Справа № 754/8760/13-ц
У Х В А Л А

Іменем України

14 лютого 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Таран Н.Г.

секретаря - Раєвського П.А.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції м. Києва, щодо винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.012014 року,

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду з вищевказаною скаргою та просив скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції м. Києва, Жиглій В.М., від 14.01.2014 року ВП №41458665 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за виконавчим листом №2-3469/2013, виданим 13.11.2013 року Деснянським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант Авто» страхового відшкодування в сумі 54618,37 грн. Вказану скаргу обґрунтував тим, що постанову про арешт майна боржника та заборону на його відчуження не отримував, оскільки вона йому не направлялась. Також заявник в письмовому клопотання, долученому до вказаної скарги просив суд поновити строк на розгляд скарги на дії державного виконавця, оскільки 24.10.2019 року дізнався, що не можна зняти арешт з майна, якого у нього немає, тому 29.10.2019 року подав скаргу на дії державного виконавця.

В судове засідання представник заявника не з`явився, звернувся із заявою, в якій скаргу підтримав та просив розглядати справу у його відсутність.

Деснянський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання свого представника не направив.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. Тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних в справі доказів.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що скарга обґрунтована і підлягає до задоволення.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м Києва від 18.07.2013 року задоволено позовні вимоги ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу та стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача страхове відшкодування в сумі 54077,59 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 540,79 грн., а всього 54618,37 грн.

На виконання вищевказаного рішення суду Деснянським районним судом м. Києва 13.11.2013 року було видано виконавчий лист за №2-3469/2013.

14.01.2014 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції м. Києва Жиглій В.М. було винесено постанову про накладення арешту на все майно, що належить боржнику - ОСОБА_1 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що йому належить.

Відповідно до листа начальника Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Бучацького Ю.О. від 12.04.2019 року, згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, у відділі на виконанні перебував виконавчий лист №2-3469/2013 від 13.11.2013 року Деснянського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Українська страхова компанія» коштів у розмірі 54618,37 грн. ВП №41458665). 14.01.2014 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 02.02.2015 року державним виконавцем винесено постанову про направлення виконавчого документа до іншого відділу, згідно акту державного виконавця боржник проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Святошинського РВДВС м. Київ, (п.10 ч.1 ст. 49 направлення виконавчого документа за належністю до іншого від ділу). Станом на 12.04.2019 року вказаний виконавчий документ повторно до відділу на виконання не надходив. Виконавчі провадження по 2015 рік (включно) знищено, відповідно до актів знищення складених на підставі розділу 9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року.

Згідно листа начальника Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Сувало М.С. від 23.04.2019 року, перевіркою відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень з`ясовано, що станом на 23.04.2019 року виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Українська страхова компанія» коштів у розмірі 54 618,37 грн. на примусовому виконанні у Відділі не перебуває, на адресу Відділу не надходив, інформація щодо надходження до відділу зазначених документів за відомостями підсистеми «ВП- Спецрозділ» також відсутня.

Крім того, відповідно до листа начальника Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Бучацького Ю.О. від 18.09.2019 року, згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що ВП № 41458665 за яким боржником є ОСОБА_1 у Відділі на виконанні не перебуває. Виконавчі провадження по 2015 рік (включно) знищено, відповідно до актів знищення складених на підставі розділу 9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на дату вчинення відповідних дій) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на дату вчинення відповідних дій) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

-винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

-винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї;

-винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

-проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Жодних доказів того, що державним виконавцем були вжиті всі необхідні заходи для повідомлення боржника про відкриття відносно нього виконавчого провадження та винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження матеріали справи не містять та в процесі розгляду справи таких не надано, у зв`язку з чим суд вважає зазначені посилання скаржника недоведеними і обгрунтованими.

Відповідно до п. а. ч.1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Згідно з ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що строк на оскарження рішення державного виконавця стягувачем не пропущено, у зв`язку з чим у суду є підстави для задоволення клопотання заявника про поновлення строку на розгляд скарги на дії державного виконавця.

Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду, тому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

Відповідно до ч.2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За таких обставин, суд вважає, що належить скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції м. Києва, Жиглій В.М., від 14.01.2014 року ВП №41458665 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за виконавчим листом №2-3469/2013, виданим 13.11.2013 року Деснянським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант Авто» страхового відшкодування в сумі 54618,37 грн., задовольнивши вимоги скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 58, 129 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447, 449, 450, 451 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції м. Києва, щодо винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.012014 року - задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції м. Києва, Жиглій В.М., від 14.01.2014 року ВП №41458665 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за виконавчим листом №2-3469/2013, виданим 13.11.2013 року Деснянським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант Авто» страхового відшкодування в сумі 54618,37 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя: Н.Г. Таран