Справа № 283/313/20
Провадження №2/283/226/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2020 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Міхненка С.Д.

за участю

секретаря Чушенко Т.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Малині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області, третя особа: відділ у Малинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, про визнання права на земельну частку (пай),-

УСТАНОВИВ:

13 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача.

Судом до участі в розгляді справи в якості третьої особи на стороні відповідача залучено Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області.

В судове засідання Павленко О.М. не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 .

За життя матері заявника належало право на земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній власності реформованого ПКСО «Дружба» Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області, площею 2,66 га, розташованої на території Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області.

Позивач після смерті матері звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, однак отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) він не в змозі у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай).

Представник Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, в заяві, яку направив до суду просить розглядати справу без участі представника, з позовом згоден.

Представники відділу у Малинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до суду не з"явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка була матір`ю позивача по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , виданого 12 грудня 1978 року (а.с.7) та копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 , виданого 04 січня 2003 року виконкомом Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області (а.с.6).

З довідки Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирській області №36 від 27 січня 2020 року вбачається, що ОСОБА_2 включена до списку громадян, яким передаються у власність земельні ділянки із земель реформованого ПКСО «Дружба», який є додатком до технічної документації із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам із земель колишньої колективної власності реформованого ПКСО «Дружба» Пиріжківської сільської ради Малинського району. В списку громадян власників сертифікатів, які мають право на земельну частку (пай) по Пиріжківській сільській раді записана під №126 і оформлено сертифікат серії ЖТ № 0167121. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах по реформованому ПКСО «Дружба» на території Пиріжківської сільської ради становить 2,66 га, вартість паю складає 20361,19 грн. (а.с.9).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування » (далі Постанова) , право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п.10).

При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. ( п.11).

Згідно з вимогами частини першої статті 22 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно з вимогами статей 22, 23 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) та зазначеного указу особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акта.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Порядок прийняття спадщини на майно померлої регулюється статтями 548,549 ЦК УРСР .

Позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , подавши заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини.

Як роз`яснено у п.23 Постанови, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За положеннями п.3 глави 13 Порядку, постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії видається на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.

Позивачем надано суду копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 06 лютого 2020 року ( а.с.10).

Отже, суд приходить до висновку, що постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, свідчить про втрату ОСОБА_1 умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину.

З врахуванням вищевикладеного суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Позивач просить не стягувати судові витрати з відповідача.

Керуючись ст.ст. 4,13,76,263,265,273,354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 право на земельну частку (пай) із земель реформованого ПКСО «Дружба» Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області, площею 2,66 га на території Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області, що належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд Житомирської області шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя: С. Д. Міхненко