Справа № 521/8364/19
Провадження № 6/521/59/20
У Х В А Л А

26 лютого 2020 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Гуревського В.К.,

за участю секретаря Дробот В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі подання Відділу примусового виконанім рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з поданням Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , без вилучення паспортного документу.

В обґрунтування подання заявник зазначив, що в провадженні відділу перебуває виконавче провадження з примусового виконання рішення суду за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «Дельта Банк» в сумі 1225954,59 гривень. Постановою від 04 жовтня 2017 року державним виконавцем відкрите виконавче провадження з зобов`язанням боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, також державним виконавцем направлені запити до реєструючи установ, стосовно виявлення майна боржника, грошових коштів на рахунках боржника.

З метою забезпечення своєчасного та повного виконання виконавчого листа державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошені заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника. 20 серпня 2018 року боржник був ознайомлений з матеріалами виконавчого провадження, проте будь-яких дій щодо сплати боргу за виконавчим листом надано не було, також боржник на виклики державного виконавця не з`являвся та не повідомляв про причини неявки. Оскільки, рішення суду щодо погашення заборгованості боржником не виконано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області просив суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21 травня 2019 року подання Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області задоволено. Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язань виконавчого листа № 519/142/14-ц від 28 листопада 2014 року, який видав Южний міський суд Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «Дельта Банк» в сумі 1225954,59 гривень, з яких: за додатковою угодою № 1: сума заборгованості за кредитом - 762266,51 гривень, сума заборгованості за відсотками - 443977,51 гривень, за кредитним договором №0: відсотки - 19710,58 гривень.

21 листопада 2019 року Одеським апеляційним судом ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 21 травня 2019 року скасовано. Матеріали цивільної справи за поданням Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2019 року прийнято до провадження подання Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

У ході розгляду справи до апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_2 , представника ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про залучення у справі правонаступника, а саме заміни стягувана ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Вектор Плюс», оскільки 07 червня 2019 року був укладений договір відступлення прав вимоги між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс», за умовами якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» прийняв право вимоги за кредитним договором де боржником виступає ОСОБА_1 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06 листопада 2019 року заява представника ТОВ «Фінансова компанія «Вектор Плюс» про залучення у справі правонаступника задоволена. Залучено до участі у справі ТОВ «Фінансова компанія «Вектор Плюс», як правонаступника ПАТ «Дельта Банк».

В судові засідання державний виконавець не з`явився, за матеріалами справи повідомлявся про судові засідання згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення на: 09 січня 2020 року отримано 23 січня 2020 року; 23 січня 2020 року отримано 23 січня 2020 року; 26 лютого 2020 року отримано 30 січня 2020 року.

Представник боржника надав до суду заперечення проти поданого подання, просив відмовити у його задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали подання, приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавче провадження № 54784691 з примусового виконання виконавчого листа №519/142/14-ц від 28.11.2014; який був виданий Южним міським судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «Дельта Банк» в сумі 1225954,59 грн., з яких: за додатковою угодою №1 сума заборгованості за кредитом - 762266,51 грн., сума заборгованості за відсотками - 443977,51., за кредитним договором №0: відсотки - 19710,58 грн.

Державним виконавцем було відкрито виконавче провадження, яка направлена сторонам виконавчого провадження.

У зв`язку зі складністю виконання рішення, матеріали виконавчого провадження були передані до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області.

16.05.2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області була винесена постанова про прийняття виконавчого провадження АСВП 54784691 до виконання.

В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що згідно довідки з Пенсійного фонду України, боржник на обліку не перебуває та пенсію не отримує.

Згідно відповіді з Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників встановлено, що інформація, стосовно боржників - фізичних осіб щодо доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

Згідно відповіді ДФС про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями - юридичну особу ліквідовано (припинено), фізичну особу - підприємця припинено.

Так як, боржником рішення суду щодо погашення заборгованості не виконано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання боржником не здійснено, державний виконавець просив тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Оскільки, відповідно до ст. 441 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п. п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

У поданні не вказано підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, останній перетин кордону на в`їзд до України, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє Відділ ДВС правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Також, слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Державний виконавець не скористався своїм правом на доведення в суді чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково, оскільки в поданні міститься його клопотання про розгляд справи за його відсутністю, в судове засідання державний виконавець не з`явився.

З матеріалів, долучених до подання, не вбачається підстав для обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України, оскільки подання обґрунтовується лише на підставі перебування останнього у статусі боржника.

Таким чином, судом не встановлено фактів, що ставлять під сумнів питання ухилення боржника від виконання рішення суду.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Відділу примусового виконанім рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Журавльова Є.Ю. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена 26 лютого 2020 року.

Суддя В.К. Гуревський