Справа № 137/1108/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" лютого 2020 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судових засідань Голота О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Літин цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей Літинської районної державної адміністрації Вінницької області про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

28.08.2019 року до суду звернулася ОСОБА_1 із вказаною позовною заявою, в якій зазначає, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2012 року, який рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 22 грудня 2015 року було розірвано.

Під час перебування у шлюбі у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В позові вказує, що після розлучення і по теперішній час донька ОСОБА_3 проживає разом з нею, вона сама забезпечує її утримання і виховання. Відповідач взагалі не цікавиться своєю дитиною, ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та догляду за дитиною, не піклується про її фізичний, духовний та моральний розвиток, не готує доньку до самостійного життя.

Після розлучення за місцем проживання дитини, відповідач не з`являвся, не виявляв бажання з нею зустрітися. В свою чергу, донька ніяких почуттів як до свого батька не має.

Також відповідач не бажає сприяти у оформленні документів, необхідних для розвитку дитини, зокрема не бажає надавати підписи на документах, необхідних для прийому дитини до першого класу і не бажає йти на контакт з цих питань, що створює додаткові проблеми.

Крім того, відповідач ухиляється від сплати аліментів у встановленому судом розмірі, у зв`язку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів, що в свою чергу також свідчить про ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. Тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . А також просить змінити розмір стягуваних аліментів і стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частки від всіх його доходів (заробітку), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення нею повноліття.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мазур О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Суду пояснив, що з 2015 року, з моменту розлучення, її колишній чоловік ОСОБА_2 життям та вихованням їх спільної доньки ОСОБА_3 не цікавиться та не приймає ніякої участі. Вчасно не сплачує аліментів. Тому просить позбавити його батьківських прав та змінити розмір стягуваних аліментів.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала повністю.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про місце дату та час судового засідання був повідомлений належним чином про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 було повідомлено про місце дату та час судового засідання відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяв чи клопотань до суду не надходило. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей Літинської районної державної адміністрації Вінницької області Джигун О.Л. в судовому засіданні позов підтримала повністю і вважає необхідним позбавити відповідача батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відповідач участі у її вихованні не бере. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У відповідності до ч. 1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Так, відповідно свідоцтва про народження (а.с.8) батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Відповідно до рішення Літинського районного суду Вінницької області від 22 грудня 2015 року (а.с.11) шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до довідки Дашковецької сільської ради Літинського району Вінницької області за №517 від 11 квітня 2019 року (а.с.12) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 та знаходиться на її утриманні. Батько участі у вихованні дитини не бере. Відповідно до довідки Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області за №181 від 25.06.2019 року (а.с.14) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 . Відповідно до довідки-характеристики виданої Дашковецькою сільською радою Літинського району Вінницької області за №587 від 06 травня 2019 року (а.с.15) ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується позитивно, компрометуючі матеріали в сільську раду не надходили. Із акту обстеження матеріально-побутових умов (а.с.16) встановлено, що ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 в житловому цегляному будинку, загальною площею 80 кв.м. Будинок має 5 кімнат, з них три спальні, вітальня, кухня є коридор, веранда, в наявності санвузол. Проведений водопровід, каналізація. Будинок опалюється природнім газом та твердопаливним котлом, знаходиться в гарному стані, зроблений ремонт. В будинку підтримується чистота і порядок. В господарстві утримують 2 корови, свині, різні види домашньої птиці. Користуються земельною ділянкою загальною площею 0,79 га на якій вирощують овочі та фрукти. Умови проживання ОСОБА_3 добрі і вихованням дитини займається мати. Відповідно до рішення Опікунської ради при виконкомі Дашковецької сільської ради Літинського району Вінницької області від 18.04.2019 року (а.с.17) опікунська рада проаналізувавши інформацію голови опікунської ради вирішила рекомендувати відділу у справах дітей Літинської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також висновком органу опіки та піклування Літинської райдержадміністрації за №01-27/3175 від 29.07.2019 р. (а.с.18-19) встановлено доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до розрахунку заборгованості Шумського районного відділу державної виконавчої слжуби від 07.05.2019 р. (а.с.20) встановлено, що зі сплати аліментів згідно виконавчого листа №137/2163/15 від 13.01.2016 р. станом на 01.05.2019 р. у відповідача ОСОБА_2 існує заборгованість в розмірі 6254,50 грн. Відповідно до рішення Літинського районного суду Віннциької області від 28.12.2015 р. (а.с.21-22) з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частки від всіх його видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 10.12.2015 року і до її повноліття. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблею ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересів дитини. Таке визначення може бути необхідними у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, стан; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства»). Згідно норм ст.152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ст.164 ч.1 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо він, вона: п.2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно постанови Пленуму Верховного суду України 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторони позивача суд, приходить до висновку про задоволення позову, оскільки відповідач ОСОБА_2 матеріально не забезпечує дитину, участі у її вихованні не приймає, не дбає про її духовний та інтелектуальний розвиток, не цікавиться життям, а тому позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду в разі зміни матеріального стану. Суд враховує п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, в якому судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.ст.183,184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час розмір аліментів, що стягується з ОСОБА_2 є значно нижчим ніж встановлений законом мінімальний розмір аліментів для дитини відповідного віку, а тому розмір стягуваних аліментів необхідно змінити і стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частки від всіх його доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. Керуючись ст.ст.4,12,48,76,81,141,259,263-268 ЦПК України і на підставі ст.ст.150, 152, 164, 166, 182, 183, 184 191 СК України, постанова Пленуму Верховного суду України 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Змінити розмір стягуваних аліментів, визначений рішенням Літинського районного суду Вінницької області та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_3 виданий Літинським РС УДМС України у Вінницькій області від 12.12.2012 року, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частки від всіх його доходів (заробітку), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення нею повноліття.

Раніше виданий виконавчий лист №137/2163/15 повернути без виконання

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування витрат на сплату судового збору в сумі 768,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на відповідний рахунок судовий збір в сумі 840,80 грн.

Копію заочного рішення протягом 2 діб направити відповідачеві та роз`яснити, що заяву про перегляд заочного рішення відповідач може надіслати до суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя : Желіховський В. М.