Справа № 507/1158/20
Провадження № 2/507/489/2020
Номер рядка звіту 22
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" листопада 2020 р. смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Вужиловського О.В.
за участю секретаря судового засідання Вододюка В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любашівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство ім.Івана Піддубного» Любашівського району Одеської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та скасування державної реєстрації,
В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного.
З наданого суду копії договору оренди земельної ділянки, укладеного від імені ОСОБА_1 та ТОВ «СГП ім. Піддубного» видно, що земельна ділянка, що належить ОСОБА_1 передана в оренду відповідачу по справі на сім років. У вказаному договорі відсутня дата його укладення, не зазначено кадастровий номер земельної ділянки, не визначено конкретний розмір орендної плати, а лише зазначено, що орендна плата не може бути меншою 3% від нормативної грошової оцінки землі (а.с. 23, 24).
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до ст. 81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статті 15 та 16 ЦК України передбачають право на захист цивільних прав та інтересів та захист цивільних прав та інтересів судом.
За змістом частини першої статті 203 ЦК України, частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до частини першої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.
За змістом частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, дата укладання та строк дії договору оренди. Відсутність в договорі оренди землі однієї з істотних умов є підставою для визнання договору недійсним відповідно до Закону.
У спорі про визнання недійсним договору оренди землі з підстав відсутності в ньому істотної умови вартості орендної плати, строків та умов її сплати суд повинен установити, чи дійсно порушуються права орендодавця у зв`язку з відсутністю в договорі таких умов, визначити істотність таких умов, а також з`ясувати, у чому саме полягає порушення законних прав позивача.
Вищезазначене узгоджуються з правовими позиціями, викладеними у Постановах ВСУ від 25.12.2013 р. по справі № 6-78цс13, від 21.01.2015 р. по справі № 6-215цс14, від 04.02.2015 р. по справі № 6-233цс14, від 21.09.2016 р. по справі № 6-1512цс16 згідно яких встановлено, шо виходячи з того, що відповідно до статті 3 ЦПК України та статті 15 ЦК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, суд повинен встановити, чи дійсно порушує право орендодавця відсутність у договорі оренди умов, передбачених статтею 15 Закону України "Про оренду землі", визначити істотність цих умов, а також з`ясувати, у чому саме полягає порушення законних прав орендодавця.
Питання оренди землі, форм та розмірів оплати за оренду, її встановлення та зміни, порядку укладення, зміни та припинення договорів оренди тощо регулюють Земельний кодекс України, Закон України «Про оренду землі», Указ Президента «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок і земельних часток (паїв) та Постанова Кабміну Про затвердження Типового договору оренди землі.
Згідно ст. 1 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок і земельних часток (паїв) від 02 лютого 2002 року № 92/2002 визначено, що плата за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі встановлюється не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю) та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря.
Укладений від імені позивача договір оренди земельної ділянки, що належить позивачу, повністю суперечать вимогам чинного законодавства в частині погодження розміру орендної плати та зазначення дати його укладення.
Так, у вказаному договорі оренди земельної ділянки взагалі відсутня дата його укладення, а також фактично не визначено розміру орендної плати, а лише зазначено, що орендна плата не може бути меншою 3% від нормативної грошової оцінки, що є істотними умовами для позивача.
Даними умовами договору, орендодавець завідомо введений в оману (щодо дати укладення договору, строку його дії, розміру орендної плати, строків та періодичності її сплати), та позбавлений права отримувати орендну плату, яка відповідає діючому законодавству України, що вказує на відсутність погодження таких істотних умов як орендна плата та дата укладення договору та строк його дії.
Вказані обставини свідчать про відсутність у договорі істотних умов щодо дати укладення договору та розміру орендної плати, які суттєво порушують права позивача, як власника земельної ділянки, на отримання належної плати за користування його майном.
Оскільки при укладенні оскаржуваного договору оренди земельної ділянки було допущено істотні порушення, встановлені на підставі досліджених доказів у судовому засіданні щодо дати укладення договору, визначення та виплати орендної плати, то на думку суду вимоги позивача про те, що даний договір необхідно визнати недійсним та скасувати його державну реєстрацію належить задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про оренду землі», ст.ст. 202-216 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 263-268 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство ім.Івана Піддубного» Любашівського району Одеської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та скасування державної реєстрації - задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача , поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя Любашівського
районного суду
Одеської області: О.В. Вужиловський