Справа №705/4026/19
2/705/1414/20
У Х В А Л А

25 листопада 2020 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі: головуючого судді Годік Л.С.

при секретарі Шаповал Н.В.

за участю: прокурора Уманської місцевої прокуратури Білковської І.В.

представника відповідача Товстенко К.В.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом заступника керівника Уманської місцевої прокуратури Черкаської області в інтересах держави в особі: Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_1 про скасування правового акту органу державної влади та скасування рішення про державну реєстрацію права,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2019 року заступник керівника Уманської місцевої прокуратури Черкаської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі: Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_1 про скасування правового акту органу державної влади та скасування рішення про державну реєстрацію права, у якому просить: скасувати наказ Головного управління Держгеокадасту в Черкаській області від 14.03.2017 № 23-932/14-17-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення ОСОБА_1 ; скасувати запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку загальною площею 1,6379 га, з кадастровим номером :02:000:1293, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташована в адміністративних межах Максимівської сільської ради Уманського району Черкаської області, за ОСОБА_1 , внесений державним реєстратором виконавчого комітету Верхняцької селищної ради Христинівського району Черкаської області за індексним номером 34759892 від 12.04.2017

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Товстенко К.В. подав до суду клопотання про закриття провадження у даній справі, оскільки вважає, вказана справа не підсудна Уманському міськрайонному суду та підлягає передачі на розгляд до Черкаського адміністративного суду. Земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб`єктом владних повноважень, пов`язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності, належить до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Прокурор ОСОБА_2 заперечила проти задоволення даного клопотання, посилаючись на подану в письмовому вигляді відповідь на відзив.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися в установленому порядку.

Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з позовної заяви, прийнятий наказ Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області від 14.03.2017 № 23-932/14-17-СГ щодо передачі у приватну власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану в межах Максимівської сільської ради Уманського району, кадастровий номер :02:000:1293 суперечить вимогам чинного земельного законодавства та ставиться питання про його скасування оскільки приймаючи спірний наказ, ГУ Держгеокадастру в Черкаській області факт реалізації відповідачем права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не перевірило, чим порушило вимоги земельного законодавства, що призвело до безпідставного вибуття землі із державної власності.

Згідно з ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», при вирішенні питань, пов`язаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин, судам слід ураховувати роз`яснення, викладені в пунктах 2 і 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7"Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (із змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2), а також Рішення Конституційного Суду України від 1 квітня 2010 року №10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому суди мають виходити з того, що згідно зі статтями 13 і 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324 і главою 30ЦК земля та земельні ділянки є об`єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Отже, суд має з`ясувати, є спір приватноправовим або публічно-правовим; чи виник спір із відносин, урегульованих нормами цивільного права, чи пов`язані ці відносини зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності; чи виник спір щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин.

У п. 7 вказаної Постанови зазначено, що земельні відносини, суб`єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об`єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного кодексу України; далі - ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб`єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи невирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131, 144,146, 147, 149, 151ЗК та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року № 1559-VI "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності", про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Між тим, предметом позовних вимог у даній справі є визнання недійсними наказу про затвердження проекту землеустрою та надання у власність земельної ділянки для фізичної особи, а також скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію прав на земельну ділянку.

Крім того, відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів, спірна земельна ділянка належить ОСОБА_1 ..

Тому даний спір з урахуванням вищевикладеного має вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

За таких обставин, клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 19, 255, 257, 260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження у справі за позовом заступника керівника Уманської місцевої прокуратури Черкаської області в інтересах держави в особі: Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_1 про скасування правового акту органу державної влади та скасування рішення про державну реєстрацію права відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Л.С. Годік