний номер НОМЕР_2 , рухався по Салтівському шосе, 85, під час руху не обрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Fоrd Focus», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який зупинився попереду, внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень, чим заподіяв матеріальну шкоду. Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 13 листопада 2018 року (а.с. 27-28).
Положеннями ч. 6 ст. 82 ЦПК України закріплено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, суд вважає встановленим, що шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29 вересня 2018 року, завдано з вини відповідачаОСОБА_1 .
За приписами ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
26.10.2018 року до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» звернувся В`юніченко А.В. із заявою про виплату страхового відшкодування.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/7078037, за яким останнє взяло на себе обов`язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам під час ДТП, яке сталося за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільна відповідальність особи, відповідальність якої застрахована.
На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Згідно з ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України закріплено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
За положеннями п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням спеціалістів та вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
З огляду на те, що представником позивача не надано документального підтвердження щодо понесених витрат, пов"язаних з розглядом справи, тому суд відмовляє в задоволенні даної вимоги.
Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» про відшкодування шкоди в розмірі 8699,40 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.
За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно платіжного доручення № 1405 від 03 квітня 2019 року, ТДВ "СК "ВіДі Страхування" за подання до суду позову сплачено судовий збір в розмірі 1 921,00 грн., який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на його користь.
На підставі викладеного, керуючись 1-13, 77-83, 89, 95, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, ст. 11, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», суд,-
Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування», місцезнаходження: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. В. Кільцева, 56, п/р НОМЕР_4 в АТ «Ощадбанк», МФО 322669, код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35429675, витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 8699 (вісім тисяч шістсот дев`яносто дев`ять) грн. 40 копійок, а також судовий збір в розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.ст. 284, 285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено 25 лютого 2020 року.
Суддя - І.В. Ульяніч