Єдиний унікальний номер 448/225/20
Провадження № 2/448/335/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24.02.2020 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Позивачка в порядку поділу спільного майна подружжя просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; на 1/2 частину автомобіля марки «Opel Vivaro», номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску; а також виділити їй частину спільно нажитого майна, а саме телевізор вартістю 5000 грн., диван вартістю 8900 грн., шафу-купе вартістю 6700 грн., комп`ютерний стіл вартістю 1500 грн., комп`ютер вартістю 12000 грн., електричну м`ясорубку вартістю 1000 грн., холодильник вартістю 1250 грн. та пральну машину вартістю 6000 грн., а всього вартістю 42350 грн.

Ознайомившись із вказаною позовною заявою ОСОБА_1 , вважаю, що таку необхідно залишити без руху виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява має містити відомості: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язків досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з ч.1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Однак дана позовна заява не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Із прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивачка просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; на 1/2 частину автомобіля марки «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; а також виділити їй частину спільно нажитого майна, а саме телевізор вартістю 5000 грн., диван вартістю 8900 грн., шафу-купе вартістю 6700 грн., комп`ютерний стіл вартістю 1500 грн., комп`ютер вартістю 12000 грн., електричну м`ясорубку вартістю 1000 грн., холодильник вартістю 1250 грн. та пральну машину вартістю 6000 грн., а всього вартістю 42350 грн.

Із змісту позову вбачається, що між сторонами виник спір майнового характеру та заявлені позовні вимоги відносяться до вимог майнового характеру. Розмір судового збору за подання таких вимог визначається з урахуванням вартості спірного майна.

Однак позивачкою ОСОБА_1 в порушення вимог п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України в позовній заяві не зазначено ціни позову.

Позовна заява та додані до неї документи не містять доказів щодо погодження з відповідачем вартості спірного майна подружжя, як і доказів на підтвердження вартості майна, яке є предметом поділу, - на час подачі позову, у мотивувальній частині позовної заяви також відсутніпокликання на докази в підтвердження дійсної вартості спірного майна та відповідно дійсної ціни позову. Так, сторона позивача покликається на вартість частини спірного майна, зокрема квартири, на момент набуття такого, що зазначена у відповідному договорі купівлі-продажу, тобто вартість квартири (15 000 грн.) станом на 23.05.2003р. Відповідно, визначення вартості даного майна з урахуванням наведених позивачкою відомостей може не відповідати дійсній вартості такого майна на момент пред`явлення позову.

Згідно із п.п.2, 9, 10 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності вартістю майна, а у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості, а якщо позов складається з кількох самостійних вимог, як в даному випадку, ціна позову визначається сумою всіх вимог.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014р., розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача. Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Дійсна вартість майна визначається згідно вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна, висновок про вартість майна є його невід`ємною частиною (стаття 12 Закону).

Зі змісту ст.ст.175, 176 ЦПК України вбачається, що тягар доказування вартості майна несе саме позивач.

Однак, сторона позивача в порушення вимог п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України не надала належних та допустимих доказів (звіт про оцінку майна із висновком про його вартість, роздруківки оголошень продажу аналогічного майна в районі місця знаходження спірного майна, тощо) дійсної вартості спірного майна, із якої необхідно визначити ціну позову та сплатити судовий збір.

У зв`язку із не визначенням дійсної (реальної) вартості спірного майна, суд позбавлений можливості перевірити правильність сплаченого позивачкою судового збору.

За викладених обставин, позивачка ОСОБА_1 має зазначити дійсну вартість майна (квартири, автомобіля та ін.) на момент звернення до суду з заявленим позовом, надати докази на підтвердження дійсної вартості спірного майна.

Крім того, позивачка у позовній заяві покликається на факт понесення нею витрат по оплаті судового збору в сумі 1718,75 грн. та витрат на надання правової допомоги в сумі 5000 грн., що підтверджується квитанцією, однак в матеріалах, доданих до позову, наявна лише квитанція про сплату судового збору, докази на підтвердження інших витрат відсутні.

Вищезазначені обставини позбавляють можливості суд вирішити питання про відкриття провадження у справі.

Згідно з вимогами ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Зважаючи на характер та обсяг виявлених недоліків позовної заяви, строк на їх усунення доцільно визначити позивачці ОСОБА_1 терміном десять днів із дня отримання копії ухвали суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.185 ЦПК України, суддя -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху та роз`яснити, що у випадку виконання нею у встановлений строк відповідних вимог ухвали суду, заява вважається поданою в день первісного її подання, інакше така вважається неподаною та повертається заявнику з усіма доданими документами.

Ухвала є остаточною та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Ю.В.Кічак