Справа № 578/845/20>
провадження № 2/578/209/20
17 листопада 2020 року смт Краснопілля
Краснопільський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Басової В.І., з участю секретаря судового засідання Верещак С.Л., розглянувши в порядку загального позовного провадження у приміщенні Краснопільського районного суду Сумської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Краснопільська селищна рада Сумської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
У липні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом, яким просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком під номером АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначала, що вона є співвласником будинку під номером АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками даного будинку на момент приватизації були її діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Відповідач є колишнім зятем позивача та зареєстрований у зазначеному будинку, але фактично не проживає там дев`ять років, не бере участі в утриманні будинку та сплаті комунальних платежів, а його реєстрація у належному позивачу разом з її дітьми будинку порушує їх право та створює перешкоди у володінні та користуванні майном.
Позивач у судове засідання не прибула, згідно поданої до суду заяви від 17.11.2020 просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення на веб-сайті судової влади України.
Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, у судове засідання не прибули, про дату та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
ОСОБА_1 є співвласником житлового будинку під номером АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками вказаного будинку є діти позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вказаний факт підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, виданим 08.02.1994 (а.с. 17).
Згідно Технічного паспорта на житловий будинок по АДРЕСА_1 відповідач зареєстрований за вказаною адресою з 10.08.2011 (а.с.21-25). Однак відповідач за місцем реєстрації фактично не проживає дев`ять років, що підтверджується актом № 25 встановлення фактичного місця проживання особи, складеним 03.02.2020 уповноваженою особою Краснопільської селищної ради Півень О.А. ( а.с.27).
Згідно частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності, є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право.
Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За змістом частини 1 та 2 статті 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.
Частинами 1, 2 статті 369 ЦК України визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи, що особами, які разом із позивачем є співвласниками житлового будинку по АДРЕСА_1 , і які залучені судом до участі у даній справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, подані до суду відповідні заяви, у яких висловлено згоду із позовними вимогами ОСОБА_1 , суд зазначає, що позивач у даному випадку діє за згодою інших співвласників.
Відповідно до ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з приписами ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Частина 1 статті 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно із статтею 16 вказаного Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред`явлення позову про позбавлення права власності або визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, які є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами.
Така позиція підтверджується висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11, у якій зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньої; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Оскільки ОСОБА_2 не проживає в будинку, співвласником якого є позивач, який діє за згодою інших співвласників, та не користується будинком понад 1 рік без поважних причин, витрати на утримання зазначеного будинку не здійснює, до цього часу ОСОБА_2 залишається зареєстрованим у вказаному житловому приміщенні, чим створює перешкоди в користуванні вказаним житлом позивачу, тому у суду є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком під номером АДРЕСА_2
Питання про судові витрати, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому статтею 141 ЦПК України, відповідно до Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати у розмірі 840,80 грн.
Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 272, 280-283, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України,
Позовні вимоги - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком під номером АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 840 /вісімсот сорок гривень/ гривень 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повні найменування учасників

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору:

ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

ОСОБА_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3

Краснопільська селищна рада Сумської області, юридична адреса: смт Краснопілля, вул. Мезенівська, 2 Сумської області,

Суддя В.І. Басова

Повний текст рішення складений 24.11.2020.