ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 685/1467/19
Провадження № 22-ц/4820/406/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Спірідонової Т.В.

розглянув в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 685/1467/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 02 грудня 2019 року в складі судді Самойловича А.П. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дружини.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5000 грн. щомісяця та стягувати їх, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття, також стягнути з ОСОБА_1 на її утримання, як дружина, з якою проживає дитина, аліменти в розмірі 2000 грн. щомісяця і до досягнення сина ОСОБА_4 трирічного віку, стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позову вказувала, що 29 жовтня 2017 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який не розірваний. У подружжя від шлюбу є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час сторони спільно не проживають, сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, фактично сімейні стосунки повністю припинені.

Дитина проживає спільно з матір`ю позичем та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати належні кошти на утримання сина. Маючи кошти, витрачає їх лише на особисті потреби, інтересами сім`ї, сина не цікавиться. При цьому, позивач зазначала, що не працює, оскількиперебуває у відпустці по догляду за дитиною, інших доходів не має. Одержувана нею допомога по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років у розмірі 860 грн. щомісячно є недостатньою, як для утримання дитини, так і для особистого утримання, інших джерел доходів у неї немає.

Позивач також зазначала, що ОСОБА_1 є дієздатним, працює, має реальну змогу сплачувати аліменти.

Рішенням Теофіпольського районного суду від 02 грудня 2019 року вказаний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на місяць, починаючи з 22 жовтня 2019 року і до 07 вересня 2036 року включно. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання, як дружини, з якою проживає дитина, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 на місяць, починаючи з 22 жовтня 2019 року і до 07 вересня 2022 року включно. В решті позову відмовлено. Рішення в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить скасувати вказане рішення суду, ухвалити нове, яким частково задоволити позов. Вважає, що при вирішенні спору дав невірну оцінку обставинам справи, не вірно перевірив надані суду докази. Так, вказує, що неспроможний сплачувати ту суму аліментів, яку просила стягнути позивач, оскільки на даний час є безробітним і, фактично на його утриманні перебуває хворий батько. Посилання суду в рішенні, що він має дохід, безпідставне, спростовується відомостями з державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, а також довідкою центру зайнятості. Апелянт вказує, що на теперішній час є спроможним сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1200 грн. Тому просить скасувати рішення Теофіпольського районного суду від 02 грудня 2019 року, ухвалити нове, яким стягнути з нього, ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , в розмірі 1200 грн. на місяць, починаючи з 22 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання, як дружини, з якою проживає дитина, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 на щомісячно до досягнення сином трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 , яка змінила прізвище на дошлюбне ОСОБА_5 , вказує, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, тому просить залишити без змін оскаржуване судове рішення. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт вказує, що під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач підтвердив свою згоду на сплату аліментів, заперечень щодо свого майнового стану суду не надавав. Вважає, що докази надані відповідачем до апеляційного суду, щодо того, що він не отримує доходів є неналежними, оскільки надані ним відомості з державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків не є свідченням відсутності в нього доходів, а є лише підтвердженням того, що в вказаний період він не сплачував податків. Також вважає безпідставним посилання апелянта на те, що на його утримані перебуває хворий батько, оскільки у відповідача ще є рідні брати та матір, які є працездатним. Крім того, вважає невірним подання вказаних доків до апеляційного суду, оскільки під час розгляду справи судом першої інстанції вказані докази не були подані, хоча відповідач не був позбавлений можливості подати їх до суду.

Заслухавши доповідача та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду зміні з наступних підстав.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування норм матеріального права,

Так судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 29 жовтня 2917 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На даний час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає з позивачкою та перебувають на її повному утриманні.

Відповідач допомоги на утримання дитини позивачці не надає.

Позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку у Теофіпольському управлінні соціального захисту та одержує щомісячну одноразову допомогу по догляду за дитиною.

