ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/954/20
Провадження № 2/210/1091/20
У Х В А Л А

іменем України

"20" лютого 2020 р.

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Вікторович Н.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Клініки професійних захворювань про скасування медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії та визнання зв`язку хронічних захворювань з працею у шкідливих умовах, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 18.02.2020 року до суду з вищезгаданим позовом, в якому просить скасувати медичний висновок Центральної лікарсько-експертної комісії інституту медичної праці Академії медичних наук від 09 червня 2015 року №21/464, а також виписку із медичної карти стаціонарного хворого від 09 червня 2015 року за №511; скасувати медичний висновок Центральної лікарсько-експертної комісії інституту медичної праці Академії медичних наук від 01 жовтня 2019 року №35/779, а також виписку із медичної карти стаціонарного хворого від 03 жовтня 2019 року за №928; визнати зв`язок його хронічних захворювань з працею у шкідливих умовах, в яких він виконував свої професійні обов`язки.

Ознайомившись із змістом позовної заяви та додатками до неї, вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Так, частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, із цивільних та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватно-правових відносин, якщо інший порядок їх розгляду не передбачено законом.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачу.

Згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право, яке має існувати на час звернення до суду, а, по-друге, суб`єктний склад такого спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Відтак, вирішуючи питання про наявність або відсутність юрисдикції суду, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

У цій справі позивачем заявлено вимоги про скасування медичних висновків Центральної лікарсько-експертної комісії інституту медичної праці Академії медичних наук, виписки із медичної карти стаціонарного хворого та визнати зв`язок його хронічних захворювань з працею у шкідливих умовах, в яких він виконував свої професійні обов`язки.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач, який перебуває у віданні МОЗ, наділений повноваженнями приймати рішення, що впливають на можливість реалізації позивачем його права на пенсійне забезпечення, соціальних гарантій і мають обов`язковий характер для інших суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб.

З огляду на вказане спір про оскарження рішень, дій чи бездіяльності, вчинених ЦЛЕК, є публічно-правовим і має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Саме такого висновку дійшла Велика Палата Верховного суду у постанові від 12 грудня 2018 року, за наслідками розгляду справи №490/9823/16-ц та постанові від 26 червня 2019 року у справі №201/11696/18.

Відтак, заявлені позивачем вимоги про скасування медичних висновків Клініки професійних захворювань ДУ «Інституту медицини праці імені Ю.І.Кундієва Національної академії медичних наук» не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, обставини, викладені позивачами в позовній заяві є предметом адміністративного провадження, тому не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, відтак підстави для відкриття провадження відсутні.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч.5 ст.186 ЦПК України).

На підставі викладеного і керуючись п.1 ч.1 ст.186, п.6 ч.1ст.353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Клініки професійних захворювань про скасування медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії та визнання зв`язку хронічних захворювань з працею у шкідливих умовах - відмовити на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

Роз`яснити позивачу, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, тому позивач має право звернутися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали через Дзержинський суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н. Ю. Вікторович