Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/59/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого - судді Леньо В.В., при секретарі - Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Стойка С.М. про визнання права власності на земельну ділянку у в порядку спадкування за законом.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до Виноградівської міської ради Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Стойка С.М. про визнання права власності на земельну ділянку у в порядку спадкування за законом.

Позов мотивовано тим, що позивач є спадкоємцем до майна померлої бабусі - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і яка проживала в АДРЕСА_1 . Рішенням Виноградівського районного суду від 1.02.2019 року у справі №299/4005/18, у порядку спадкування за законом, за позивачем було визнано право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Після проведення реєстрації права власності на успадкований житловий будинок, позивач звернувся до землевпорядної організації з метою встановлення (відновлення) меж земельної ділянкив натурі (на місцевості). В ході проведення робіт, дізнався, що земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 , перебуває у власності покійної спадкодавиці ОСОБА_2 .

Отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку у передбачений законом порядок, позивач немає можливості позаяк, у нього відсутній оригінал державного акту, який посвідчує право власності спадкодавця на вказану земельну ділянку. Факт належності земельної ділянки ОСОБА_2 ,. підтверджується отриманою ним копією державного акту, з відділу у Виноградівському районі ГУ Держгеокадасту, серії ЗК № 004535.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З огляду на зазначене, позивач вказує, що має право успадкувати земельну ділянку, що належала за життя ОСОБА_2 , однак через відсутність оригіналу державного акту та відмову нотаріуса позбавлений можливості здійснити це в позасудовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Позивач у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не з`явилися, однак до суду подано письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Третя особа приватний нотаріус Стойка С.М., в судове засіданння не з`явилася, причини неявки не повідомила.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України (2003 р.).

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача - ОСОБА_2 , яка проживала в АДРЕСА_1 .

Рішенням Виноградівського районного суду від 01.02.2019 року у справі №299/4005/18, у порядку спадкування за законом, за позивачем було визнано право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Також на момент смерті спадкодавцю належала земельна ділянка в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією державного акту серії ЗК № 004535 від 23.03.2004 року.

Отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку у передбачений законом порядок, позивач немає можливості позаяк, у нього відсутній оригінал державного акту, який посвідчує право власності спадкодавця на вказану земельну ділянку.

В порядку цивільного законодавства позивач прийняв спадщину, дана обставина встановлена рішенням Виноградівського районного суду від від 01.02.2019 року у справі №299/4005/18.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до ч.2 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відсутності спадкоємців за заповітом та законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешканцем АДРЕСА_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 0:00:009:0005, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частину рішення проголошено у судовому засіданні 26.лютого2020 року. Повний текст рішення виготовлено 27 лютого 2020 року.

ГоловуючийВ. В. Леньо