Справа № 468/360/18-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2020 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Муругова В.В. за участю секретаря Рижньової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка справу за поданням головного державного виконавця Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кононенка А.В. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ :

До суду надійшло подання старшого державного виконавця Баштанського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , по стягненню з якого заборгованості в сумі 254656,33 грн. на користь Харківського Національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба було відкрите виконавче провадження.

В поданні державний виконавець вказує, що на виконанні у Баштанському РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження з примусового стягнення з ОСОБА_1 на користь Харківського Національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба заборгованості в сумі 254656,33 грн. та на користь Військової прокуратури сил антитерористичної операції 3819,84 грн. судового збору. Рішення боржником не виконане, він не має на праві власності майна, боржнику 19.11.2018 року надсилались виклики щодо явки до державного виконавця для надання пояснень, на які боржник не з`явився. 10.04.2019 року ухвалою суду боржника оголошено в розшук.

Оскільки рішення суду боржником не виконане, державний виконавець просив тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання ним зобов`язань про стягнення заборгованості за виконавчим листом №468/360/18-ц на користь Військової прокуратури сил антитерористичної операції в сумі 3819,84 грн. та на користь Харківського Національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба заборгованості в сумі 254656,33 грн.

Повідомлений про час та місце розгляду справи державний виконавець до суду не з`явився, при цьому, розгляд подібних подань згідно з ч.4 ст. 441 ЦПК України здійснюється негайно, у зв`язку з чим суд ухвалив про розгляд подання за відсутності державного виконавця.

Дослідивши матеріали подання (копію виконавчих листів; копію постанов про відкриття виконавчого провадження від 09.10.2018 року; копію акту державного виконавця від 05.03.2019 року; копію повідомлення Лоцкинської сільської ради від 05.03.2019 року №89/04-10; копію ухвали Баштанського районного суду Миколаївської області від 21.03.2019 року), оглянувши матеріали цивільної справи №468/360/18-ц, суд встановив, що заочним рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 22.08.2018 року по справі №468/360/18-ц з ОСОБА_1 стягнуто на користь Харківського Національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба 254656,33 грн в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, та 3819,84 грн на користь військової прокуратури сил антитерористичної операції в рахунок відшкодування сплаченого судового збору. Заочне рішення ухвалене судом у зв`язку з відсутністю відповідача за зареєстрованим у встановленому порядку місцем його проживання, копія заочного рішення відповідачем також не була отримана з цих самих причин.

01.10.2018 року були видані виконавчі листи по справі.

Постановами державного виконавця від 09.10.2018 року відкриті виконавчі провадження по примусовому виконанню даного судового рішення.

Відповідно до акту державного виконавця від 05.03.2019 року та повідомлення Лоцкинської сільської ради Баштанського району Миколаївської області від 05.03.2019 року боржник за зареєстрованим місцем свого проживання не проживає більше п`яти років, точне місце його перебування невідоме.

У зв`язку з цим, ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 21.03.2019 року оголошений розшук боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Статтею 6 Закону України Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, що визначені в цій статті, зокрема у випадку, визначеному п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 зазначеного Закону, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Обмеження особи у праві виїзду за межі України є нічим іншим, як умотивованим обмеженням прав особи на свободу пересування та може бути застосоване як виняток та лише у разі обґрунтованості факту ухилення боржника від виконання рішення та тягар доказування такого факту покладено на державного виконавця, який вносить до суду подання.

При цьому, законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду, але не при наявності факту невиконання зобов`язань, а при встановленні фактів ухилення боржника від їх виконання.

Згідно з закріпленим в ст. 13 ЦПК України принципом диспозитивності при розгляді позовів, скарг та заяв, поданих у відповідності до норм ЦПК України, суд обмежений заявленими вимогами та обставинами, на які посилається заявник, та виходити за їх межі не в праві.

При цьому, подання державного виконавця окрім невиконання боржником рішення та відсутності у боржника іншого майна взагалі нічим не обґрунтовується, та вказані обставини, на думку суду, не є підтвердженням ухилення боржника від виконання зобов`язань та не є достатньою підставою для обмеження боржника в його правах.

Саме по собі невиконання боржником зобов`язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. При цьому, матеріали подання навіть не містять відомостей про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, яка відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» має направлятись рекомендованим поштовим відправленням.

Поняття ж «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Та, як вказувалось вище, обов`язок доказування вчинення боржником таких свідомих діянь покладено на державного виконавця.

При цьому, до подання не долучено доказів того, що боржник взагалі на теперішній час обізнаний про відкрите виконавче провадження та про існування виконавчого провадження, з врахуванням того, що і виклики до суду при розгляді позову стягувача та копію заочного рішення боржник фактично не отримував через відсутність за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем свого проживання та він був оголошений судом в розшук у зв`язку з цими підставами.

Крім того, у рішенні по справі «Гочев проти Болгарії» від 26 листопада 2009 року (заява № 34383/03) Європейський суд вказав, що вжиття обмежувальних заходів з метою стягнення неоплачених боргів може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

З огляду на вказане, суд вважає, що подання виконавця про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до встановлення фактів обізнаності боржника про існування виконавчого провадження та фактів його ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього відповідним судовим рішенням, є передчасним та не може бути задоволене.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.260, 441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні подання головного державного виконавця Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кононенка А.В. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Суддя: