ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 лютого 2020 року м. Чернівці Справа №2-996/2008

Провадження№ 22-ц/822/258/20

Чернівецький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Литвинюк І.М., ознайомившись з апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 лютого 2008 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 лютого 2008 року позов ОСОБА_1 задоволено.

На зазначене рішення суду АТ «Альфа-Банк» подав апеляційну скаргу, яка не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом, оскільки подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Так, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, а вказані підстави для поновлення строку не визнані поважними.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 04 лютого 2020 року залишено без руху апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» та надано апелянту десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для виконання зазначених недоліків у даній ухвалі.

На виконання вимог ухвали Чернівецького апеляційного суду від 04 лютого 2020 року АТ «Альфа-Банк» подав заяву, вказуючи на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки ним витрачено багато часу на ознайомлення з матеріалами справи, формування правової позиції, вивчення законодавства та судової практики. Звертає увагу, що апелянт про порушене право дізнався під час дії ЦПК в редакції після 15 грудня 2017 року, ст. 354 надає право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з моменту отримання оскаржуваного рішення.

Проте наведені аргументи є безпідставними, з огляду на наступне.

У відповідності до вимог частини 1 статті 294 ЦПК України, чинної на момент ухвалення оскаржуваного рішення, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно з вимогами статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення також в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (стаття 7).

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Згідно з пунктом 13 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 лютого 2008 року було ухвалено до набрання чинності ЦПК в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Як видно із заяви представника апелянта, він ознайомився з матеріалами справи та отримав копії документі 24 грудня 2019 року (а.с.72-73).

Не заслуговують на увагу мотиви заявника для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 лютого 2008 року про витрачення тривалого часу на ознайомлення з матеріалами справи, формування правової позиції, вивчення законодавства та судової практики, оскільки справа на момент ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного судового рішення містила всього 14 аркушів, а заява про ознайомлення з матеріалами справи апелянта датована 15 листопада 2019 року і з неї видно, що апелянту відомо про оскаржуване рішення, дату ухвалення, номер справи, наслідки розгляду, та те, що предметом спору було іпотечне майно.

Отже, останнім днем строку, визначеного апелянту відповідно до правил статті 294 ЦПК України в редакції Закону № 2453-VI від 07 липня 2010 року, є 03 січня 2020 року.

Відтак, в силу вимог частини першої статті 294 ЦПК України, в редакції Закону № 2453-VI від 07 липня 2010 року, перебіг строку на апеляційне оскарження судового рішення для АТ «Альфа-Банк» встановлено протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2018 року справа № 727/2616/17.

Апеляційна скарга подана до суду першої інстанції шляхом направлення її поштовими засобами зв`язку лише 23 січня 2020 року, що підтверджується відбитком поштового штемпеля на конверті (а.с. 112).

Поважними причинами для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

У пункті 41 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» за заявою № 3236/03 зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункт 34 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року в справі «Перетяка та Шереметьев проти України» за заявами № 17160/06 та N 35548/06).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 672/379/14-ц.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 124 Конституції України та практиці Європейського суду з прав людини.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті її преамбули, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності») (рішення ЄСПЛ від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України», заява № 24465/04).

Такий правовий висновок виклав Верховний Суд виклав у постанові від 9 жовтня 2019 року у справі №642/5541/16-ц.

З огляду на вищевказане, вважаю, що заявником не наведено об`єктивно непереборних причин, які не залежали від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язаних з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Згідно з частинами 3, 4 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що наведені заявником причини не є поважними, у зв`язку з чим підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні, а тому у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру, за апеляційною скаргою АТ «Альфа-Банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 лютого 2008 року слід відмовити.

Керуючись статтями 357, 358 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті апеляційного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 лютого 2008 року, відмовити.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її підписання.

Суддя І.М. Литвинюк