Провадження № 2/727/122/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2020 року м. Чернівці
Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді - Кодрян Л.І.
за участю секретаря судового засідання Кицинюка С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-
В обґрунтування позову зазначає, що 02.09.2016 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Європейський страховий альянс» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК №4748621. Згідно умов договору забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «LEXUS RX» ДНЗ НОМЕР_1 .
09.10.2016 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю вищезазначеного забезпеченого транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , який залишив місце дорожньо-транспортної пригоди та транспортного засобу марки «AUDI B4» ДНЗ НОМЕР_2 . Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 08.02.2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 124-4 КУпАП.
Посилаючись на норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Цивільного кодексу України, позивач вважає, що існують правові підстави для задоволення позову.
Ухвалою суду від 27.11.2019 року відкрито провадження в даній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника ПАТ «Європейський страховий альянс», позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.130, 131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомив.
Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні ч.1 ст.6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі», п.п.52, 53, 57, рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», п.п.40, 41, 42).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Тому, ураховуючи вищевказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст.280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові докази, що є у матеріалах справи, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 10.11.2016 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Європейський страховий альянс» укладено договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК №4748621 від 02.09.2016, згідно якого було застраховано цивільно-правову відповідальність водіїв транспортного засобу марки «LEXUS RX», державний номерний знак НОМЕР_1 строк дії з 02.09.2016 року до 01.09.2017 року (а.с.4,5).
Як вбачається з постанови Першотравневого районного суду м.Чернівці від 08.02.2017 року, 09.10.2016 року близько 20 год. 30 хв. в м. Чернівці по вул. Гагаріна 40, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «LEXUS RX400», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечної швидкості та безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «AUDI B4», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Після чого місце дорожньо-транспортної пригоди залишив, чим порушив п.п. 2.3 б, 2.10 а, 12.1, 13.1 Правил Дорожнього руху України і тим самим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Зазначеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП (а.с.7).
За змістом ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, винуватість відповідача ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди та факт залишення місце дорожньо-транспортної пригоди доказуванню не підлягають.
Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Згідно ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
У відповідності до положення п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.
Відповідно до п.п. 38.1.1 п. 38.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно із ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Враховуючи договір страхування серії АК №4748621 від 02.09.2016 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Європейський страховий альянс» страхова компанія ПАТ «Європейський страховий альянс» звернулася до ОСОБА_1 з заявою про стягнення заборгованості в порядку регресу № 8918 від 17.01.2018 року (а.с.31).
Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування шкоди в порядку регресу знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1921 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4,5,12, 13, 76-81, 89, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.
На рішення може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Л.І. Кодрян