Житомирський апеляційний суд
Категорія 18 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Шевчук А.М., Талько О.Б.

з участю секретаря

судового засідання: Драч Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/10545/13-ц за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях до ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства «Київстар», за участю третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Личина О.В. про визнання недійсними договорів купівлі-продажу

за апеляційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19 листопада 2019 року, яке ухвалено суддею Слюсарчук Н.Ф. у м. Житомирі

в с т а н о в и в:

У липні 2013 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Житомирській області, правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 10.04.2018 року, просить визнати частково недійсним договір купівлі-продажу приміщень від 30.05.2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Укрспецхмільбуд» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. та зареєстрований в реєстрі за № 9799, а саме: щодо купівлі-продажу адмінбудинку літ. «А» цегла, площею 1749,6 кв.м. в частині продажу об`єкта цивільної оборони площею 135,8 кв.м. (інвентарна справа № НОМЕР_1 ), що згідно Технічного паспорту на захисну споруду цивільного захисту (цивільної оброни) (обліковий №20163) визначені номерами 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8, 2-9, 2-10, 2-11, 2-12, 2-13, 2-14, 2-15, що знаходяться по АДРЕСА_1 ; визнати частково недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 26.12.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «Київстар Дж.Ес.Ем» (правонаступником якого є - Приватне акціонерне товариство «Київстар»), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Личиною О.В. та зареєстрованого в реєстрі за №11052, а саме: щодо купівлі-продажу частини адмінбудинку (літ. «А») - приміщення підвалу площею 341,9 кв.м. в частині продажу об`єкта цивільної оборони площею 135,8 кв.м. (інвентарна справа №17798), що згідно Технічного паспорту на захисну споруду цивільного захисту (цивільної оборони) (обліковий №20163) визначені номерами 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8, 2-9, 2-10, 2-11, 2-12, 2- 13, 2-14, 2-15, та знаходиться у АДРЕСА_1 ; зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Київстар» повернути до державної власності в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області об`єкт цивільної оборони, що в процесі приватизації не увійшов до статутного капіталу Відкритого акціонерного товариства «Укрспецхмільбуд» та залишився у нього на балансі як державне майно, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , а саме, приміщення сховища, що згідно Технічного паспорту на захисну споруду цивільного захисту (цивільної оборони) (обліковий №20163), визначені номерами 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8, 2-9, 2-10, 2-11, 2-12, 2-13, 2-14, 2-15 загальною площею 135,8 кв.м. та стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Свої вимог обґрунтовує тим, що вказані приміщення, які є об`єктом цивільної оборони та вбудовані в адмінбудинок по АДРЕСА_1 , були незаконно відчужені на підставі договору купівлі-продажу від 30 травня 2008 року, укладеного між ВАТ «Укрспецхмільбуд» та ОСОБА_1 . У подальшому вказана адмінбудівля разом із вбудованим об`єктом цивільної оборони на підстав договору купівлі-продажу від 26.12.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПрАТ «Київстар», перейшла у власність останнього. Приміщення площею 135,8 кв.м. є об`єктом цивільної оборони, яке не увійшов до статутного капіталу ВАТ «Укрспецхмільбуд» та залишився у даного товариства на балансі як об`єкт державної власності. При цьому, баланс підприємства є лише формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості майна та обсягу фінансових зобов`язань на конкретну дату. Баланс не визначає підстав знаходження майна у власності підприємства, тобто незалежно від того на балансі якого підприємства знаходиться майно, воно не втрачає статусу державної власності. Факт відчуження об`єкта був прихований ВАТ «Укрспецхмільбуд» від Регіонального відділення фонду державного майна.

Позивач вважає, що вказані правочини, а саме договори купівлі-продажу від 30.05.2008 р. та від 26.12.2008 р., суперечать Закону України «Про приватизацію державного майна», яке передбачає, що об`єкти цивільної оборони не підлягають приватизації, а тому на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України просив визнати вказані договори частково недійсними та зобов`язати повернути вказаний об`єкт цивільної оброни до державної власності.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19 листопада 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції не врахував законодавчу заборону на приватизацію об`єктів цивільної оборони, а також те, що вартість майна цілісного майнового комплексу зменшилася на вартість об`єктів, які не підлягали приватизації, що відповідало положенням ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» (в редакції на момент приватизації підприємства) та п.39 Методики оцінки вартості об`єктів приватизації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 1995 року №36. На думку скаржника, суд першої інстанції не врахував того факту, що спірний об`єкт цивільної оборони належить до державної власності та балансоутримувачу про дану обставину було відомо. Про відчуження майна ВАТ «Укрспецхмільбуд»регіональне управління не повідомило. Також зазначає, що суд не надав належної оцінки доказам, які надані стороною позивача та які підтверджують, що регіональним відділенням Фонду державного майна у встановленому законом порядку було оформлено право державної власності на вищевказаний об`єкт цивільної оборони, який незаконно вибув з державної власності, всупереч заборонам на приватизацію таких об`єктів.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ПрАТ «Київстар»просив апеляційну скаргу позивача відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. При цьому зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки суд обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні позову через безпідставність заявлених вимог та неправильно обраний спосіб захисту порушеного права . Також суд під час розгляду справи вірно встановив обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, належним чином оцінив надані сторонами докази, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з нормами чинного законодавства.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити.

