Справа № 243/3229/20
Провадження № 2/243/1400/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючий суддя Пронін С.Г.

за участю

секретаря Маслової К.С.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янськ Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права спільної сумісної власності на квартиру,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, уточненим у ході судового розгляду справи, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Він та відповідач по справі ОСОБА_4 , починаючи з березня 2007 року проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , а з листопада 2007 року - за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 зазначає, що незважаючи на те, що шлюб між ним та відповідачем ОСОБА_4 у вказаний період часу у встановленому законом порядку зареєстрований не був, вони мали спільний бюджет та вели спільний побут. 01 листопада 2007 року за кредитні кошти, надані ОСОБА_4 , поручителем якої виступив ОСОБА_1 , сторони купили квартиру АДРЕСА_3 , право власності на яку 16 листопада 2007 року було зареєстровано за відповідачем. 12 липня 2008 року позивач та відповідач уклали шлюб, а ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_5 . Разом з тим, враховуючи, що станом на час звернення позивача з цим позовом до суду сторони у добровільному порядку згоди з приводу права власності на вищевказану квартиру не дійшли, позивач ОСОБА_1 просить суд заявлені ним позовні вимоги задовольнити та, по-перше, встановити факт проживання його та ОСОБА_4 однією сім`єю без шлюбу у період з березня 2007 року до листопада 2007 року за адресою: АДРЕСА_1 , та з листопада 2007 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 - за адресою: АДРЕСА_2 , по-друге, визнати квартиру АДРЕСА_3 , спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , по-третє, визнати за сторонами справи у розмірі по 1/2 частки за кожним право спільної сумісної власності на цю квартиру, та, по-четверте, стягнути на його користь з відповідача судовий збір.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Поляцько О.Ю., яка діє на підставі ордеру серії ДН № 121197 від 07 вересня 2020 року, в судовому засіданні надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та позивач, крім того, зазначив, що кредитні кошти, надані банком ОСОБА_4 , розцінювались ним та відповідачем як кошти, необхідні саме на потреби сім`ї - купівлю квартири, а не потреби відповідача, а ОСОБА_4 виступила позичальником за відповідним кредитним договором, оскільки станом на час оформлення кредитного договору, як сторонам пояснив працівник банку, з більшою впевненістю отримати кредит могла саме вона.

Відповідач ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала та просила суд відмовити йому у задоволенні його позову.

Представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Шевченко С.А., який діє на підставі ордеру серії АН № 1000619 від 24 червня 2020 року в судовому засіданні зазначив, що до укладення 12 липня 2008 року шлюбу сторони справи однією сім`єю не проживали, спільного побуту не вели та спільного бюджету не

мали. Що стосується квартири АДРЕСА_3 , то вона є власністю виключно ОСОБА_4 , адже вона була придбана нею до шлюбу з ОСОБА_1 та на кошти, надані у кредит саме їй як позичальнику, а не сторонам справи як сім`ї. ОСОБА_1 , у свою чергу, лише допоміг відповідачу укласти кредитний договір та формально виступив її поручителем за цим договором, натомість всі зобов`язання за цим кредитним договором несла виключно ОСОБА_4 .

Суд, вислухавши учасників судового засідання, показання свідків, а також дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Частиною другою статті третьої СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Наведене дає суду підстави для висновку, що задля визначення чоловіка та жінки сім`єю необхідно встановити одночасне існування у визначений період часу трьох фактів - спільного проживання чоловіка та жінки, пов`язаність їх спільним побутом, що включає також ведення спільного бюджету, наявність взаємних прав та обов`язків.

Так, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане Виконкомом Мирненської сільської ради Слов`янського району 12 липня 2008 року, свідчить, що 12 липня 2008 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4 уклали шлюб, а згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 01 лютого 2020 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_5 .

В той же час, свідок ОСОБА_6 , яка є матір`ю відповідача по справі ОСОБА_4 , в судовому засіданні пояснила, що вона знайома з ОСОБА_1 з 2006 року, коли ОСОБА_4 почала спільно з ним проводити свій вільний час. Свідок зазначила, що спочатку до укладення шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_1 декілька місяців проживали у квартирі, яку орендувала відповідач у будинку АДРЕСА_4 , а потім ОСОБА_4 переїхала жити до неї та батька - у квартиру АДРЕСА_5 , куди згодом переїхав і ОСОБА_1 , де у період з 2007 року по 29 вересня 2009 року сторони проживали однією сім`єю. Свідок вказала, що ще до укладення шлюбу, на укладенні якого наполягла саме вона, адже ОСОБА_4 та ОСОБА_1 фактично вже проживали однією сім`єю у її квартирі та, крім того, з метою купівлі квартири для своєї сім`ї уклали кредитний договір, сторони справи вели спільний побут та мали спільний бюджет, про що свідчить їх спільна поїздка до Естонії, оплачена за рахунок спільних грошових коштів позивача та відповідача, та факт того, що відповідач всі зароблені нею грошові кошти віддавала позивачу, який ними і розпоряджався.

