У Х В А Л А

25 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 354/619/15-ц

провадження № 61-5843 св19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, державного підприємства «Ворохтянське лісове господарство» до Поляницької сільської ради, Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку та зобов`язання повернути земельну ділянку з чужого незаконного володіння у державну власність в особі державного підприємства «Ворохтянське лісове господарство»,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року перший заступник прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, державного підприємства «Ворохтянське лісове господарство» (далі - ДП «Ворохтянське лісове господарство») звернувся з позовом до Поляницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1500 га в с. Поляниця та зобов`язання повернути земельну ділянку з чужого незаконного володіння у державну власність в особі ДП «Ворохтянське лісове господарство».

Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням виконавчого комітету Поляницької сільської ради від 10 жовтня 2002 року № 11 ОСОБА_1 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку на ділянці «Прохідний» для будівництва та обслуговування житлового будинку

АДРЕСА_1 площею 0,1500 га. На підставі спірного рішення ОСОБА_1 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії IV-ІФ № 028122, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 000064.

Постановою Галицького районного суду від 04 березня 2015 року у кримінальній справі № 1-6/11 було звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, зокрема, Поляницького сільського голову ОСОБА_2 та інженера-землевпорядника ОСОБА_3 , які обвинувачувалися у вчиненні злочинів, передбачених частиною третьою статті 28, частиною першою статті 366, частиною третьою статті 28, частиною другою статті 364 КК України.

Разом із тим, у вказаній постанові встановлено, що рішення виконавчого комітету Поляницької сільської ради від 10 жовтня 2002 року № 11 щодо безоплатної передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,1500 га на ділянці «Прохідний» у с. Поляниця рішення виконавчого комітету № 11 від 10 жовтня 2002 року не виносилося в установленому законом порядку на засідання виконавчого комітету Поляницької сільської ради, а було самостійно складено сільським головою с. Поляниця - ОСОБА_2 .

Посилаючись на зазначене, перший заступник прокурора Івано-Франківської області просив поновити строк позовної давності та визнати недійсним та скасувати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ІV-ІФ № 028122 від 29 листопада 2002 року, площею 0,1500 га, виданий ОСОБА_1 ; зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку площею 0,1500 га, яка розташована в ділянці «Прохідний» с. Поляниця Яремчанської міської ради з чужого незаконного володіння у державну власність в особі ДП «Ворохтянське лісове господарство».

Рішенням Надвірнянського районного суду від 30 жовтня 2018 року позовні вимоги першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, ДП «Ворохтянське лісове господарство» задоволено.

Визнано недійсним та скасовано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ІV-ІФ № 028122 від 29 листопада 2002 року, площею 0,1500 га, виданий ОСОБА_1

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути земельну ділянку площею 0,1500 га, яка розташована на ділянці «Прохідний» у с. Поляниця Яремчанської міської ради з чужого незаконного володіння у державну власність в особі ДП «Ворохтянське лісове господарство».

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 отримала право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га на підставі фіктивного рішення виконавчого комітету Поляницької сільської ради, внаслідок чого її було фактично незаконно вилучено у постійного землекористувача - ДП «Ворохтянське лісове господарство». Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Таким чином, земельна ділянка на ділянці «Прохідний» для будівництва та обслуговування житлового будинку у с. Поляниця площею 0,1500 га підлягає поверненню у державну власність в особі Державного агентства лісових ресурсів України - ДП «Ворохтянське лісове господарство».

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 19 лютого 2019 рокурішення Надвірнянського районного суду від 30 жовтня 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог відмовлено у зв`язку зі спливом позовної давності.

Відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд, посилаючись на положення статті 267 ЦК України, вважав, що органам прокуратури про існування спірного рішення стало відомо ще в квітні 2005 року, проте з позовом перший заступник прокурора звернувся до суду лише у вересні 2015 року, тобто поза межами строку позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачами.

18 березня 2019 року перший заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України та в інтересах ДП «Ворохтянське лісове господарство» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 19 лютого 2019 рокута залишити в силі рішення Надвірнянського районного суду від 30 жовтня 2018 року. При цьому посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції не надав належної правової оцінки тому факту, що підставою звернення до суду із цим позовом є постанова Галицького районного суду від 04 березня 2015 року, якою встановлено, що Поляницький сільський голова Соловчук Ю. В. та інженер-землевпорядник ОСОБА_3 , зловживаючи службовим становищем, з корисливих мотивів, в особистих інтересах та інтересах осіб, які бажали безоплатно отримати для індивідуального житлового будівництва земельні ділянки, видали завідомо неправдиві офіційні документи - рішення виконавчого комітету Поляницької сільської ради «Про вилучення земельних ділянок» у Поляницького лісництва ДП «Ворохтянське лісове господарство», у результаті чого були підроблені рішення виконавчого комітету Поляницької сільської ради за 2002-2003 роки, в тому числі № 36 від 10 жовтня 2002 року, в частині передачі у приватну власність незаконно вилучених земельних ділянок.

Вважає, що застосування позовної давності до віндикаційного позову призводить до правової невизначеності, оскільки незважаючи на те, що спірне майно вибуло поза волею власника з порушенням встановленого законодавством порядку, земельна ділянка залишається у володінні особи, яка не є її дійсним власником. Таким чином, апеляційний суд помилково застосував наслідки спливу позовної давності до вимоги про витребування майна, оскільки перебування земельної ділянки у володінні особи, яка не є його законним власником, є триваючим правопорушенням.

Ухвалою Верховного Суду від 29 березня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

У квітні 2019 справу № 354/619/15-ц передано до Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 грудня 2019 року справу № 372/1684/14-ц (провадження № 61- 19843св18) за позовом міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в Київській області в інтересах держави в особі Обухівської районної державної адміністрації Київської області, Головного управління Держземагенства в Київській області до Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання незаконними та скасування рішень, визнання державних актів недійсними, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду з огляду на необхідність відступу від правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18), який застосовує при вирішенні вказаної категорії спорів Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду.

Ухвала суду касаційної інстанції мотивована тим, що у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду виходила із того, що власник земельної ділянки водного фонду може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини, та вимагаючи повернути таку ділянку, обидві позовні вимоги у цій справі можна розглядати як складові пред`явленого прокурором негаторного позову.

Позовну вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду.

Верховний Суд вважає за необхідне відступити від вищезгаданого висновку щодо застосування права у подібних правовідносинах, оскільки позови про витребування (повернення) незаконно виділених земельних ділянок розглядаються судами як віндикаційні на підставі статей 387, 388 ЦК України. Відхід від роками виробленої практики щодо можливості оспорювання в судовому порядку незаконних рішень органів місцевого самоврядування та державної влади, непоширення позовної давності на вимоги про витребування земельних ділянок, на думку колегії суддів, суперечить принципу правової визначеності.

Крім того, Верховний Суд вважає, що правові висновки, висловлені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18), суперечать принципу реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю (пункт 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі

№ 653/1096/16-ц), який системно проваджується у практику Верховного Суду.

На думку Верховного Суду, у справі № 372/1684/14-ц, що передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, з огляду на зміст позовної заяви, її вимоги та встановлені судами обставини справи, колегія суддів вважає, що поданий прокурором позов у частині вимоги про витребування спірних земельних ділянок у державну власність є віндикаційним позовом.

Колегія суддів вважає, що на позови прокурора, які пред`являються від імені держави і направлені на захист права державної власності, поширюється положення статті 257 ЦК України щодо загальної позовної давності, і на підставі частини першої статті 261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли особа, яка наділена повноваженнями власника чи користувача земельної ділянки з правом розпорядження нею довідалася або могла довідатися про порушення прав і законних інтересів.

Також конкретизації потребує правовий висновок про відсутність позовної давності при зверненні з негаторним позовом, оскільки відповідна підстава відсутня у статті 268 ЦК України, якою передбачено перелік вимог, на які не поширюється позовна давність.

У справі, яка переглядається, правовідносини є подібними тим, що є предметом спору у справі № 372/1684/14-ц.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року прийнято до розгляду справу № 372/1684/14-ц за позовом міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в Київській області в інтересах держави в особі Обухівської районної державної адміністрації Київської області, Головного управління Держземагенства в Київській області до Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання незаконними та скасування рішень, визнання державних актів недійсними, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та призначено справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку письмового провадження на 07 квітня 2020 року.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 253 ЦК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

З огляду на викладене колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи № 372/1684/14-ц.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтями 260, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В:

Зупинити касаційне провадження № 61-5843св19 у справі № 354/619/15-ц за позовом першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, державного підприємства «Ворохтянське лісове господарство» до Поляницької сільської ради, Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку та зобов`язання повернути земельну ділянку з чужого незаконного володіння у державну власність в особі державного підприємства «Ворохтянське лісове господарство», до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи 372/1684/14-ц.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

А. А. Калараш

Є. В. Петров