Представники відповідача ПрАТ «Київстар» підтримали позицію викладену у відзиві та апеляційну скаргу та просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач ОСОБА_1 та третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Личина О.В. в судове засідання не з`явилися, хоча про дату час та місце розгляду справи були повідомлені. Від приватного нотаріуса до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з безпідставності заявлених вимог, оскільки позивач під час розгляду справи не довів належними та допустимими доказами існування у держаній власності на час укладення спірних договорів приміщення площею 135 кв.м., яке відповідно до технічного паспорту БТІ від 02.07.2012 року, визначене як «споруда цивільного захисту». Крім того Регіональним відділенням фонду державного майна обраний неналежний спосіб захисту порушеного права.

Такий висновок суду є вірним виходячи з наступного.

Судом під час розгляду справи встановлено, що у 1996 році Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Житомирській області здійснювалась приватизація Житомирського об`єднання «Укрспецхмільбуд».

Наказом Регіонального відділення № 90-А0 від 22.05.1996 затверджено акт оцінки вартості майна Житомирського об`єднання «Укрспецхмільбуд» (а.с.24.1).

Згідно з актом оцінки, вартість цілісного майнового комплексу зменшено на вартість об`єктів, які не підлягають приватизації на суму 1489826 тис. крб. (а.с.26 т.1)

Відповідно до відомостей об`єктів, які не підлягають приватизації та перебувають на балансі Житомирського об`єднання «Укрспецхмільбуд» вилучено, зокрема, об`єкт цивільної оборони (сховище), залишковою вартістю 1092563 тис. крб. (а.с.27 т.1).

Наказом Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Житомирській області № 202-АТ 13.06.1996 створено Відкрите акціонерне товариство «Укрспецхмільбуд».

Як вбачається з переліку нерухомого майна, що передається у власність ВАТ «Укрспецхмільбуд» передано акціонерному товариству, зокрема, такі об`єкти нерухомості: адмінбудинок за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 803631363,00 крб.; гараж на 3 автомобілі за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 543417875,00 крб.

На підставі наказу Фонду державного майна України № 202-АТ від 13.06.1996 та переліку нерухомого майна від 06.04.2001 № 04/1134 Житомирським обласним державним комунальним підприємством по технічній інвентаризації ВАТ «Укрспецхмільбуд» 26.09.2001 року видано реєстраційне посвідчення на право колективної власності на адмінбудинок та гараж, що розташовані за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.35 т.1). Вказане посвідчення не містить будь-яких застережень щодо об`єкта цивільної оборони (сховища).

30 травня 2008 р. між ВАТ «Укрспецхмільбуд» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу адмінбудинку літ. «А», цегла, площею 1749,6 кв.м та гаражу на три автомобілі літ. «Б», цегла, площею 62,2 кв.м, загальною площею 1811,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.44 т1).

26 грудня 2008 р. між ОСОБА_1 (продавець) та Закритим акціонерним товариством «Київстар Дж.Ес.Ем.» (покупець), змінено найменування на Приватне акціонерне товариство «Київстар» (ПрАТ «Київстар»), укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Личиною Оленою Володимирівною.

Згідно з пунктом 1.1. договору від 26.12.2008 р, продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти у власність та оплатити вартість нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: частину адмінбудинку (літ. «А») - приміщення підвалу з № 5-1 по № 2-20, площею 341,90 кв.м; приміщення 1-го поверху з № 1-1 по № 1-23, приміщення 2-го поверху з № 2-1 по № 2-17, загальною площею 696,40 кв.м; гараж на 3 автомобілі (літ. «Б»), площею 62,20 кв.м. Загальна площа відчужуваного майна становила 1100,50 кв.м.

На виконання договору купівлі - продажу від 26.12.2008 р. між продавцем та покупцем складено акт приймання - передачі вказаного нерухомого майна від 27.02.2009 р. (а.с.160 зворот т.1).

