21.02.2020 Провадження № 6/331/22/2020
Справа № 331/4944/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2020 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі :

головуючого судді - Антоненко М.В.,

при секретарі - Андрієнко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя справу за поданням державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Фесенко Ю.В. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу, -

В С Т А Н О В И В :

19 грудня 2019 року в провадження Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з Запорізького апеляційного суду, після скасування ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.07.2016 року надійшло подання державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Фесенко Ю.В. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу.

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні у Олександрівському відділі державної виконавчої служби міста Запоріжжя перебуває виконавче провадження № 50955635 з примусового виконання виконавчого листа № 161/7342/15-ц, виданого 12.10.2015 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 78700 гривень 00 копійок.

Боржник мешкає в АДРЕСА_1 , гурт.

ОСОБА_1 на виклики державного виконавця не з*являється, пояснень з приводу несплати нею заборгованості не надає.

При неодноразових виходах державного виконавця за адресою боржника, ОСОБА_1 перевірити майновий стан не виявлялося можливим, у зв`язку з постійною відсутністю боржника вдома за адресою: АДРЕСА_2 гурт.

Таким чином у державного виконавця не має можливості провести виконавчі дії у відповідності до вимог чинного законодавства, а саме: провести опис та арешт майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , гурт. з метою виконання рішення суду.

ОСОБА_1 рішення суду та законні вимоги державного виконавця не виконує, заборгованість боржником не сплачена, від виконання своїх обовязків згідно виконавчих документів по сплаті суми боргу ухиляється. Крім того, до державного бюджету України не стягується виконавчий збір в розмірі 10% від суми боргу.

У зв`язку з вищевикладеним, державний виконавець Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя просить суд обмежити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 . без вилучення паспортного документа у праві виїзду за кордон України.

У судове засідання учасники процесу не з*явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Суд вважає за можливим розглянути справу за їх відсутності.

У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процес за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що на виконанні у Олександрівському відділі державної виконавчої служби міста Запоріжжя перебуває виконавче провадження № 50955635 з примусового виконання виконавчого листа № 161/7342/15-ц, виданого 12.10.2015 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 78700 гривень 00 копійок.

Проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання, зважаючи на наступне.

Випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України визначено в Законі України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України".

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 зазначеного Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи вимоги державного виконавця, 22.06.2016 року державним виконавцем на адресу ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 було направлено вимогу про зобов`язання з`явитись до відділу державної виконавчої служби (а.с.5).

Проте, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 було отримано вимогу державного виконавця від 22.06.2016 року.

Також у матеріалах подання відсутні докази того, що дійсно адресою місця проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , оскільки за інформацією наданою адресно-довідковим бюро ГУМВС України у Запорізькій області відомості щодо реєстрації боржника за адресою АДРЕСА_1 , відсутні (а.с.7).

З наданої ОСОБА_1 до апеляційної скарги документів, а саме світлокопії паспорту ОСОБА_1 та Довідки ОСББ «Магнолія луцьк» від 07.11.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_4 з 04.05.2007 року та по даний час (а.с.39-41).

Факт ухилення боржником ОСОБА_1 від виконання зобов`язання матеріалами справи не доведено, зокрема державним виконавцем не надано доказів вчинення боржником дій, що свідчать про бажання уникнути сплати суми боргу.

За таких обставин, за недоведеності факту ухилення боржника від виконання зобов`язання, подання задоволенню не підлягає, оскільки застосування заявлених обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування.

Позиція, щодо неправомірності заборони виїзду за кордон без оцінки індивідуальних обставин боржника та підставі лише факту наявності невиконаного грошового зобов`язання, викладена також у рішенні ЄСПЛ у справі Хлюстов проти Росії.

На підставі ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, ст. 11 ЗУ Про виконавче провадження, ст. 6 ЗУ Про порядок виїзду з України і в*їзду в Україну громадян України, керуючись ст.ст. 260, 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Фесенко Ю.В. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя М.В. Антоненко