Провадження № 2/344/1088/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

12 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді: Домбровської Г.В.

при секретарі c/з Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ПАТ "СК "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "СК "ПЗУ Україна" (надалі - також «Позивач») звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 (надалі - також «Відповідач») про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватне акціонерне товариство "СК "ПЗУ Україна" грошових коштів в розмір 6 255,50 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що у зв`язку з виплатою на користь потерпілого у ДТП, яка сталася з вини Відповідача, страхового відшкодування в розмірі 6 255,50 грн., Позивач набув права регресної вимоги до Відповідача щодо виплати здійсненого страхового відшкодування.

Представником Позивача подано до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій він просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином, за адресою реєстрації. Відзиву на позов до суду від Відповідача не надходило.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається з постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 березня 2017 року у справі №344/1611/17, водій ОСОБА_2 30.01.2017 року о 12.15 год. Керуючи транспортним засобом «М-21412-01», д.н.з. НОМЕР_1 в м. Івано-Франківську по вул. Береговій, в порушення вимог п. 2.3 б, п.16.11 Правил дорожнього руху України, при виїзді на регульоване перехрестя з вул. Довга, не наддав переваги в русі автомобілю « Citroen Nemo» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі, допустивши з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження і такими своїми діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КупАП. ОСОБА_2 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини вчинення адміністративного правопорушення. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340 грн.

Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як власника наземного транспортного засобу «М-21412-01», д.н.з НОМЕР_1 була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», що підтверджується Полісом №АК/5228290 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.44).

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За змістом ч. 3 п. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно страхового акту №UA 039/L02/01 від 25.05.2017 року (а.с.79) пошкодження транспортного засобу потерпілого ОСОБА_3 визнано страховим випадком та призначено до виплати у якості страхового відшкодування 6 255,50 грн.

Позивач у справі здійснив виплату страхового відшкодування у сумі 6 255,50 грн. власнику транспортного засобу « Citroen Nemo» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 що підтверджується копією платіжного доручення № 4683 від 26.05.2017 року (а.с.81).

Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За змістом підпунктів «а», «ґ» пункту 38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду

а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Як зазначено в позовній заяві та не спростовано Відповідачем за допомогою належних засобів доказування, в порушення вимоги пункту 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_1 письмово не повідомив страховика у триденний строк про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, за аналізом наведених правових норм, Позивач після виплати страхового відшкодування отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, оскільки останній не виконав вимоги пункту 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З огляду на те, що вина Відповідача за заподіяну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, доведена постановою суду від 20 березня 2017 року у справі №344/1611/17, Суд дійшов висновку, що з Відповідача підлягає стягненню сума виплаченого Позивач на користь потерпілого в ДТП страхового відшкодування в розмірі 6 255,50 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 15, 979, 988, 993, 1191, 1192, 1194 ЦК України, керуючись ст. ст. 13, 81, 82, 141, 247, 263-265, 268, 273, 279, ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

1. Позов ПАТ "СК "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, - задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», , IBAN UA НОМЕР_3 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528 грошові кошти в розмірі 6 255,50 грн., виплачені в якості страхового відшкодування, в порядку регресу.

3. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», , IBAN UA НОМЕР_3 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528 витрати зі сплати судового збору в сумі 1921,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Домбровська Г.В.

Повний текст рішення складено і підписано 24.02.2020 року.