Між ОСОБА_1 (продавець) та Закритим акціонерним товариством «Київстар Дж.Ес.Ем.» (покупець) 26.12.2008 укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, відповідно до умов якого, продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти у власність та оплатити вартість нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: частину адмінбудинку (літ. «А») - приміщення 3-го поверху з № 3-1 по № 3-21, площею 349,50 кв.м, приміщення 4-го поверху з № 4-1 по № 4-17, площею 361,80 кв.м. Загальна площа відчужуваного майна становила 711,30 кв.м.

На виконання договору купівлі - продажу від 26.12.2008 між продавцем та покупцем складено акт приймання - передачі вказаного нерухомого майна від 27.02.2009 року (а.с.160 зворот т.1).

02 березня 2009 року КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, за заявою Закритого акціонерного товариства «Київстар Дж.Ес.Ем.» від 08.01.2009 р., здійснено реєстрацію права приватної власності об`єкта за адресою АДРЕСА_1 , а саме: приміщень підвалу адмінбудинку з № 5-1 по № 2-20, 1-го поверху з № 1-1 по № 1-23, 2-го поверху з № 2-1 по 2-17, та гаражу на 3 автомобілі, про що видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22035099; приміщення адмінбудинку 3-го поверху з № 3-1 по № 3-21, 4-го поверху з № 4-1 по № 4-17 на підставі вказаних договорів купівлі продажу (а.с.162, 172 т.1).

Загальна площа придбаного та зареєстрованого за ПрАТ «Київстар» об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 склала 1811,80 кв.м., з яких: адмінбудинок, загальною площею 1749,60 кв.м. та гараж на 3 автомобіля, загальною площею 62,20 кв.м.

16 липня 2009 року між Житомирською міською радою (орендодавець) та Закритим акціонерним товариством «Київстар Дж.Ес.Ем.» (орендар) укладено договір оренди землі, згідно з яким в оренду передається земельна ділянка, загальною площею 0,1355 га, в тому числі під будівлями та спорудами - 0,0524 га, під проїздами, проходами та площадками - 0,0831 га, за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з пунктом 3 договору оренди землі від 16.07.2009, на земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: адмінбудинок, загальною площею 1749,60 кв.м та гараж на 3 автомобіля, загальною площею 62,20 кв.м. (а.с.173-176 т.1)

22 липня 2010 року ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем.» надано дозвіл на виконання будівельних робіт з реконструкції приміщень власного адмінбудинку під офісні, складські і технологічні приміщення та прибудови резервної дизельної за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.183 т.1).

Інспекцією ДАБК в Житомирській області 19.12.2011 р. зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, а саме: власного адмінбудинку на орендованій земельній ділянці під офісні, складські і технологічні приміщення з прибудовою резервної ДЕС, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.184 т.1).

Виконкомом Житомирської міської ради 22.05.2012 р. видано ПрАТ «Київстар» свідоцтво про право власності на будівлю адмінбудинку з офісними, складськими і технологічними приміщеннями з прибудованою резервною ДЕС та гаражем, площею 1769,80 кв.м, розташовану в АДРЕСА_1 . Вказане свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Житомирської міської ради від 17.05.2012 за № 195 взамін договорів купівлі-продажу від 26.12.2008 р. (а.с.181 т.1).

Витяг про державну реєстрацію прав № 34276674 від 25.05.2012 свідчить, що на підставі вказаного свідоцтва про право власності від 22.05.2012 Комунальним підприємством «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради 25.05.2012 здійснено державну реєстрацію права приватної власності Приватного акціонерного товариства «Київстар» на вказаний об`єкт, частка 1/1 (а.с.182 т.1).

02 липня 2012 року на замовлення Регіонального відділення Фонду державного майна України в Житомирській області, КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» був виготовлений технічний паспорт на захисну споруду цивільного захисту (цивільної оборони) - сховище за адресою: АДРЕСА_1 , яке вбудоване в будівлю, загальною площею 135,8 кв.м. (а.с.29-33 т.1)

На підставі рішення виконкому Житомирської міської ради від 15.08.2012 р. № 342, виконкомом Житомирської міської ради 20.08.2012 року видано свідоцтво про право власності на приміщення захисної споруди цивільного захисту, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 135,80 кв.м. та належить Державі України в сфері управління Регіонального відділення Фонду державного майна України в Житомирській області (а.с.35 т.1).

Відповідно до частин 1, 3, 5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із ч.ч.1, 3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5-6 ст.203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 217 ЦК України, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Згідно ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмові (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими сторони обмінялися (ч.1 ст. 207 ЦК України).

