Справа №409/2034/19
Пров.№2-о/409/6/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2020 року смт Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: О.Ю.Максименко

за участю секретаря судових засідань: А.М.Малик

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Білокуракине цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В с т а н о в и в :

Заявниця звернулася до Білокуракинського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту сумісного проживання та факту перебування на утриманні.

Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що з ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_2 .. До конфлікту на території Луганської області вони з чоловіком проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Після початку бойових дій позивачка з чоловікам переїхали до родичів в Станично-Луганський район Луганської області, де зареєструвалися як внутрішньо переміщені особи. Після того, як чоловіка заявниці паралізувало, вони восени 2015 року змушені були повернутися додому в с. Челюскінців, оскільки чоловіку потрібен був постійний нагляд і проживання у родичів викликало відповідні незручності. Після смерті чоловіка заявниця звернулася до управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області з заявою про призначення їй пенсії в разі втрати годувальника, оскільки її чоловік мав значно більшу пенсію і вони проживали на його пенсію, проте їй було відмовлено через відсутність документу, що засвідчує факт перебування на утриманні. У зв`язку з цим заявниця вимушена була звернутися до суду.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, в заяві просила суд розглянути справу без її участі.

Представник заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява в частині встановлення факту сумісного проживання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 серпня 2013 року виконавчим комітетом Георгіївської селищної ради Лутугинського району Луганської області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер у віці 74 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Білокуракинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області (а.с.8).

Заявниця зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено копією паспорту серії НОМЕР_3 , виданого Лутугинським РВ УМВС України в Луганській області 11.06.1998 року (а.с.4).

ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено копією паспорту серії НОМЕР_4 , виданого Лутугинським РВ УМВС України в Луганській області 21.05.1998 року (а.с.9).

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 09.04.2015 року № 503, ОСОБА_1 проживає як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 з лютого 2015 року (а.с.6).

Згідно довідки, виданої "управлением по работе с териториями администрации Лутугинского района ЛНР" ОСОБА_2 на момент смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дружиною - ОСОБА_1 (а.с. 12).

Як вбачається з домової книги, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 з 1993 року (а.с.13-16).

Відповідно до посвідчення № 140708 ОСОБА_2 була призначена пенсія за віком з 01.12.1993 року пожиттєво (а.с.11).

Як вбачається з довідки про доходи № НОМЕР_5 від 09.09.2018 року, ОСОБА_1 за період з 01.01.2018р. по 31.08.2019р. отримала пенсію в розмірі 55254,81 грн (а.с.21).

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховучи викладене суд вважає, що доводи ОСОБА_1 в частині встановлення факту сумісного проживання знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та слід задовольнити вимоги їх заяви в цій частині в повному обсязі.

Що стосується встановлення факту перебування позивачки на утриманні свого чоловіка, то в цій частині суд зауважує наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

В пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 В пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року з наступними змінами «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. наступними змінами «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Згідно із статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Ухвалою суду від 19.11.2019 року явку заявниці було визнано обов`язковою з приводу з`ясуваня в судовому засіданні обставин, які підтверджують, що заявниця перебувала на утриманні свого чоловіка. Зазначену ухвалу заявниця отримала особисто. Проте, в судове засідання заявниця не з`явилася, будь-яких заяв до суду не направляла. Ухвалою суду від 18.12.2019 року заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, відповідно до якої заявниці був наданий строк для усунення недоліків та зазначено спосіб їх усунення, а саме необхідність надати суду уточнену заяву та її копію для заінтересованої особи, в якій, окрім викладеного, зазначити: обставини та якими доказами підтверджується, що померлий чоловік заявниці - ОСОБА_2 отримував більшу пенсію ніж заявниця, тобто, що вона перебувала на утриманні свого чоловіка.

Згідно повернутого до суду повідомлення про вручення поштового відправлення заявниця отримала ухвалу суду від 18.12.2019 року 30.12.2019 року, про що свідчить її особистий підпис на повідомленні.

Станом на теперішній час недоліки не усунені. Заяви про продовження строку для усунення недоліків від заявниці до суду не надходило.

Згідно п.8 ч.1 ст. 257 ЦПК України провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Отже, цивільна справа за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення в частині встановлення факту перебування позивачки на утриманні свого чоловіка підлягає залишенню без розгляду.

Заявниці роз`яснюється, що вона відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України має право звернутися до суду повторно з заявою про встановлення факту перебування на утриманні.

На підставі викладеного, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року з наступними змінами «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Законом України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 49, 77-81, 257, 263-265, 268, 315, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити частково.

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 до дня смерті ОСОБА_2 .

Заяву в частині встановлення факту перебування на утриманні залишити без розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Білокуракинський районний суд Луганської області на підставі п.15.5 ч.1 Розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з складання повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Лутугинським РВ УМВС України в Луганській області 11.06.1998 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області, , місцезнаходження: вул. 1- го Травня б. 20 смт Станиця-Луганська Луганська область.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О.Ю. Максименко