Справа № 567/11/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

при секретарі - Гічиновська Я.В.

з участю

прокурора Самолюка Я.В.

представника Тесівської сільської ради Острозького району Мартинюка С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою заступника керівника Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області в інтересах держави в особі Тесівської сільської ради Острозького району Рівненської області, про визнання спадщини відумерлою

встановив:

заступник керівника Здолбунівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Почапківської сільської ради Острозького району Рівненської області звернулась до суду із заявою про визнання спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_1 , відумерлою та її передачу у власність територіальної громади Тесівської сільської ради Острозького району Рівненської області.

В обгрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що за результатами вивчення стану законності у сфері земельних відносин на території Тесівської сільської ради Острозького району Рівненської області було виявлено земельну ділянку площею 0,2500 га, яка належала ОСОБА_1 .

Вказує, що надана Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області за №10-17-0.2-1885/2-19 від 09.04.2019 копія державного акта на право власності на земельну ділянку ЯИ №070456 підтверджує, що державний акт на право власності на земельну ділянку видавався для ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:002:0457, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 05.04.2019 № 55750600 щодо померлої ОСОБА_1 вбачається, що 01.02.2006 Тесівською сільською радою Острозького району Рівненської області посвідчено заповіт. Згідно довідки виконавчого комітету Тесівської сільської ради Острозького району Рівненської області від 08.04.2019 №204/02-22 заповіт, що зареєстрований в реєстрі за №8 від 01.02.2006, складено щодо ОСОБА_2 .

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 30.05.2019 за №0, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про смерть №15 від 04.11.2011).

Спадкоємці померлої ОСОБА_1 , згідно довідки виконавчого комітету Тесівської сільської ради Острозького району Рівненської області від 19.09.2019 №446/02-22, щодо оформлення спадкового майна не звертались.

Термін на прийняття спадщини минув та становить понад 1 рік.

Посилається на те, що на день подачі заяви про визнання спадщини відумерлою, відомостей про наявність в померлої ОСОБА_1 спадкоємців не виявлено.

Таким чином, після смерті ОСОБА_1 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,2500 та, яка на даний час, тобто понад 1 рік з часу відкриття спадщини, не прийнята спадкоємцями за заповітом чи за законом.

Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_1 та складається із земельної ділянки площею 0,2500 га, відумерлою та передати її у власність територіальної громади Тесівської сільської ради Острозького району Рівненської області.

Ухвалою суду від 17.01.2020 заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, посилаючись на обставини викладені в заяві. Вказав, що за результатами вивчення стану законності у сфері земельних відносин, на території Тесівської сільської ради Острозького району Рівненської області було виявлено земельну ділянку площею 0,2500 га, яка належала померлій ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку ЯИ №070456.

Вказує, що Тесівська сільська рада Острозького району Рівненської області є органом місцевого самоврядування на території якого знаходиться вказана відумерла спадщина, та належним органом, що уповноважений управляти комунальним майном територіальної громади.

Водночас зазначає, що Тесівська сільська рада самостійно до суду із заявою про передачу відумерлої спадщини у комунальну власність не зверталася, внаслідок чого порушено інтереси територіальної громади.

Тесівською сільською радою Острозького району Рівненської області, як органом місцевого самоврядування до відання якого належить право володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися майном, що належить територіальній громаді, допущено бездіяльність при вирішенні питання про визнання спадщинин відумерлою та її передачу до комунальної власності.

Таким чином, існують порушення майнових інтересів держави, у зв"язку з цим є всі достатні підстави для їх захисту шляхом здійснення представництва інтересів держави в суді у зв"язку з невиконанням Тесівською сільською радою своїх обов"язків та повноважень.

З огляду на викладене вважає, що у прокурора наявне законне право на звернення з позовом до суду.