Свідок ОСОБА_7 , яка є матір`ю позивача ОСОБА_1 , в судовому засіданні пояснила, що позивач та відповідач у період з березня 2007 року до листопада 2007 року проживали однією сім`єю у квартирі, яку ОСОБА_1 та ОСОБА_4 спільно орендували у будинку АДРЕСА_4 . В листопаді 2007 року сторони з метою купівлі квартири для їх сім`ї уклали кредитний договір та переїхали проживати до батьків ОСОБА_4 - у квартиру АДРЕСА_5 , а придбану ними за кредитні кошти квартиру АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 здавали в оренду задля скорішого погашення заборгованості за кредитом. ОСОБА_7 зазначила, що як після укладення шлюбу, так і в період до його укладення, сторони вели спільний побут та мали спільний бюджет, очевидцем чого вона була, адже вона за запрошенням позивача була у їх орендованій квартирі, а сторони часто були в гостях у неї, де поводились як сім`я. До того ж, у 2008 році влітку під час вагітності ОСОБА_4 , але ще до укладення сторонами шлюбу, на прохання ОСОБА_1 вона домовлялась про спільну поїздку позивача та відповідача як сім`ї до Естонії.

Свідок ОСОБА_8 , який є рідним братом ОСОБА_1 , в судовому засіданні надав показання аналогічні показанням ОСОБА_7 . Зазначив, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4 у період з березня 2007 року до листопада 2007 року проживали однією сім`єю в орендованій ними квартирі в будинку АДРЕСА_4 , а коли уклали кредитний договір, тобто з листопада 2007 року - спільно з батьками відповідача за адресою: АДРЕСА_2 . Вказав, що він часто проводив свій відпочинок спільно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а також неодноразово був у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в гостях, внаслідок чого може зробити висновок, що як після укладення шлюбу, так і в період до його укладення, сторони проживали однією сім`єю, вели спільний побут та мали спільний бюджет.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні також зазначив, що позивач та відповідач, починаючи з березня 2007 року проживали однією сім`єю, вели спільний побут та мали спільний бюджет, а кредитний договір укладали з метою отримання грошових коштів для купівлі квартири саме для сім`ї.

Крім того, свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він у 2007 році був співробітником відділення АТ «УкрСибБанк», розташованого у м. Слов`янськ Донецької області. До нього, як працівника банку, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4 звертались з приводу кредиту саме як сімейна пара, якій грошові кошти необхідні на купівлю житла, та банк, розглядаючи заяву ОСОБА_4 на отримання кредитних грошових коштів, оцінював сукупний дохід сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а не окремо дохід відповідача.

З долученої до матеріалів справи заявки «Про надання іпотечного кредиту» № б/н від 10 жовтня 2007 року, підписаної 01 жовтня 2007 року ОСОБА_4 як позичальником та ОСОБА_1 як чоловіком позичальника (а.с. 12), а також заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, ухваленого 24 травня 2016 року у справі № 243/3251/16-ц, провадження № 2/243/1815/2016, яке набуло законної сили 06 червня 2016 року, слідує, що 01 листопада 2007 року ОСОБА_4 , поручителем якої виступив, у тому числі, ОСОБА_1 , який, як зазначено у цій заяві, є чоловіком відповідача та проживає з нею за однією адресою, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , уклала з АТ «УкрСиббанк» кредитний договір № 0, на підставі якого отримала кредит на купівлю нерухомості у сумі 21 200 дол. США, заборгованість за яким у загальній сумі 22 969,98 дол. США вказаним рішенням суду була стягнута у солідарному порядку з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 .

Отже враховуючи, що показання всіх свідків узгоджуються між собою з приводу спільного проживання позивача та відповідача у період часу з листопада 2007 року до 12 липня 2008 року за адресою: АДРЕСА_2 , а у період часу з березня 2007 року до листопада 2007 року - в орендованій ними квартирі будинку АДРЕСА_4 , якою, як слідує з вищенаведеної заявки про надання іпотечного кредиту від 10 жовтня 2007 року, є квартира АДРЕСА_6 , та приймаючи до уваги, що в частині ведення, починаючи з березня 2007 року позивачем та відповідачем спільного бюджету показання свідків узгоджуються з заявкою «Про надання іпотечного кредиту» № б/н від 10 жовтня 2007 року, у якій сторони самі визначають себе подружжям, та яка зобов`язує не лише ОСОБА_4 , а й ОСОБА_1 як солідарного боржника нести відповідальність за укладеним відповідачем кредитним договором, оцінюючи у сукупності з цим долучені до матеріалів справи спільні фотографії ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , суд доходить висновку, що у період часу з березня 2007 року до 12 липня 2008 року, коли сторони уклали шлюб, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 були зв`язані спільним побутом, вели спільний бюджет та мали взаємні права та обов`язки подружжя.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 в частині встановлення факту проживання його та ОСОБА_4 однією сім`єю без шлюбу у період з березня 2007 року до листопада 2007 року за адресою: АДРЕСА_1 , та з листопада 2007 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 - за адресою: АДРЕСА_2 , підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання квартири АДРЕСА_3 , спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , та визнання у розмірі по 1/2 частки за кожною зі сторін права спільної сумісної власності на цю квартиру, суд виходить з такого.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 01 листопада 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької облсті Бігун В.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 3165, а також Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 204560164 від 16 березня 2020 року, ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_3 .

