печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року Печерський районний суд м. Києва у складі: головуючого - судді Волкової С. Я. при секретарі Топал А.І., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

установив:

20.11.2020 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» про скасування наказу та заборону вчиняти дії, просить скасувати наказ № 11/12/003 від 12.11.2020 р. та заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Дієса» змінювати режим роботи всупереч вимогам частини третьої статті 32 КЗпП України. Позов обґрунтований невиконанням відповідачем приписів частини третьої статті 32 КЗпП України.

Одночасно позивачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, просить заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Дієса», його керівному органу, директорам магазинів або іншим третім особам змінювати діючий режим роботи працівників магазинів «Ельдорадо» Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» всупереч вимогам частини третьої статті 32 КЗпП України; заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Дієса», його керівному органу, директорам магазинів або іншим третім особам притягати до відповідальності працівників за порушення режиму роботи згідно із наказом № 11/12/003 від 12.11.2020 р.; заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Дієса», його керівному органу, директорам магазинів або іншим третім особам чинити перешкоди у виконанні трудових обов`язків працівників магазинів «Ельдорадо» Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» згідно графіку змінності роботи працівників в магазинах.

Ухвалою від 24.11.2020 р. відкрито провадження у справі.

За правилами частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, отже заява позивача про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно частин першої, другої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Втім згідно частини десятої статті 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно абзацу першого пункту 4 означеної Постанови Пленуму Верховного Суду України розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза виконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимога.

Суд, вивчивши заяву позивача про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, оскільки заява позивача не містить належного обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі за позовом про скасування наказу та заборону вчиняти дії, крім того заходи забезпечення позову, про які просить позивач, за змістом є тотожнимизадоволенню заявлених позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 150 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити позивачу ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» про скасування наказу та заборону вчиняти дії.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник провадження, якому ухвала суду не була вручена в день її постановлення має право на поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії вказаної ухвали.

Суддя Волкова С.Я.