Справа № 128/2879/19
УХВАЛА

26 лютого 2020 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участі секретаря Москвичової О.Р.

та учасників справи:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки на час навчання,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем по справі ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 17 липня 2006 року. В шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_4 . Також позивач в позові зазначає, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 10 травня 2006 року, по справі № 2-697, було присуджено стягувати з відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 17 квітня 2006 року, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до зазначеного рішення, примусове стягнення проводилось Вінницьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, з відповідача стягувались аліменти на утримання дочки до досягнення нею повноліття, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час дочка є студенткою першого курсу, денної форми навчання, факультету соціології. Позивач вважає, що відповідач має можливість матеріально утримувати дочку, оскільки він не є інвалідом, працює і до досягнення дочкою повноліття сплачував аліменти. Крім їхньої спільної дочки, відповідач має на утриманні неповнолітню дитину від іншого шлюбу. За вказаних обставин позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дочкою 23 років.

02.12.2019 відповідачем ОСОБА_3 було подано через канцелярію суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. Як на підставу для відмови в задоволенні позовної заяви відповідач посилається на те, що крім дочки ОСОБА_4 , у нього від спільного шлюбу з ОСОБА_6 є дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . А також у нього наявні пристарілі непрацездатні батьки, з якими він зареєстрований та проживає. Крім того, у зв`язку із тяжким матеріальним становищем, він був змушений разом зі своєю родиною виїхати за кордон на тимчасові заробітки, які виконує без офіційної реєстрації та оформлення. Вважає, що підстав для задоволення позовної заяви немає, оскільки дочка ОСОБА_4 зареєстрована не у гуртожитку за місцем навчання, а за місцем реєстрації матері ОСОБА_1 (а.с. 26-32).

02.12.2019 відповідачем ОСОБА_3 також було подано через канцелярію суду клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с. 66-67) та клопотання про витребування доказів (а.с. 68-70).

24.12.2019 позивачем до суду було подано письмову відповідь на відзив (а.с. 83-85).

Ухвалою суду від 22.01.2020 постановлено розгляд даної цивільної справи проводити в порядку загального позовного провадження та замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Також даною ухвалою було задоволено клопотання відповідача про витребування доказів. В зв`язку з витребуванням доказів в підготовчому засіданні було оголошено перерву (а.с. 95-97).

07.02.2020 позивач по справі ОСОБА_1 подала через канцелярію суду письмове клопотання про витребування з посольства України в Республіці Естонії, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , інформацію: чи дійсно громадянин України ОСОБА_3 , реєстраційний номер ОКПП за даними ДРФОПП , перебуває (постійно проживає) на території Республіки Естонії? Чи працевлаштований громадянин України ОСОБА_3 , реєстраційний номер ОКПП за даними ДРФОПП НОМЕР_1 , за місцем перебування (проживання) у Республіці Естонія? Якщо так, то де саме? Чи зареєстровано за громадянином України ОСОБА_3 , реєстраційний номер ОКПП за даними ДРФОПП НОМЕР_1 , на праві власності транспортні засоби або нерухоме майно на території Республіки Естонія? (а.с. 107).

Позивач в підготовчому засіданні 26.02.2020 своє клопотання про витребування доказів підтримала, суду пояснила, що на зверненні до суду з таким клопотанням наполягала її дочка.

Представник відповідача в підготовчому засіданні 26.02.2020 просив відмовити в задоволенні клопотання позивача про витребування доказів, оскільки воно необгрунтоване та не стосується даної справи.

Заслухавши думки учасників справи, оглянувши матеріали цивільної справи № 128/2879/19, суд дійшов такого висновку.

Частинами 1, 2, 3, 4 статті 83 ЦПК України передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Частиною другою статті 84 ЦПК України визначено, що у клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Подане позивачем клопотання не відповідає вимогам ч. 1 ст. 84 ЦПК України, а саме: позивачем не обгрунтовано, які саме обставини можуть підтвердити докази, які вона просить витребувати; позивачем не обгрунтовано підстави, з яких випливає, що вказані нею докази має посольство України в Республіці Естонії; в клопотанні не зазначено вжиті позивачем заходи для отримання цих доказів самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів.

Крім того, клопотання про витребування доказів подане позивачем не в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 ЦПК України. Ні при поданні позову до суду, ні навіть при поданні відповіді на відзив відповідача позивачем нічого не було зазначено про докази, які вона просить витребувати. Позивач також не обґрунтувала неможливість подання клопотання про витребування доказів у встановлений строк.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що клопотання позивача про витребування доказів слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 84, 222, 260 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В клопотанні позивача ОСОБА_1 про витребування доказів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Ю.Ф.Карпінська