В той же час, всі допитані в судовому засіданні свідки зазначили, що ця квартира була придбана сторонами справи за надані на підставі кредитного договору від 01 листопада 2007 року грошові кошти у період, коли ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю без шлюбу саме для потреб сім`ї.

Крім того, показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , які зазначають, що на задля виплати заборгованості за відповідним кредитним договором ОСОБА_1 , перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною, підробляв на тимчасових заробітках, а згодом продав належні йому автомобіль та гараж і поїхав на роботу до м. Москва, де перебував близько року, які також узгоджуються з вищенаведеним заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області

від 24 травня 2016 року, а також долученими до матеріалів справи довідками про доходи позивача й відповідача та виписками по рахункам ОСОБА_1 , дають суду підстави для висновку, що заборгованість за кредитним договором, укладеним 01 листопада 2007 року задля купівлі квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 виплачувалась спільно.

В зв`язку з цим, суд сприймає критично показання свідка ОСОБА_6 , яка зазначила, що на оплату заборгованості за відповідним кредитним договором грошові кошти надавала саме вона у той час, коли ОСОБА_1 перебував з дитиною у відпустці по догляду за дитиною та ніде не працював, адже ці показання спростовуються вищенаведеними доказами у своїй сукупності.

Частиною першою статті 74 СК України визначено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Отже, враховуючи, що квартира АДРЕСА_3 , була набута ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за час їх спільного проживання, для потреб їх сім`ї та за спільні грошові кошти, суд доходить висновку, що зазначена квартира є спільною сумісною власністю позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 2 ст. 74 СК України на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Так, за приписами ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

З пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року слідує, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

У пункті 25 цієї Постанови зазначено, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що і в частині визнання за кожною зі сторін у розмірі по 1/2 частці права власності на квартиру АДРЕСА_3 , позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Що стосується договору надання послуг № 02-01К-09 від 15 січня 2009 року, Акту № 1 здавання-приймання виконаних робіт до Договору № N-01-01К-09 від 15 січня 2009 року, Договору-доручення № 01/01/09 від 15 січня 2009 року та Додатку № 1 до Акту здавання-приймання виконаних робіт до Договору доручення N-01-01К-09 від 15 січня 2009 року, а також Акту заміни, встановлення, технічної перевірки, збережності пломб та засобів обліку електроенергії побутового споживача та договорів, укладених ОСОБА_1 з приводу підключення телевізійного обладнання квартири АДРЕСА_3 , до телевізійного сигналу й технічного обслуговування домофону, то приймаючи до уваги приписи ст. 77 ЦПК України, суд розцінює ці документи як неналежні докази, адже вони не містять жодної інформації щодо предмета доказування, оскільки документи, що стосуються пошуку роботи не свідчать ані про спільний бюджет позивача та відповідача у спірний період, ані про погашення заборгованості за кредитним договором спільними грошовими коштами сторін, а договори та акт з приводу житлово-комунального обслуговування квартири були укладені сторонами у період після укладення ними шлюбу, а отже спірного періоду не стосуються.

Крім того, керуючись приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у сумі 1 681 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 141, 259, 263-268, 273 ЦПК України, ч.ч. 2, 4 ст. 3, ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70, ст. 74 СК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , уродженець м. Слов`янськ Донецької області, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , уродженка м. Слов`янськ Донецької області, у період часу з березня 2007 року до листопада 2007 року проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , уродженець м. Слов`янськ Донецької області, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , уродженка м. Слов`янськ Донецької області, у період часу з листопада 2007 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 , були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Квартиру АДРЕСА_3 - визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , уродженки м. Слов`янськ Донецької області.

В порядку поділу майна:

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , уродженцем м. Слов`янськ Донецької області, право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_3 ;

- визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , уродженкою м. Слов`янськ Донецької області, право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , уродженки м. Слов`янськ Донецької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_7 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_7 , судовий збір у сумі 1 681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 20 листопада 2020 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду С.Г. Пронін