Як передбачено ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Частинами 1 і 2 статті 80 СК України встановлено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ст. 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ст. 141 Сімейного кодексу України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років становить : з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня;

Постановляючи рішення про стягнення з відповідача аліментів в сумі по 2000 грн. на утримання дитини та 500 грн. на утримання дружини, суд першої інстанції правильно виходив з того, що ОСОБА_3 не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, є здоровою працездатною особою, у нього на утриманні відсутні інші особи, він спроможний та зобов`язаний утримувати своїх дітей та може надавати матеріальну допомогу дружині.

Таким чином суд першої інстанції правомірно задовольнив позов частково, з цим висновком погоджується і колегія апеляційного суду враховуючи фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей.

Доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом обставин справи, неврахування судом всіх обставин справи, матеріального становища відповідача, відсутності в нього будь-якого доходу, стягнення аліментів в більшому розмірі, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку слід відхилити.

Так як вбачається з матеріалів справи суд повністю з`ясував обставини справи на підставі наданих сторонами доказів, дійшов правильного висновку про можливість відповідача надавати матеріальну допомогу дружині, визначив розмір аліментів сумі 2000 грн. на утримання дитини та 500 грн. на утримання дружини, що відповідає нормам сімейного законодавства та потребам на утримання дитини і непрацюючої дружини.

При цьому суд приймає до уваги, що законодавством встановлено розмір аліментів - 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку лише як мінімум, який може бути стягнуто судом, однак не є сталою величиною, суд має право визначати розмір аліментів в більшому розмірі, але не менше цих 50%.

Крім того як зазначено вище відповідач є здоровою працездатною особою, в нього на утриманні відсутні інші непрацездатні особи, він може працевлаштовуватись на оплачувану роботу чи отримувати інші доходи внаслідок своєї трудової діяльності для забезпечення гармонійного розвитку та утримання дитини, а отже він спроможний та зобов`язаний утримувати свою дитину та надавати матеріальну допомогу непрацюючій дружині.

Також не приймає до уваги суд і посилання апелянт на його проживання разом з хворим батьком.

Як вбачається з наданих апелянтом письмових документів його батько, 1960 року народження, є інвалідом третьої групи, тобто не є повністю непрацездатним. При цьому відповідачем не надано жодних доказів, що батько перебуває в нього на утриманні.

В той же час, визначаючи час до закінчення якого підлягають стягненню аліменти, суд першої інстанції допустився помилки.

Так рішенням суду аліменти на утримання дитини стягнуто, починаючи з 22 жовтня 2019 року і до 07 вересня 2036 року, аліменти на утримання дружини, починаючи з 22 жовтня 2019 року і до 07 вересня 2022 року включно.

Однак згідно норм ст. 180 Сімейного кодексу батьки зобов`язані утримувати дитину - до досягнення нею повноліття, а відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Тобто законодавець визначив момент до якого підлягають стягненню аліменти на дитину до досягнення нею повноліття, а на дружину до досягнення дитиною трьох років, а не конкретним строком в днях, місяцях, роках щодо віку дитину.

Крім того неповнолітній ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 і досягне трирічного віку ІНФОРМАЦІЯ_2 , а суд стягнув аліменти на утримання дружини до 07 вересня 2022 року, тобто до досягнення дитиною чотирирічного віку.

Також і позивач в своїй позовній заяві просила стягнути аліменти на дитину до досягнення дитиною повноліття, а на дружину до досягнення дитиною трирічного віку, а не з зазначенням конкретних термінів стягнення в днях, місяцях, роках.

За таких обставин рішення суду підлягає зміні в частині терміну до якого підлягають стягненню аліменти з відповідача на користь позивача, а саме з вказанням стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття, на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 02 грудня 2019 року змінити.

Викласти абзаци другий та третій резолютивної частини рішення в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на місяць, починаючи з 22 жовтня 2019 року і до досягнення ним повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання, як дружини, з якою проживає син ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 500 на місяць, починаючи з 22 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною трьох років.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 лютого 2020 року.

Судді А.М. Костенко

Л.М. Грох

Т.В. Спірідонова