Справа № 496/178/19
Провадження № 2/496/204/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пендюри Л.О.

за участю секретаря - Богдан Ю.В.

представників позивачки - ОСОБА_1 та ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про збільшення частки майна в спадщині за рахунок виконання заборгованості по аліментам,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулася до суду з позовною заявою, уточнивши яку, просить визнати за ОСОБА_4 право на збільшення частки в рахунок заборгованості по аліментам від спадщини її матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складає 133112 грн. 58 коп. та стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів в сумі 133112 грн. 58 коп., відповідно до його частки у спадщині, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5 .

Свої вимоги мотивує тим, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , шлюб між якими було розірвано 11.08.2006 року. В подальшому рішенням суду ОСОБА_6 було позбавлено батьківських прав відносно її доньки, яка знаходилася на утриманні батька - ОСОБА_7 . Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 02.10.2008 року з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 було стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частки від усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 18.07.2008 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . На підставі рішення Саратського районного суду Одеської області від 23.06.2011 року ОСОБА_7 було позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дитину передано на опікунство бабусі ОСОБА_1 та стягнуто з нього на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі ј частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.04.2011 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . В подальшому ОСОБА_6 вступила в шлюб з відповідачем по справі та змінила прізвище на ОСОБА_8 , але, не зважаючи на рішення суду, аліментів на утримання доньки ніколи не сплачувала, як і батько дитини - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок та земельну ділянку, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцями після її смерті є донька - ОСОБА_4 , чоловік - ОСОБА_9 , та її сини - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які відмовилися від спадщини на користь відповідача. На час відкриття спадщини у померлої ОСОБА_5 була заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 , яка згідно розрахунку заборгованості по аліментам за виконавчим провадження станом на 23.08.2018 року складає 37759 грн. 41 коп. Крім того, у неї також була заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_7 на утримання доньки у розмірі 95353 грн. 17 коп. Всього заборгованість померлої на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 133112 грн. 58 коп. У зв`язку з вищевикладеним ОСОБА_4 звернулася до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про збільшення частки у спадщині за рахунок виконання заборгованості по аліментам, але листом №6539/02-14 від 12.12.2018 року їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання збільшення її частки у спадщині.

Представники позивачки в судовому засіданні на позовних вимогах наполягали та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, оскілки за життя ОСОБА_5 сплачувала аліменти на користь ОСОБА_4 та допомагала їй.

Приймаючи до уваги пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 24.04.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області (а.с.9).

Шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 11.08.2006 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 19.05.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області (а.с.11).

Заочним рішенням Саратського районного суду Одеської області від 02.10.2008 року з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частки від усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 18.07.2008 року і до повноліття дитини, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12).

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 23.06.2011 року ОСОБА_7 було позбавлено батьківських прав щодо його малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; передано дитину на піклування бабі - ОСОБА_1 ; визначено ОСОБА_1 опікуном малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та визначено її місце проживання за місцем проживання опікуна у буд. АДРЕСА_2 ; стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі ј частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 29.04.2011 року і до повноліття дитини, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с.13-14).

05.01.2016 року ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_3 , внаслідок чого змінила прізвище на ОСОБА_8 , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області (а.с.38).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , видане 25.08.2018 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.35).

З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцями за законом першої черги після її смерті є її чоловік - ОСОБА_3 , та діти: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_4 .

Відповідно до довідки Біляївської міської ради Біляївської об`єднаної територіальної громади Одеської області №494 від 14.09.2018 року ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , по день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.36).

Ч. 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

14.09.2018 року ОСОБА_3 звернувся до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті його дружини - ОСОБА_5 (а.с.32).

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

14.09.2018 року ОСОБА_12 та ОСОБА_13 звернулися до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявами, в яких вказали, що відмовляються від спадщини за законом, що залишилася після смерті їх матері - ОСОБА_14 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь чоловіка померлої - ОСОБА_3 (а.с.33,34).

28.09.2019 року ОСОБА_4 подала до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області заяву про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її матері - ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.43).

Крім того, вона звернулася до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою від 28.11.2018 року, в якій вказала, що являється спадкоємцем ј частки спадщини, яка залишилася після смерті її матері - ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що вона є її кредитором, оскільки померла не сплачувала аліменти на її утримання, внаслідок чого заборгованість по їх сплаті складає 95353 грн. 17 коп., а тому в рахунок погашення заборгованості просить збільшити її частку у спадщині, яка залишилася після смерті матері (а.с.49).

Державний нотаріус листом №6539/02-14 від 12.12.2018 року відмовив їй і рекомендував звернутися до суду для вирішення питання про збільшення частки у спадщині (а.с.18).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті

Частиною 1 ст. 1267 ЦК України встановлено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

З положень ч. 2 ст. 1281 ЦК України вбачається, що кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

З розрахунку заборгованості по аліментам, складеного головним державним виконавцем Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Єруслановою О.О. при виконанні виконавчого листа №2-967, виданого 17.10.2008 року Саратським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_15 аліментів на користь ОСОБА_7 у розмірі ј частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 18.07.2008 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , вбачається, що станом на 01.09.2018 року ОСОБА_15 має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 95353 грн. 17 коп. (а.с.16).

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам по виконавчому провадженню №ДВ-13/837/2014, складеного 25.09.2018 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області при примусовому виконанні виконавчого листа №513/1290/14-ц, виданого 14.10.2014 року Саратським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 аліментів на тримання дитини - ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 18.07.2018 року та до ІНФОРМАЦІЯ_3, заборгованість ОСОБА_6 по аліментам, підлягаючим сплаті по виконавчому листу, складає 37759 грн. 41 коп. (а.с.15).

Верховний Суд у своїй постанові від 21.03.2018 року по справі №161/11682/15-ц роз`яснив, що «зобов`язання із сплати аліментів» є таким, що нерозривно пов`язане із особою боржника, і дійсно припиняється із смертю боржника. Проте заборгованість по аліментах, яка існувала до моменту смерті боржника є зобов`язанням, яке не припиняється зі смертю боржника і включається до спадкової маси. Спадкоємці успадковують як активи так і борги спадкодавця. Оцінюючи позовні вимоги про стягнення з відповідачів, які є спадкоємцями майна померлого, заборгованості по аліментам, суд у відповідності до ст. 1282 ЦК України повинен встановити розмір частини кожного із спадкоємців у спадщині і перевірити, чи відповідає такий розмір їх часток вартості майна, одержаного у спадщину кожним із спадкоємців; перевірити можливість кожного із спадкоємців задовольнити вимоги кредитора одноразовим платежем.

Однак матеріали справи, зокрема спадкова справа, заведена після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , не містять відомостей про те, що ОСОБА_3 , як спадкоємець після її смерті, отримав свідоцтво на право на спадщину, що позбавляє суд можливості встановити розмір його частини у спадщині і перевірити, чи відповідає такий розмір заборгованості спадкодавця, а також можливість відповідача задовольнити вимоги ОСОБА_4 , як кредитора, одноразовим платежем.

Враховуючи те, що відповідачем не отримано свідоцтво на право на спадщину після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому позивачці в позові до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по аліментам слід відмовити.

Позовні вимоги позивачки в частині визнання за нею права на збільшення частки за рахунок заборгованості по аліментам від спадщини її матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складає 133112 грн. 58 коп., також не підлягають задоволенню, оскільки визнання за кредитором права на збільшення частки від спадщини спадкодавця в рахунок його заборгованості перед ним не передбачено положеннями ЦК України, а тому і в цій частині слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в позові слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1218, 1220-1222, 1261, 1267, 1281-1282 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , в позові до ОСОБА_3 про збільшення частки майна в спадщині за рахунок виконання заборгованості по аліментам - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга на протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра

Повний текст рішення складено 15.04.2020 року