Справа № 236/148/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2020 м. Лиман

Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Саржевської І.В.,

за участю: секретаря - Вікторової Г.В.,

заявника- ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Лиман за відсутністю сторін цивільну справу в порядку окремого провадження, за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту спільного проживання,

ВСТАНОВИВ:

11.01.2020 заявниця ОСОБА_1 звернулася до Краснолиманського міського суду Донецької області з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту спільного проживання(а.с.1-3).

Ухвалою судді від 13.01.2020 заяву прийнято до провадження та справу призначено до судового розгляду(а.с.25).

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи: Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової кореспонденції.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні під присягою ствердив, що він знає сім`ю ОСОБА_3 з 2006 року. ОСОБА_4 був зареєстрований як ФОП, з яким він та його дружиною також мав дружні стосунки. Знає, що Лапейкіни жили однією сім`єю у зареєстрованому шлюбі, мали спільних дітей, вели спільне господарство до дня смерті ОСОБА_4 до 2013 року.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні під присягою ствердила, що знає сім`ю ОСОБА_3 з 2009 року. ОСОБА_4 був зареєстрований як ФОП. Знає, що Лапейкіни жили однією сім`єю у зареєстрованому шлюбі, мали спільних дітей, вели спільне господарство до дня смерті ОСОБА_4 до 2013 року.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав:

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк в Палаці Урочистотей було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , відповідна копія свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , актовий запис № 1356(а.с.15).

З копій паспорту ОСОБА_4 та ОСОБА_1 вбачається, що вони були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5-8).

ОСОБА_4 був зареєстрований як ФОП з 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця(а.с.18).

Подружжя також постійно мешкали за вказаною адресою(а.с. 37).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 11.102013, актовий запис № 974(а.с.16).

Законом України № 1680-VII «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» надано особливий статус територій, які не контролюють сили АТО, в т.ч. в м. Донецьк.

З вказаних причин ОСОБА_1 була вимушена переїхати до Лиманського району Донецької області, де Управлінням соціального захисту населення Лиманської міської ради була взятя на облік як внутрішньо переміщена особа та тимчасово зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.13).

Встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_4 необхідно для реалізації права заявника на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини тощо.

Як роз`яснено в п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Суду надані належні та допустимі докази того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 були зареєстровані за однією адресою, перебували у зареєстрованому шлюбі, вели спільний побут, мали спільний бюджет. Проте, заявник позбавлена отримати довідку про спільне проживання разом із своїм чоловіком, оскільки останній помер на тимчасово непідконтрольній Україні території.

Враховуючи вищевикладене, всебічно та повно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, у суду відсутні сумніви та судом достовірно встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 з чоловіком ОСОБА_4 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до копії посвідчення № НОМЕР_3 ОСОБА_1 отримує пенсію за віком (а.с. 14).

ОСОБА_4 був пенсіонером та отримував пенсію за віком (а.с. 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера - незалежно від тривалості страхового стажу.

Пунктом 1 частини 2 статті 36 цього Закону передбачено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 36 цього ж Закону до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до п. 2.3 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, а саме документи померлого годувальника, а також документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Згідно п. 2.11 розділу ІІ Порядку документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Оскільки, ОСОБА_1 підтверджено факт її спільного проживання з чоловіком ОСОБА_4 , суд вбачає підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 12, 13, 19, 76, 81, 247, 258, 259, 263-265, 273, 293, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту спільного проживання, - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , з чоловіком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Краснолиманський міський суд Донецької області до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 28.02.2020.

Головуючий суддя -