ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/320/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2020 р.

Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Литвин Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення документу для виїзду неповнолітньої дитини за межі Автономної республіки Крим до материкової частини України без згоди батька,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про надання дозволу на оформлення документів для періодичних виїздів неповнолітньої дитини за межі АР Крим до материкової частини України без згоди батька.

В судове засідання позивач та представник позивача ОСОБА_3 не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити.

У своїй позовній заяві представник позивача ОСОБА_3 зазначила, що позивач від шлюбу з ОСОБА_2 має доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач відмовляється надати тимчасовий дозвіл на виїзд дитини до АР Крим з метою оздоровлення та відпочинку і така позиція ОСОБА_2 шкодить інтересам дітей. За таких обставин, оскільки дитині для всебічного розвитку необхідно виїжджати на оздоровлення і відпочинок, тому просить надати дозвіл на виготовлення документу для виїзду неповнолітньої дитини за межі АР Крим до материкової частини України без згоди батька з 01.01.2020 до 31.12.2022 .

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомити за останньою відомою адресою не має можливості, оскільки поштові відправлення УДППЗ «Укрпошта» з материкової частини України не приймаються поштою АР Крим та повертаються у зворотньому напрямку. Відомості про рух справи розміщені на офіційному веб-сайті Дарницького районного суду м. Києва. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, за наявних у справі матеріалів. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило.

За таких підстав судом відповідно до положень ст. 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити у даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 25.08.2016, виданого Корабельним районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою батька - ОСОБА_2 та матері - ОСОБА_1 (а.с. 26).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13.04.2018 по справі № 754/16465/17 надано дозвіл ОСОБА_1 на оформлення документу для виїзду за межі АР Крим материкової частини України неповнолітньої ОСОБА_4 без згоди батька ОСОБА_2 .. Надано дозвіл ОСОБА_1 на виїзд за межі Автономної республіки Крим до материкової частини України неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без згоди і супроводу її батька ОСОБА_2 у період з 01 червня 2018 року по 01 липня 2018 року, з 01 вересня 2018 року по 15 жовтня 2018 року, з 25 грудня 2018 року по 01 січня 2019 року (а.с. 6-10).

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25.01.2019 по справі № 752/17621/18 надано дозвіл на тимчасовий виїзд за межі Автономної республіки Крим до материкової частини України неповнолітній ОСОБА_4 без згоди та супроводу її батька ОСОБА_2 протягом 2019 року в супроводі її матері ОСОБА_1 (а.с. 13-15).

У відповідності до ч.1-2, ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Частина 2, ст.10 цієї Конвенції наголошує, що держави-учасниці поважають право дитини та її батьків залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну.

Згідно положень ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом положень ч.3, ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України встановлено, зокрема, Законом України „Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року №3857-XII та Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57.

Згідно ст.4 Закону України „Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" та постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57 „Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України" виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до п.3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57 виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів, піклувальників) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених батьками.

Як зазначає п.22, ч.1 цих Правил виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон.

Дане положення направлене на реалізацію права другого з батьків знати про місце перебування дитини за кордоном та час такого перебування.

За відсутності згоди одного з батьків виїзд малолітнього, неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку.

Таким чином, чинним законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності такої згоди одного з батьків.

Оцінюючи належність, допустимість а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що відповідач згоди на виїзд своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_4 за межі Автономної республіки Крим до материкової частини України для її оздоровлення і відпочинку не надав, виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд приходить до висновку про надання дозволу ОСОБА_1 на оформлення документів на виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_4 за межі Автономної республіки Крим до материкової частини України без згоди батька у період з 01.01.2020 по 31.12.2022.

Керуючись ст.4; 10; 12-13; 76-80; 81; 133; 141; 223; 263-265 ЦПК України, на підставі ст.3; ч.2, ст.10 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, ст.33 Конституції України, ст.15; 16 ЦК України, ст.141; 157 СК України, ст.4; ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України, ст.11 Закону України „Про охорону дитинства", ст.313 ЦК України, Закону України „Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року № 3857-XII та п.3; 22 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення документів для виїзду неповнолітньої дитини за межі АР Крим до материкової частини України без згоди батька - задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_1 без згоди батька ОСОБА_2 оформлення документів для періодичних виїздів неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі Автономної республіки Крим до материкової частини України з 01.01.2020 по 31.12.2022 з метою оздоровлення, відпочинку та відвідування родичів.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення, а учаснику справи, якому не було вручене повне заочне рішення в день його проголошення - протягом 20 днів з дня вручення його повного тексту заочного рішення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя : О.М. Колесник