Справа № 161/8952/17 Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В. В.
Провадження № 22-ц/802/329/20 Категорія: 44 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Бовчалюк З.А., Карпук А.К.,

секретар судового засідання - Концевич Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Ківерцівської центральної районної лікарні (правонаступник - Комунальний заклад «Ківерцівське районне територіальне медичне об`єднання») про відшкодування майнової та моральної шкоди за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 , поданою від його імені представником ОСОБА_4 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 у даній справі залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 від імені позивача ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати цю ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідачі відзив на апеляційну скаргу не подавали.

Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, учасники справи, подавши відповідні заяви, у судове засідання не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч.5 ст.268, ст.381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд доходить висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що належним чином повідомлений представник позивача повторно не з`явився у судове засідання без поважних причин. При цьому, ухвалою суду від 28.01.2019 явка позивача та представника позивача у судові засідання була визнана судом обов`язковою.

Проте, такий висновок суду є помилковим, оскільки зроблений з порушенням норм процесуального права.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Відповідно до частини п`ятої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, умовами залишення позову без розгляду у випадку повторної неявки в судове засідання позивача є: повторна, тобто друга поспіль неявка позивача в судове засідання; повідомлення позивача про судове засідання належним чином; відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем про причини його неявки в судове засідання; від позивача не надходила заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Так, залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що позивач та його представник, кожен зокрема, не з`явилися у судові засідання, які призначалися для розгляду на 16 липня 2019 року, 02 жовтня 2019 року та 11 грудня 2019 року, про причини своєї неявки не повідомляли і заяв про відкладення розгляду справи від них не надходило.

Зазначені обставини не відповідають наявним у справі матеріалам.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (ч. 1 ст. 58 ЦПК).

Кількість представників однієї сторони законом не обмежена.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Про припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю має бути повідомлено суд шляхом подання письмової заяви.

Із матеріалів справи вбачається, що представниками позивача на дату ухвалення оскаржуваної ухвали були ОСОБА_5 відповідно до довіреності від 09.08.2017 (т.1 а.с.116); ОСОБА_6 відповідно до ордера серії ВЛ №000,035068 від 17.05.2018 (т.1 а.с.228, 229, 236-237) і ОСОБА_4 відповідно до ордера серії КС №588805 (т.2 а.с.192) та довіреності від 04.05.2019 (т.2 а.с.207-209).

Заяви про припинення представництва або обмеження повноважень будь-якого із цих представників - позивачем не подавалися.

Разом із тим, суд у порушення норм процесуального законодавства, самостійно визначив єдиного представника, якому повідомляв про розгляд справи - ОСОБА_4 і взагалі не повідомляв двох інших представників ОСОБА_5 і ОСОБА_6 (т.2 а.с.212, 219, 226).

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Суд, відкривши провадження у справі, призначивши справу до розгляду та визнавши обов`язкову участь в усі судові засідання позивача та його представників, не обґрунтував такої необхідності, попередньо не заслухавши пояснень сторони позивача по суті позовних вимог.

Із технічного запису судового засідання від 29.05.2019 вбачається, що судом без передбачених законом обгрунтувань проігноровано клопотання представника позивача про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції, чим фактично здійснено перешкоди щодо обов`язкової явки у судове засідання представника позивача.

Крім того, судом 29.05.2019 проігноровано пояснення представника позивача щодо неможливості особистої явки у судове засідання позивача із-за його похилого віку та проживання за межами України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд доходить висновку про відсутність передбачених процесуальним законом підстав для залишення позову без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ураховуючи наведене, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 268 ч.5, 367, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , подану від його імені представником Мельниченко Вікторією Валеріївною задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2019 року в даній справі скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя

Судді