Справа № 191/538/20
Провадження № 2/191/180/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Бондаренко Г.В.,

за участю секретаря Силкіної О.Г.,

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

В с т а н о в и в:

26.02.2020 року позивач звернулася до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_3 .

Від виховання та відповідальності за дитину відповідач ОСОБА_2 невдовзі відмовився взагалі. Аліменти на утримання дитини відповідач не сплачує, існує заборгованість.

З 2008 року виховання дитини позивач розділила з чоловіком ОСОБА_4 . З яким уклала шлюб 08.05.2009 року.

06 жовтня 2014 року заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області змінено прізвище ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 ».

Відповідно до п.16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення, поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони непіклуються про фізичний і духовний розвиток дитини. її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

У зв`язку з вищенаведеним просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник позивач ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій просить розгляд справу за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.

Представник третьої особи Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просить розглядати справу без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Також зазначила, що висновок органу опіки та піклування надати не можуть, оскільки дитина на території міста не проживає.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до копії Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 , виданого повторно 16.12.2014 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського міського управління юстиції, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сторони у справі (а.с. 10).

Відповідно до копії Свідоцтва про шлюб 08.05.2009 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_4 (а.с.11).

Заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.10.2014 року, яке набрало законної сили 17.10.2014 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції про зміну прізвища дитини, було задоволено. Змінено прізвище ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровськ, з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 » (а.с.4-8).

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Таким чином, вимоги ст. 150 СК України, свідчать про спільний обов`язок батьків виховувати дитину.

Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття та ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав, визначений ст. 164 Сімейного кодексу України. Мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він):

- не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини й протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

- ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини;

- жорстоко поводяться з дитиною;

- є хронічними алкоголіками або наркоманами;

- вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

- засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати системний та постійний характер, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку в особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікую і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Аналіз всіх поданих позивачем письмових доказів свідчить про те, що відповідач свідомо ухиляється від своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. До такого висновку суд дійшов, виходячи з наступного.

Суду надано довідку про склад сім`ї квартального комітету (а.с.15,16), у відповідності до якої ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею проживає чоловік ОСОБА_4 , та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також матеріали справи містять: - характеристику №1 від 14.02.2020 р., ФОП ОСОБА_9 в які зазначено, що ОСОБА_1 працює на посаді продавець-консультант з 23.07.2014 по 23.12.2019, 24.12.2019 по теперішній час (а.с.13,14); - характеристику КЗ «Навчально - виховного комплексу №87» «Школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» з якій зазначено, що ОСОБА_3 навчається в даній школі з першого класу. Має достатній рівень знань, хорошу поведінку. Виховується у повній сім`ї. Мати ОСОБА_1 та вітчим ОСОБА_4 приділяють велику увагу навчанню та вихованню сина. Завжди відвідують класні збори…(а.с.9).

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку в особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікую і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

В свою чергу, орган опіки та піклування Самарського району м. Дніпра надав до суду акт обстеження умов проживання від 10.11.2020 року та висновок від 18.11.2209 року №2-17/880 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Таким чином суд, оцінивши всі доказі прийшов до висновку, що з моменту розірвання шлюбу між сторонами і до цього часу всі обов`язки, визначені ст. 150 СК України, виконує позивач самостійно, відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання сина, який фактично росте під опікою, моральною та матеріальною забезпеченістю однієї матері, та погоджується з позивачем, що така поведінка та бездіяльність відповідача, як батька, суперечить інтересам дитини, порушує її права, гарантовані міжнародним та національним законодавством.

Крім того, відповідно до ч. 1 статті 3 Конвенції Про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27 лютого 1991 року встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2 ст. 150 СК України).

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню, ОСОБА_2 , слід позбавити батьківських прав відносно його дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 150, 155, 164, 165 СК України, ст.ст. 12, 13, 80, 89, 223, 259, 264, 265,280 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради про позбавлення батьківських прав, задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ), відносно його дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду або через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Суддя: Г. В. Бондаренко