справа № 208/7282/18
№ провадження 2/208/226/20
РІШЕННЯ

Іменем України

28 лютого 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.

за участю секретаря Каграманян Е.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку, передбаченому ч.2 ст.247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням», -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що їй, на праві приватної власності належить будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному будинку є зареєстрованим колишній чоловік колишнього власника вказаного будинку - відповідач ОСОБА_2 . Відповідач у вказаному будинку не проживає, комунальні послуги не сплачує, житлом не цікавиться, але, при цьому, відмовляється у досудовому порядку знятись з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Оскільки реєстрація відповідача у належному їй на праві власності будинку позбавляє її можливості на власний розсуд володіти, користуватись та розпоряджатись належним їй майном, просить суд, на підставі ст.391 ЦК України, усунути перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, та визнати відповідача таким, що втратив право користування вищевказаним житловим будинком.

Водночас, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати, а саме судовий збір та витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката.

В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду письмову заяву, у якій зазначила про те, що підтримує позов у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача, та, просить суд здійснити розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник (кожен) в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому ЦПК України порядку, причину неявки суду не повідомили, відзив на позов відповідач суду не надав. Поважних причин неявки в судове засідання сторона відповідача суду не повідомила, що дозволило суду визнати неявку відповідача в судове засідання з неповажних причин та, за згодою позивача, відповідно до ст.280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №175191338 від 25.07.2019р., позивачу ОСОБА_1 , на праві приватної власності належить будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається зі змісту договору дарування житлового будинку, укладеного 09.10.2018р. між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , остання безоплатно передала у власність позивача, а позивач прийняла житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки про склад сім`ї №573, наданої 26.10.2018р. Головою квартального комітету Заводського району м. Кам`янське, відповідач ОСОБА_2 є зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказані обставини, встановлені судом, свідчать про те, що, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються наступними нормами права.

Згідно ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначені норми матеріального права визначають право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цих норм права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, та підтверджено наявними у справі доказами те, що, відповідач ОСОБА_2 , будучи зареєстрованим в будинку, який на праві приватної власності належить позивачу, відмовляється у добровільному порядку знятись з реєстраційного обліку за вказаною адресою, чим, в свою чергу, порушує права власника вказаного нерухомого майна, який, відповідно до ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи вищевикладене, суд вимоги позивача щодо усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням спірного будинку, вважає обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, задовольняючи позов, суд, при розподілі судових витрат вважає необхідним, на підставі ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім, та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 704,80 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд, керуючись ст.391 ЦК України,ст.ст. 2,4,13, 81-82, 89, 142, 206, 263-268 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням» - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 :

- 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду;

- 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. судові витрати на професійну правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення повністю або частково, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 28.02.2020р.

Суддя Нельга Д. В.