Тобто, в силу вимог ст. ст. 205, 207, 217 ЦК України, недійсною може бути визнана саме частина правочину, відповідно до його змісту, зафіксованого в документі. При цьому, вказані статті не дають можливості визнати недійсною частину правочину, яка не була включена до його змісту, зафіксованого в документі.

Однак, позивач заявляє вимоги про визнання недійсними наступних частин відповідних правочинів (договорів), а саме: щодо продажу об`єкта цивільної оборони площею 135,8 кв.м. (інвентарна справа №17798), що згідно Технічного паспорту на захисну споруду цивільного захисту (цивільної оборони) (обліковий №20163) визначені номерами 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8, 2-9, 2-10, 2-11, 2-12, 2- 13, 2-14, 2-15, та знаходиться у АДРЕСА_1 . Разом з тим, жоден з оспорюваних договорів не містить посилання на вказані положення.

Також колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про безпідставність заявлених вимог, оскільки позивач під час розгляду справи не довів належними та допустимими доказами існування у держаній власності на час укладення спірних договорів приміщення, визначених номерами 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8, 2-9, 2-10, 2-11, 2-12, 2- 13, 2-14, 2-15, площею 135,8 кв.м, які відповідно до технічного паспорту БТІ від 02.07.2012 року, визначені як «споруда цивільного захисту» виходячи з наступного.

Так зі змісту договору купівлі-продажу від 30 травня 2008 р., укладеного між ВАТ «Укрспецхмільбуд» та ОСОБА_1 , слідує, що покупець придбав адмінбудинок літ. «А», цегла, площею 1749,6 кв.м та гараж на три автомобілі літ. «Б», цегла, площею 62,2 кв.м, загальною площею 1811,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зі змісту договорів купівлі-продажу, укладених 26.12.2008 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «Київстар», слідує, що покупець придбав приміщення підвалу адмінбудинку з № 5-1 по № 2-20, 1-го поверху з № 1-1 по № 1-23, 2-го поверху з № 2-1 по 2-17, та гаражу на 3 автомобілі, а також частину адмінбудинку (літ. «А») - приміщення 3-го поверху з № 3-1 по № 3-21, площею 349,50 кв.м, приміщення 4-го поверху з № 4-1 по № 4-17, площею 361,80 кв.м., загальною площею 1811,80 кв.м., з яких: адмінбудинок, загальною площею 1749,60 кв.м. та гараж на 3 автомобіля, загальною площею 62,20 кв.м., які знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто, дані договори купівлі-продажу не містять жодної інформації про перебування у складі приміщень підвалу будівлі АДРЕСА_1 на час їх укладення об`єктів цивільної оборони.

Також в матеріалах справи наявний Висновок експертного будівельного технічного дослідження від 02.06.2016 № 1757 (а.с.155-168 т.2), відповідно до якого станом на час дослідження, склад, межі та розмір усіх приміщень підвалу будівлі АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності Приватному акціонерному товариству «Київстар», відповідають даним Інвентаризаційної справи № 17798, що була оформлена 18.10.2011 року Комунальним підприємством «Житомирським обласним міжміським бюро технічної інвентаризації» за замовленням ПрАТ «Київстар», зокрема даним «Поэтажного плану» на підвал, літ. «А», та даним Експлікації внутрішніх площ до плану будівлі літера «А», підвал.

При цьому посилання апелянта на матеріали Інвентаризаційної справи № 17798 на будівлю АДРЕСА_1 станом на 16.08.2001 р. (а.с.148-154 т.2), які були актуальні на дату укладення спірних договорів 30.05.2008 р. та 26.12.2008 р., є помилковим, оскільки площа приміщень з 2-1 по 2-15 становить 325 кв.м., при цьому вказана група приміщень становить приміщення адмінбудівлі другого поверху, а не приміщення підвалу.

Також позивач на підтвердження своїх вимог надав документи, що стосуються щонайменше трьох різних об`єктів цивільної оборони.

Так згідно зі свідоцтвом про право власності на приміщення захисної споруди цивільного захисту від 29.08.2012 р. (а.с.34 т.1) та технічного паспорту на захисну споруду цивільного захисту від 02.07.2012 р. (а.с.29-33 т.1), які були видані та складені після проведення ПрАТ «Київстар» реконструкції приміщень власного адмінбудинку по АДРЕСА_1 та отримання нового свідоцтва про право власності взамін договорів купівлі-продажу від 26.12.2008р., слідує, що площа даного сховища складає 135,8 кв.м. (а.с.28-33 т.1).

Разом з тим, згідно з Обліковою карткою сховища № НОМЕР_2 , яке належало об`єднанню «Укрспецхмільбуд», площа даного об`єкта становить 110,9 кв.м. (а.с.251 т.2), а згідно довідки б/н та б/д, яка видана директором об`єднанню «Укрспецхмільбуд», площа сховища, яке побудоване у 1985 році, складає 111,2 кв.м.

