ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8928/20
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову

"30" листопада 2020 р. Дарницький районний суд м.Києва в складі:

головуючої судді Комаревцевої Л.В.,

при секретарі Гаврилюк О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва за адресою: Кошиця, 5а, у порядку загального позовного провадження в відкритому судовому засіданні клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою суду від 18.11.2020 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Дарницького районного суду м. Києва на розгляд надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів.

Ухвалою суду від 18.11.2020 відкрито провадження по справі, яку призначено в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання на 27 січня 2021 року о 16 год. 00 хв. в приміщенні Дарницького районного суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 5-А, каб. 224. Разом з позовом позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить забезпечити позовні вимоги шляхом визначення часу спілкування малолітньої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 щотижня з 10:00 кожного вівторка до 10:00 кожної суботи; у вихідні дні з 10:00 кожної першої суботи до 20:00 того ж дня; зобов`язати батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 передавати малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 їх матері ОСОБА_1 за місцем її проживання згідно визначеного судом часу спілкування.

Заява про забезпечення позову обґрунтована наступним. Протягом другого півріччя 2019 року та першого півріччя 2020 року за попередньою згодою батьків дитина періодично, на вимогу батька та у зручний для нього дні та часи перебувала у нього. З часом відповідач став агресивним, почав психологічно тиснути на дитину та позивача та висловлював матері дитини претензії щодо виховання сина. Відповідач акцентував увагу на те, що годує та одягає дитину, тому сам на свій розсуд буде вирішувати як і скільки часу син буде проводити з матір`ю. Востаннє мати бачила дитину 05.11.2020. Цього ж дня Відповідач разом зі своєю співмешканкою викрав дитину у матері та відмовився повертати, пославшись на вирішення спору в судовому порядку. Відповідач повністю ізолював матір дитини від спілкування та участі у вихованні сина, налаштовує дитину проти матері. Позивач має підстави вважати, що відповідач застосовує до дитини психологічне насильство. Відтак, оскільки позивачу чиняться перешкоди у спілкування з сином в результаті яких можуть бути втрачені безпосередні емоційні контакти, що вплине на результат розгляду справи, позивач просить задовольнити заяву про забезпечення позову.

18.11.2020 року суддею Дарницького районного суду міста Києва Комаревцевою Л.В. постановлено ухвалу, якою вжито заходи забезпечення зазначеної вище позовної заяви шляхом: визначення час спілкування малолітньої дитини: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 у будні дні з 10-00 кожного вівторка до 10-00 кожної суботи та у вихідні дні з 10-00 кожної першої суботи до 20-00 того ж дня та з 10-00 кожної третьої суботи до 20-00 того ж дня до винесення судом рішення; зобов`язано батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 передавати малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 їх матері ОСОБА_1 за місцем її проживання згідно визначеного судом часу спілкування.

25.11.2020 Відповідач, звернувся до суду з заявою про скасування зазначених вище заходів забезпечення позову. В обґрунтування заяви зазначив, що застосовуючи заходи забезпечення суд фактично вирішив спір за заявленими ОСОБА_1 позовними вимогами. Висновки суду щодо необхідності передати дитину матері є передчасними, не грунтуються на належних та допустимих доказах. Вважає, що відсутні підстави для подальшого вжиття заходу, не вирішено питання зустрічного забезпечення.

В судовому засіданні позивач та представник позивача проти задоволення клопотання заперечували, вказавши на обґрунтованість та законність постановленої судом ухвали про забезпечення позову. Відповідач пояснила, що більше місяця не бачить своєї дитини, яку примусово відповідач відібрав у неї 05.11.2020. Дитина на нічному грудному вигодовуванні, про що відповідачу добре відомо. У дитини є рідний брат, який разом з ним проводив час, батьком це не враховано. Ухвала суду про забезпечення позову відповідачем не виконується.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає за необхідне заяву Відповідача , про скасування заходів забезпечення, залишити без задоволення з наступних підстав.

За правилами ст. 149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, а ст. 157 цього Кодексу передбачено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до ч.1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Судом встановлено, що ухвалою суду 18.11.2020 забезпечено позов позивача шляхом визначення часу спілкування малолітньої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 щотижня з з 10:00 кожного вівторка до 10:00 кожної суботи; у вихідні дні з 10:00 кожної першої суботи до 20:00 того ж дня; зобов`язати батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 передавати малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 їх матері ОСОБА_1 за місцем її проживання згідно визначеного судом часу спілкування.

25.11.2020 Відповідач звернувся до суду з клопотанням про скасування зазначених вище заходів забезпечення позову.

Звертаючись з заявою про скасування ухвали про забезпечення позову, заявник вважає, що обраний позивачем вид забезпечення позову є тотожним з її позовними вимогами, висновки суду є передчасними та не ґрунтуються на належних та допустимих доказах. Стверджує, що застосований судом захід забезпечення позову створює негативні емоції для дитини, породжує стрес і моральні страждання від розлучення з батьком.

Разом з тим, судом встановлено, що задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд виходив з того, що малолітня дитина буде підтримувати зв`язок з матір`ю та перебувати періодично у звичних для неї умовах, які були змінені батьком 05 листопада 2020 року без погодження з матір`ю.

У той же час не будуть порушуватися права батька на спілкування з дитиною і перебування дитини з батьком не буде завдавати дитині страждань, оскільки дитина періодично також перебувала у батька за відсутності матері на виконання їх попередньої та тривалої усної домовленості.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Спосіб забезпечення позову, обраний позивачем, не призведе до порушення прав відповідача, як батька на спілкування зі своїм сином та прийняття участі у його вихованні. Будь-яких належних та допустимих доказів, на підтвердження того, що застосований захід забезпечення порушить права та інтереси малолітньої дитини останнім не надано.

Щодо тверджень відповідача, що судом ухвалено рішення яким передбачено відібрання дитини від батька, а також, що Сімейним Кодексом України не передбачено «передання дитини», суд зауважує, що вимогами ст. 150 ЦПК України, законодавцем передбачений спосіб забезпечення позову саме шляхом зобов`язання вчинення дій у справах пов`язаних з сімейними відносинами. Також, на виконання цієї норми згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018 доповнено Закон України «Про виконавче провадження» статтею 64-1 саме якою і визначений порядок примусового виконання рішень суду про встановлення побачення з дитиною.

Ухвалюючи спосіб забезпечення позову суд виходив з того, що наразі дитина проживає з батьком, не має побачень з матір`ю, а тому твердження останнього, що судом не визначено спосіб повернення дитини батьку після побачень з матір`ю не мають під собою логічного підґрунтя.

Посилання відповідача на нерівну кількість часу спілкування батька та матері з дитиною на користь останньої, судом не беруться до уваги, з огляду на проживання дитини разом з матірю до 05.11.2020 , а також рідного брата малолітнього ОСОБА_4 , а саме ОСОБА_6 2007 року народження, який в тому числі має права як член родини на безперешкодне спілкування з малолітнім братом.

Вимогами ч. 1 ст. 154 ЦК України встановлено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Відповідачем не наведено будь-яких доказів можливих збитків останнього які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Зважаючи на викладене, ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню сторонами, суд приходить до висновку, що заява відповідача про скасування заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки обраний позивачкою спосіб забезпечення позову відповідає інтересам дитини, а розділення дитини з матір`ю на довгий час з категоричним обмеженням спілкування може викликати втрату емоційних зв`язків, що можливо значно ускладнить відносини дитини з матрі`ю та ускладнить виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 158 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою суду від 18.11.2020 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів- залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Повний текст ухвали виготовлено 01.12.2020

Суддя: Комаревцева Л.В.