Справа № 446/1568/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2020 м. Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Котормус Т.І.;

за участі секретаря судового засідання Карпа Г.М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 про відшкодування витрат на правову допомогу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою суду від 19.11.2020 вказаний цивільний позов залишено без розгляду за заявою позивача ОСОБА_3 і призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 24.11.2020.

24.11.2020 представник ОСОБА_2 адвокат Маліцький Д.В. надав суду заяву в якій просить суд стягнути з ОСОБА_3 1000,00 грн. на відшкодування витрат пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги.

В судове засідання 24.11.2020 учасники судового провадження не з`явилися, проте суд дійшов висновку, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Вирішуючи дане питання суд виходив з наступних мотивів і положень закону.

Відповідно до частини 1 статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Тобто, процесуальний закон допускає можливість вирішення питання судових витрат після вирішення справи по суті. А оскільки рішенням по суті позовних вимог є також ухвали про залишення позову без розгляду чи закриття провадження у справі, то суд дійшов висновку, що процесуальний механізм вирішення судових витрат, який передбачений статтею 246 ЦПК України може бути застосований до випадку, коли позовні вимоги залишено без розгляду.

Вирішуючи питання процесуальної форми, якою необхідно вирішити питання судових витрат, суд вважає, що такою формою має бути саме ухвала суду, а не рішення суду.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 246 ЦПК України з даного питання суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. В свою чергу, положеннями ст. 270 ЦПК передбачено, що суд ухвалює додаткове судове рішення.

Зважаючи на те, що судове рішення є загальним поняттям і охоплює такі види судових рішень як рішення суду, ухвала суду, судовий наказ, то суд дійшов висновку, що оскільки процесуальною форму вирішення даної справи була саме ухвала суду, то і питання судових витрат необхідно вирішувати додатковою ухвалою суду.

Оцінивши доводи заяви адвоката Маліцького Д.В., суд відзначає таке.

Відповідно до ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 02.11.2020, адвокат Маліцький Д.В. надає правову допомогу у даній справі відповідачу ОСОБА_4 .

Як видно з долучених до заяви копій банківських виписок, 16.11.2020 і 19.11.2020 ОСОБА_2 перерахував Адвокатському бюро «Маліцького Дмитра» 700,00 та 300,00 грн. відповідно за надання правової допомоги.

Самого договору про надання правової допомоги суду не надано.

Разом з тим, аналіз пункту 1 частини 2 статті 137 ЦПК України свідчить, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Таким чином, саме оцінюючи умови договору про надання правової допомоги та докази щодо обсягу наданих послуг, суд може визначити розмір витрат на правову допомогу, які необхідно компенсувати.

Враховуючи, що ані відповідач ані адвокат відповідача не надав суду копії договору на правову допомогу, то суд позбавлений можливості визначити розмір витрат на правову допомогу та відповідно компенсувати їх.

У зв`язку з наведеним, суд відмовляє у задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 137, 246, 270 ЦПК України

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 про відшкодування витрат на правову допомогу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст ухвали складено 24.11.2020.

Суддя Т.І. Котормус