19 лютого 2020 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді - Таран Н.Г.
секретаря - Раєвського П.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу),-
Ухвалою від 12.11.2019 року відкрито провадження у вищевказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.
В судове засідання представник позивача не з`явився, направив заяву в якій позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві та просив позов задовольнити, розгляд справи провести в його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач в судове засідання тричі не з`явився. Відповідно до ст.128 ЦПК України про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву не подав. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд, у відповідності до ст.ст.223 ч.4, 280 ч.1 ЦПК України, мав можливість ухвалити рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів .
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 08.04.2019 року в м. Києві по пр. Броварському, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Honda Civic 1.5» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, скоїв наїзд на бордюр та знак 4.7, вилетів на смугу зустрічного руху, та скоїв зіткнення з автомобілем марки «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до перекидання автомобіля «Honda Civic 1.5», що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 12.1, 11.4 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Крім того, 08.04.2019 року ОСОБА_1 , в м. Києві по пр. Броварському, повторно протягом року керував автомобілем марки «Honda Civic 1.5» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Так, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_1 було застраховано ПАТ «HACK «ОРАНТА» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ9832545 .
16.04.2019 року до ПАТ «HACK «ОРАНТА» звернувся власник пошкодженого автомобіля марки «ГАЗ А21R22» д.н.з. НОМЕР_2 з заявою про виплату страхового відшкодування.
Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 як водія автомобіля марки «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ПАТ «HACK «ОРАНТА» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ9832545 , позивачем було сплачено особі потерпілій в ДТП страхове відшкодування (з врахуванням франшизи) в розмірі 8796,56 грн.
Боржнику були направлені регресні вимоги, однак, останній на них жодним чином не реагує, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.3 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.
Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Із змісту ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника абоводія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Приймаючи до уваги те, що відповідачем з його вини заподіяна шкода у результаті дорожньо-транспортної пригоди, визнання його винним у вчинення ДТП у стані алкогольного сп`яніння та зважаючи на здійснення страховиком виплати страхового відшкодування, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає, що при задоволенні позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем у виді судового збору в сумі 1921,00 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 76, 81- 82, 141, 264, 265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, ст. ст. 512, 514, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу) - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 8796,56 грн. та судовий збір у розмірі 1921,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Суддя: Н.Г. Таран