Отже, жодного приміщення, яке б за площею співпадало б з приміщенням об`єкта цивільної оборони, зазначеного за даними характеристиками у позові та в технічному паспорті на захисну споруду цивільного захисту від 02.07.2012 р., на час укладення спірних договорів не встановлено та за даними критеріями не ідентифіковано.

Крім того, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку що наказ ФДМУ від 22.05.1996 р. № 90-АО, технічний паспорт на захисну споруду цивільного захисту від 02.07.2012 р., реєстраційне посвідчення від 26.09.2002 року, акти перевірки утримання, зберігання та використання державного майна від 20.07.2000 року та від 12.12.2002р., протокол засідання інвентаризаційної комісії від 10.09.2005 р., інвентаризаційний опис основних засобів від 01.09.2005 р., звіт про інвентаризацію об`єктів соціальної інфраструктури є неналежними та допустимими доказами, оскільки не містять жодної інформації, яка стосується заявленого в позовних вимогах об`єкта цивільної оборони саме площею 135,8 кв.м.

Також під час розгляду справи було встановлено, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 18.10.2013р. у справі № 806/4707/13-а, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2013 р., відмолено у задоволенні позову Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області до Комунального підприємства «Житомирське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, Реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, третя особа ПрАТ «Київстар» про визнання протиправною та скасування за ВАТ «Укрспецхмільбуд» державної реєстрації права власності на будівлю адмінбудинку та гараж за адресою : АДРЕСА_1 , яка проведена 26.09.2001 року КП «Житомирське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради.

Зі змісту вказаних судових рішень слідує, що КП «Житомирське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради правомірно здійснено державну реєстрацію права власності на адмінбудинок та гараж за адресою : АДРЕСА_1 , за ВАТ «Укрспецхмільбуд» на підставі правовстановлюючих документів виданих самим позивачем: наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області «Про створення акціонерного товариства» № 202-АТ від 13.06.1996 року та Переліку нерухомого майна, що передається у власність Відкритого акціонерного товариства «Укрспецхмільбуд» № 04/1134 від 06.04.2001. При цьому судами під час розгляду справи було встановлено, що жодних застережень щодо об`єктів, що передавалися у власність підприємству, вказані документи не містили. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що на момент проведення вказаної реєстрації, п. «в» ч.2 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна», не містила прямої заборони відносно об`єктів цивільної оборони і подібних ним об`єктів. Крім того, відповідно до ч.4 ст. 5 даного Закону «Перелік об`єктів (груп об`єктів), які не підлягають приватизації», затверджується Верховною Радою України за поданням Кабінету Міністрів України, та є вичерпним й розширеному толкуванню не підлягає. В даному переліку були відсутні будь-які заборони на приватизацію таких об`єктів, як об`єкти цивільної оборони (а.с.93-104 т.1).

Також колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права виходячи з наступного.

За загальним правилом ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 13, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно зі ст. 330 ЦК України майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Право особи, яка вважає себе власником майна, не підлягає захистові шляхом задоволення позову до чергового добросовісного набувача з використанням правового механізму, установленого ст. ст. 215, 216 ЦК України. Норма ч. 1 ст. 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України (постанова ВСУ від 18.09.2013 р. у справі № 6-95цс13).

Таким чином, одночасне звернення позивача з вимогами про визнання договору купівлі-продажу частково недійсними та про повернення спірного майна в державну власність на підставі ст.ст. 203, 2015, 216 ЦК України є помилковим.

Оскільки позивач не довів у судовому засіданні встановлені ст. ст. 203, 215 ЦК України підстави для визнання оспорюваних договорів недійсними, суд першої інстанції оцінивши надані сторонами докази, дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність заявлених позивачем вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги, на які посилається позивач, були предметом дослідження у суді першої інстанцій і висновки з цього приводу, зроблені судом, ґрунтуються на встановлених обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до положень ст.ст. 138, 141 ЦПУ України, з позивача на користь відповідача ПрАТ «Київстар» підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати, пов`язані з переїздом представників ПрАТ «Київстар» з м. Києва до м. Житомира в сумі 547,57 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19 листопада 2019 року- без змін.

Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (, місцезнаходження: вул. Шістнадцятого липня, 77, м. Рівне, 33028) на користь Публічного акціонерного товариства «Київстар» (, місцезнаходження: вул. Дегтярівська, 53, м. Київ, 03113) судові витрати в розмірі 547 грн. 57 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 лютого2020 року.

Головуючий Судді