Постанова

Іменем України

13 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 214/5030/16-ц

провадження № 61-2183св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач-1 - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

представники відповідача-1: Близно Оксана Григорівна, Страшко Людмила Володимирівна,

відповідач-2 - ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду у складі колегії суддів: Каратаєвої Л. О., Ткаченко І. Ю., Деркач Н. М. від 07 листопада 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), ОСОБА_3 про визнання припиненим обтяження у вигляді застави рухомого майна.

Позовна заява мотивована тим, що 01 вересня 2016 року він дізнався, що належний йому автомобіль марки «Хюндай Соната», 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 обтяжений забороною на відчуження ПАТ «Дельта Банк». Стверджував, що жодних договірних відносин між ним та ПАТ «Дельта Банк» ніколи не було. Як підставу для накладення обтяження ПАТ «Дельта Банк» зазначило договір купівлі-продажу прав вимоги б/н від 20 травня 2013 року та договір застави № 16/64-З01/06-А від 02 серпня 2006 року. При цьому, боржником зазначено ОСОБА_3 , тому вважав, що банк протиправно обтяжив належне йому майно.

Крім того, зазначав, що строк будь-яких зобов`язань ОСОБА_3 перед ПАТ «Дельта Банк» минув, оскільки вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу на користь ПАТ «Кредитпромбанк», право вимоги якого перейшло до ПАТ «Дельта Банк», було стягнуто заборгованість за кредитним договором у повному обсязі; виконавчий документ до ОСОБА_3 не пред`являвся.

Посилаючись на вказані обставини, просив визнати припиненим обтяження у вигляді застави рухомого майна автомобіля марки «Хюндай Соната», 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №12295977 від 20 березня 2012 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано припиненим обтяження у вигляді застави рухомого майна: автомобіля «Хюндай Соната», 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , належного ОСОБА_1 , зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 20 березня 2012 року за № 12295977.

Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач не має будь-яких зобов'язань перед ПАТ «Дельта Банк», останнє не надало належних та допустимих доказів права вимоги до позивача та права обтяжувати будь-яке належне йому майно.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2018 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Виирішено питання про розподіл судових витрат.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що оскільки позивач набув рухоме майно, що було відчужено ОСОБА_3 як заставодавцем без згоди ПАТ «Кредитпромбанк» як заставодержателя та за наявності обтяження цього майна в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що 06 серпня 2018 року апеляційний суд Дніпропетровської області виніс ухвалу про призначення справи до апеляційного розгляду на 12 грудня 2018 року, копію якої отримав позивач. Однак, прибувши до суду апеляційної інстанції 12 грудня 2018 року його повідомили, що справа розглянута 07 листопада 2018 року. Тобто, судом апеляційної інстанції не було повідомлено позивача про дату, час і місце проведення судового засідання у суді апеляційної інстанції. Крім того, суд апеляційної інстанції не врахував відсутність правових підстав для обтяження належного позивачу автомобіля та увійшов в обговорення питання щодо наявності кредитної заборгованості у позивача перед АТ «УкрСиббанк», яке не було предметом розгляду у суді першої інстанції.

Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 28 січня 2019 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року; відкрито касаційне провадження в указаній і витребувано цивільну справу № 214/5030/16-ц з Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року здійснюється Верховним Судом у складі Касаційного цивільного суду в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 5 частини першої статті 411 ЦПК України визначено, що судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Частиною четвертою статті 411 ЦПК України передбачено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Так, 06 серпня 2018 року ухвалами апеляційного суду Дніпропетровської області відкрито апеляційне провадження в указаній справі та призначено її розгляд на 12 грудня 2018 року з викликом в судове засідання учасників справи.

У зв`язку із ліквідацією апеляційного суду Дніпропетровської області відповідно до Указу Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в округах» справа № 214/5030/16-ц була передана до Дніпровського апеляційного суду.

09 жовтня 2018 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду справу прийнято до провадження та призначено до апеляційного розгляду на 07 листопада 2018 року з повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи.

07 листопада 2018 року розгляд справи в апеляційному суді проходив у відкритому судовому засіданні.

У той же час, матеріали справи не містять доказів про повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду вказаної справи в Дніпровському апеляційному суді.

Частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України передбачено, що відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Розміщення на офіційному веб-сайті судової влади України судової повістки-повідомлення про призначення вказаної справи до розгляду на 07 листопада 2018 року на 11 год. 40 хв. в силу вимог частини одинадцятої статті 128 ЦПК України не є належним повідомленням позивача ОСОБА_1 про дату, час і місце судового засідання.

Вказане свідчить про відсутність у суду апеляційної інстанції на час розгляду апеляційної скарги ПАТ «Дельта Банк» на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2018 року належного повідомлення позивача ОСОБА_1 про призначене на 07 листопада 2018 року на 11 год. 40 хв. судове засідання.

За таких обставин доводи заявника про неналежне його повідомлення про розгляд справи в апеляційному суді є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (стаття 129 Конституції України).Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

У зв`язку із цим, розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін ? одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Таким чином, неналежне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи в апеляційному судів є порушенням вимоги статті 6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя.

За таких обставин, ураховуючи вимоги пункту 5 частини першої, частини четвертої статті 411 ЦПК України та доводи касаційної скарги ОСОБА_1 щодо неналежного повідомлення його про дату, час та місце проведення судового засідання в апеляційному суді, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про наявність підстав для обов`язкового скасування постанови суду апеляційної інстанції, оскільки справу розглянуто за відсутності позивача, який належним чином не повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і він обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою, з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун