Справа № 362/5584/18
Провадження № 2/362/284/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2020 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Марчука О.Л.,

при секретарях - Люкшиній Т.В., Лущик Т.М.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника третьої особи - Кощей К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Васильківської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно їх дітей.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебував у шлюбі з відповідачкою, за час якого у них народилося двоє дітей. Зазначив, що відповідачка з 2014 року разом з ними не проживає, не цікавиться дітьми, не приймає участі у їх вихованні та не спілкується із дітьми.

Позивач і його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з викладених у заяві підстав.

Позивач пояснив, що відповідач покинула дітей і з 18 травня 2014 року почала проживати окремо від них; відповідач жодної допомоги дітям не надає, їх життям не цікавиться та не виховує їх дітей.

Відповідач в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову; підтвердила доводи позивача про факт їх окремого проживання з 18 травня 2014 року.

Пояснила, що з 2015 року їх діти із нею не спілкуються, однак вона бажає щоб діти проживали разом із нею; зазначила, що дитина схильна до фантазій і бреше.

Також повідомила суду, що вона не зверталася до уповноважених органів з приводу існування перешкод у її спілкування з дітьми та їй у цьому ніхто не перешкоджав.

Представник третьої особи в судовому засіданні повідомила про те, що зі слів дітей, вони не мають бажання спілкуватися із матір`ю.

Також, під час розгляду справи судом, третьою особою надано висновок про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав (а.с. 84 - 88).

Вислухавши вступне слово учасників процесу та дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків.

Сторони є батьками дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними Свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 30 травня 2014 і серії НОМЕР_2 від 30 травня 2014 року (а.с. 11, 12).

Згідно із довідкою № 89 від 09 лютого 2018 року виконавчого комітету Крушинської сільської ради, позивач зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 та його сім`я складається із сина і дочки (а.с. 13).

Із довідки № 10/02-12 від 02 січня 2019 року виконавчого комітету Крушинської сільської ради вбачається, що зареєстрованим місцем проживання відповідача є адреса: АДРЕСА_1 (а.с. 39).

За змістом довідки Васильківської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів № 9 Васильківської міської ради Київської області від 27 лютого 2018 року № 44 судом встановлено, що за час навчання ОСОБА_4 у даному освітньому закладі, вихованням і матеріальним забезпеченням дитини займався батько, мати дитини вихованням сина не цікавилася (а.с. 14).

Аналогічні відомості наведено у характеристиці від 27.02.2018 року учня ОСОБА_4 про те, що хлопчик виховується батьком, а мати участі у вихованні сина не приймає (а.с. 15).

За змістом довідки Васильківської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів № 9 Васильківської міської ради Київської області від 27 лютого 2018 року № 45 судом встановлено, що за час навчання ОСОБА_5 у даному освітньому закладі, вихованням і матеріальним забезпеченням дитини займався батько, мати дитини вихованням дочки не цікавилася (а.с. 16).

Аналогічні відомості наведено у характеристиці учениці ОСОБА_5 про те, що навчанням і вихованням дитини займається батько, який регулярно відвідує школу (а.с. 17).

Відповідно до листа Комунального закладу Васильківської районної ради «Васильківський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 02 березня 2018 року № 161 судом встановлено, що діти ОСОБА_4 і ОСОБА_5 знаходяться під наглядом лікарів Васильківської амбулаторії ЗПСМ № 2 та з`являлися до медичного закладу у супроводі батька та бабусі (а.с. 29).

Постановою старшого державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Ліщенко Н.Г. від 03.11.2017 року відкрито виконавче провадження про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх дитини ОСОБА_5 ; при цьому, у зв`язку із заборгованістю по сплаті аліментів, державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України (а.с. 32, 33, 34, 35, 36).

Вказані обставини сторони визнали і не оспорили.

Крім того, суд обов`язково враховує встановлені обставини щодо погіршення стану здоров`я ОСОБА_5 після її перебування за місцем проживання у матері в січні 2015 року, що підтверджено відповідними медичними документами та з приводу чого позивач звертався до правоохоронних органів (а.с. 18, 19 - 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 56, 57, 106).

Вирішуючи справу по суті, суд керується положеннями Закону України «Про охорону дитинства» та нормами Сімейного кодексу України.

Зокрема, норми статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці; позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Стаття 150 СК України встановлює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Відповідно до положень статті 155 СК України, здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Пунктом другим частини першої статті 164 СК України передбачено, що матір може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Оскільки відповідач протягом тривалого часу, вже понад п`ять років проживає окремо від своїх дітей, з 2015 року із ними не спілкується (про що сама і повідомила суду), діти знаходяться на повному утриманні батька, відповідач не відвідує дітей, не спілкується із ними, не займається їх вихованням і піклуванням, не цікавиться життям дітей, не надає будь-якої, у тому числі матеріальної допомоги та не надає позивачу грошові кошти на утримання їх дітей, має заборгованість по сплаті аліментів на утримання своїх дітей, суд приходить до висновку, що такою бездіяльністю відповідач ухиляється від виконання обов`язків по вихованню своїх неповнолітніх дітей, а тому має бути позбавлена батьківських прав.

Зазначені обставини знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні.

У зв`язку із вищенаведеними встановленими під час розгляду справи фактичними обставинами, суд критично оцінює та не приймає до уваги висновок органу опіки та піклування Васильківської районної державної адміністрації від 17.09.2019 року № 1141/6-23, оскільки він не ґрунтується на належній оцінці поведінки матері щодо своїх дітей, із якими вона спільно не проживає та не спілкується із ними тривалий час у декілька років.

Судом не встановлено, що відповідачу будь-хто та/або яким-небудь чином чинив перешкоди у належному виконанні її батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, судовий збір слід покласти на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 150, 155, 164 СК України, ст. ст. 1 - 13, 19, 23, 27, 34, 76 - 83, 89, 95, 133, 142, 197, 198, 258, 259, 263 - 265, 273 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок у відшкодування судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий

Дата складення повного судового рішення - 26 лютого 2020 року.