Посилаючись на те, що сільська рада бездіє та не звертається до суду з заявою про визнання майна відумерлою спадщиною, внаслідок чого до місцевого бюджету не надходять кошти на розвиток регіону, та тривалий час орган місцевого самоврядування не має права розпоряджатися вказаною землею, заступник керівника Здолбунівської місцевої прокуратури звернувся до суду з вказаною заявою як заходом прокурорського реагування для захисту інтересів держави в особі Тесівської сільської ради та просить визнати спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_1 , яка складається з земельної ділянки площею 0,2500 га, та яка розташована на території Тесівськоїї сільської ради Острозького району Рівненської області, відумерлою та передати земельну ділянку вартістю 180050 гривень, як відумерлу спадщину у власність територіальної громади в особі Тесівської сільської ради Острозького району Рівненської області.

Представник Тесівської сільської ради Острозького району Рівненської області в судовому засіданні заяву підтримав, підтвердив обставни викладені в ній. Додатково пояснив, що ОСОБА_1 проживала в АДРЕСА_1 та була одинокою. Вказав, що ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємців не мала.

Зазначив, що в ОСОБА_1 був син, який з її слів, помер в 1980 році. Підтвердив, що за життя, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 було складено заповіт на користь ОСОБА_2 , яка була дружиною її брата та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відомості про наявність спадкоємців померлої ОСОБА_1 відсутні та в сільську раду з приводу прийнятття спакового майна, в тому числі житлового будинку та інших земельних ділянок, ніхто не звертався.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, встановив наступне.

Положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року у справі №1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Прокурори та їх заступники подають до суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах» потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Частиною 4 ст.56 ЦПК України визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Таким чином, у даній справі вбачаються правові підстави для звернення прокурора до суду в межах компетенції, передбаченої ст.131-1 Конституції України та ст.23 Закону України «Про прокуратуру», оскільки після спливу одного року з часу відкриття спадщини, дії цивільно-правового характеру, спрямовані на визнання спадщини відумерлою та передачу вказаної земельної ділянки у власність територіальної громади, сільською радою не вживалися, що підтверджується також і поданою заявою Тесівської сільської ради про звернення до прокуратури із проханням подачі даної заяви в інтересах сільської ради.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що на території Тесівської сільської ради Острозького району Рівненської області було виявлено земельну ділянку площею 0,2500 га, яка належала ОСОБА_1 та має ознаки відумерлої спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_1 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №7 від 02.03.2019 року.

За життя ОСОБА_1 належала земельна ділянка площею 0,25 га, що знаходиться на території Тесівської сільської ради Острозького району Рівненської області, кадастровий номер :01:002:0457, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 070456.

Згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 23.12.2019 року, вартість вказаної земельної ділянки становить 180050 гривень.

Згідно довідок Тесівської сільської ради від 14.02.2020 встановлено, що ОСОБА_1 проживала в АДРЕСА_1 одиноко та являлась власником житлового будинку за вказаною адресою згідно записів в погосподарських книгах. Право власності на вказаний житловий будинок з погосподарськими будівлями не зареєстровано.

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №55750600 від 05.04.2019, довідки Тесівської сільської ради №446/02-22 від 19.09.2019 вбачається, що 01.02.2006 ОСОБА_1 було складено заповіт на користь ОСОБА_2 , який був зареєстрований в реєстрі за №8.

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №0 від 30.05.2019 року встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Окрім того, 25.09.2015 ОСОБА_1 було складено заповіт на користь ОСОБА_3 , зареєстрований в реєстрі за №178, який було скасовано заявою ОСОБА_1 від 13.11.2015.

Вказані обставини підтверджуються копією заповіту від 25.09.2015, копією заяви ОСОБА_1 від 13.11.2015 та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №42181565, Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори).

Відповідно до ч.1 чт.1254, заповідач має право у будь-який час сккасувати заповіт, а відповідно до ч.2, 3 ст.1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заопвіт, який було скаледно пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Отже, за правилами ст.1254 ЦК України спадкування після смерті ОСОБА_1 здійснювалось не за заповітом, а за законом.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 55450581 від 05.04.2019 року щодо померлої ОСОБА_1 , вбачається, що за прийняттям та оформленням спадщини до нотаріальної контори чи нотаріуса ніхто не звертався, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину щодо ОСОБА_1 відсутні.

Спадкоємці померлої ОСОБА_1 , згідно довідок виконавчого комітету Тесівської сільської ради Острозького району Рівненської області від 19.09.2019, 08.04.2019, 14.02.2020 року щодо оформлення спадкового майна не звертались. Термін на прийняття спадщини минув та становить понад один рік.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам суд зазначає наступне.

Згідно п.8 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Частиною 1 ст.1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч.1 ст.1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Згідно ч.2 ст.1277 ЦК України, заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 ст.1277 ЦК України передбачено, що спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Згідно ч.2 ст.1277 ЦК України заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини а згідно ч.3 ст.1277 ЦК України передбачено, що спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Оскільки майно померлої ОСОБА_1 у встановлений законодавством термін ніхто не прийняв, спадкова справа за заявою спадкоємців у нотаріальній конторі не заводилась, а час, що сплив з моменту смерті, перевищує один рік, є всі підстави для визнання спадщини ОСОБА_1 , яка складається із земельної ділянки площею 0,2500 га відумерлою, в порядку ст.1277 Цивільного кодексу України.

Згідно із ст.338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Законом визначено, що підставами визнання спадщини відумерлою є, зокрема, неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 04.11.2015 №6- 1486цс-15 саме по собі незнання про смерть спадкодавця не свідчить про поважність пропуску строку для прийняття спадщини.

Встановлено, що часом відкриття спадщини є ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце відкриття спадщини - АДРЕСА_1. Майно, що становить спадщину - земельна ділянка площею 0,2500 га, яка розташована в АДРЕСА_1.

Отже, після смерті ОСОБА_1 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,02 га, яка на даний час, тобто понад один рік з часу відкриття спадщини, не прийнята спадкоємцями за заповітом чи за законом.

Відповідно до ч.3 ст.277 ЦК України, право власності на таку спадщину виникає у територіальної громади за місцем знаходження нерухомого майна.

Відповідно до ч.2 ст.327 ЦК України, управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.10 та ч.5 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в інтересах функції і повноваження, місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами, в тому числі здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Частиною 2 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.327 ЦК України, управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Таким чином, Тесівська сільська рада є представницьким органом місцевого самоврядування та органом представницької влади територіальної громади міста, а також суб`єктом права комунальної власності територіальної громади. Сільська рада, виконавчий комітет від імені та в інтересах територіальної громади міста відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності територіальної громади.

Відповідно до п.«в» ч.5 ст.83 ЗК України, територіальні громади набувають землю у комунальну власність у разі прийняття спадщини.

Пунктом «б» ст. 140 ЗК України визначено, що однією з підстав припинення права власності на земельну ділянку є смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця.

Виходячи з викладеного та враховуючи те, що спадщина після померлої ОСОБА_1 ніким не прийнята, з часу відкриття спадщини пройшло більше одного року, тому суд приходить до висновку, про наявність підстав для визнання даної спадщини відумерлою та передачі земельної ділянки територіальній громаді Тесівської сільської ради Острозького району Рівненської області у зв`язку з чим заява прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.1220, 1221, 1277 ЦК України, статтями ст.12,13,18, 28,76, 263-265, 293, 294, 334-338 Цивільного процесуального кодексу України

вирішив:

заяву заступника керівника Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області в інтересах держави в особі Тесівської сільської ради Острозького району Рівненської області (місцезнаходження: с.Тесів вул.Б.Хмельницького,2 Острозького району Рівненської області, ЄДРПОУ 043870) про визнання спадщинин відумерлою задоволити.

Визнати спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та складається з земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:002:0457, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №070456 та розташована в АДРЕСА_1, відумерлою.

Передати земельну ділянку площею площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:002:0457, вартістю 180050 грн., розташовану в АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №070456, як відумерлу спадщину у власність територіальної громади в особі Тесівської сільської ради Острозького району Рівненської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.03.2020 року.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.