РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Мурашової Н.А.

за участі секретаря - Бойко Л.Л.

представника позивача - Піскарьова А.О.

відповідачки - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

16.09.2020р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив змінити спосіб та розмір аліментів, які стягнуті з нього на підставі судового наказу Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 29.08.2019р. на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 13.08.2019р. і до повноліття дитини.

Позов мотивував тим, що він офіційно не працює, тому не може сплачувати аліменти в розмірі, який нараховується йому на підставі ч.2 ст.195 СК України, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості (приблизно 11тис.грн), що спричиняє постійне зростання боргу за аліментами. Згідно з ст.184 СК України підставою для визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі є наявність у платника нерегулярного, мінливого доходу, одержання частини доходу в натурі а інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, така зміна може мати місце за положеннями ст.192 СК України.

Просив стягнути з нього аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00грн., починаючи з 13.08.2019р. і до повноліття дитини.

Ухвалою суду від 17.09.2020р. відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено підготовче судове засідання.

16.10.2020р. від відповідачки ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона позов не визнала та зазначила, що вона дійсно перебувала в зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_3 і від цього шлюбу має неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає разом з нею. Судовим наказом з ОСОБА_3 на її користь на утримання неповнолітньої доньки стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно. За змістом ст.181 СК України спосіб стягнення аліментів - в частці від заробітку чи в твердій грошовій сумі визначається та змінюється одержувачем аліментів, тобто в даному випадку нею. Зміна способу стягнення аліментів за позовом боржника не передбачена законом, у зв`язку з чим ця позовна вимога є безпідставною. Щодо зменшення розміру аліментів, то позивач не подав доказів значного погіршення свого матеріального стану. Він не працював як на час винесення судового наказу, так і на теперішній час. Інших обставин, які б могли впливати на зміну розміру аліментів, немає. Розмір аліментів, який просить стягнути відповідач -1200,00грн. є занадто малим, оскільки вона щомісяця в середньому витрачає на утримання доньки близько 5000,00грн., при тому, що отримує аліменти близько 1050,00грн. щомісячно. У зв`язку з цим вважає доводи позивача необґрунтованими та безпідставними. Просить в позові відмовити повністю.

30.10.2020р. позивач подав уточнену позовну заяву, в якій змінив свої позовні вимоги і просить зменшити розмір аліментів, які стягнуті з нього на підставі судового наказу Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 29.08.2019р. на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/10 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, щомісячно і до повноліття дитини.

Ухвалою суду від 30.10.2020р. уточнена позовна заява про зменшення розміру аліментів прийнята до судового розгляду.

06.11.2020р. від відповідачки ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на уточнену позовну заяви, в якому вона ці позовні вимоги не визнала з підстав, зазначених в первісному відзиві. Вважає, що запропонований ним розмір аліментів не є достатнім для гармонійного розвитку дитини і не відповідає реальній вартості життя. Просить в позові відмовити повністю.

Ухвалою суду від 04.11.2020р. підготовче провадження закрито та справа призначена до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Піскарьов А.О. в судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просить його задовольнити в повному обсязі. Додатково суду пояснив, що підставою звернення до суду стала неможливість позивача сплачувати аліменти в розмірі, який нараховується йому державним виконавцем як непрацюючій особі, і зростання заборгованості по аліментам. При цьому, він ніде не працює, нерухомого майна немає, має зареєстрований на ньому автомобіль 1980р.в., з 2019р. перебуває на обліку в міському центрі зайнятості як безробітний, отримує відповідну допомогу. Влаштуватися офіційно на роботу в Україні або виїхати на заробітки за кордон немає можливості. В іншому шлюбі не перебуває, інших неповнолітніх дітей та утриманців немає. Проживає разом з матір`ю, яка і допомагає йому матеріально. Тому визначення розміру аліментів в 1/10 частині, що фактично буде становити десь 1200,00грн., надасть можливість позивачу своєчасно сплачувати аліменти, погасити заборгованість та виїхати для працевлаштування за кордон, щоб в подальшому утримувати неповнолітню дитину.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала повністю з підстав, викладених у відзивах на позов та уточнений позов. В задоволені позову просить відмовити повністю.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, знаходить позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІвід 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч.8,9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно з ст.180 СК України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених законом.

Суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.06.2017р.

Шлюб розірвано за рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 22.01.2020р., яке набрало законної сили 22.02.2020р.

Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу та на т.ч. мешкає разом з матір`ю - відповідачкою у справі ОСОБА_2 .

Судовим наказом №2-н/337/766/2019, ЄУН 337/3439/19, виданим 29.08.2019р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя, з позивача ОСОБА_3 на користь відповідачки ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.08.2019р. і до повноліття дитини.

На даний час судовий наказ перебуває на примусовому виконанні в Шевченківському ВДВС м.Запоріжжя.

Згідно з довідкою Запорізького міського центру зайнятості №1635 від 18.09.2020р. ОСОБА_3 з 18.09.2019р. перебуває на обліку як шукач роботи.

Згідно з довідкою Запорізького міського центру зайнятості №1718 від 03.10.2019р. ОСОБА_3 з 26.09.2020р. перебуває на обліку як безробітний.

Згідно з довідкою Запорізького міського центру зайнятості №864 від 02.10.2020р. ОСОБА_3 з 26.09.2020р. по 26.09.2020р. перебував на обліку як безробітний і за цей період отримав допомогу по безробіттю в загальному розмірі 16 334,27грн., з якого утримані аліменти в загальному розмірі 6801,57грн.

Згідно з Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податку №3966/0/5 від 16.11.2020р. ОСОБА_3 отримав дохід у 2 кварталі 2019р. (звільнився 31.05.2019р.) у вигляді заробітної плати в розмірі 8346,00грн., в 1 та 2 кварталі 2020р. - у вигляді соціальних виплат в розмірі відповідно 4827,03грн та 5867,25грн.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.11.2020р. відомості про зареєстроване за ОСОБА_3 будь-яке нерухоме майно відсутні.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію ТЗ від 07.07.2011р. за ОСОБА_3 зареєстрований на праві власності автомобіль ВАЗ 21011ЗНГ, 1980р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку з точки зору належності, допустимості, достатності та достовірності, суд вважає заявлені позивачем ОСОБА_3 вимоги незаконними та необґрунтованими.

В даному випадку суд виходить з того, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Так, ст.192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме, зміни матеріального або сімейного стану одержувача чи платника аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, за змістом цієї норми права підставами зміни розміру аліментів є зміна матеріального чи сімейного стану. При цьому, зазначені положення закону не виключають як одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів, так і їх самостійне, незалежне одна від одної існування.

Доведення підстав для зменшення розміру аліментів за позовом платника аліментів, зокрема, через погіршення його матеріального стану покладається в силу вимог ст.12,13,81 ЦПК України на позивача.

Однак, суд вважає, що позивач ОСОБА_3 та його представник не надали суду належних, допустимих та достовірних доказів, які б свідчили про те, що після ухвалення судового рішення про стягнення з нього на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 аліментів розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), його матеріальне становище погіршилось таким чином, щоб це стало підставою для зменшення розміру аліментів.

Як встановлено судом і це не заперечується сторонами, позивач ОСОБА_3 в іншому шлюбі не перебував та не перебуває, інших утриманців не мав та не має, здоровий, не був офіційно працевлаштований як на момент видачі судового наказу про стягнення аліментів, так і на теперішній час.

При цьому, з вересня 2019р. по вересень 2020р. він перебував на обліку як безробітний в міському центрі зайнятості, отримував допомогу по безробіттю, з якої і утримувались аліменти на користь відповідачки ОСОБА_2 у визначеному судовим рішенням розмірі.

Доводи позивача та його представника про те, що, незважаючи на це, розмір аліментів нараховувався державним виконавцем, виходячи із середнього заробітку для даної місцевості як непрацюючій особі, і це сприяло зростанню заборгованості, суд при ухваленні цього рішення відхиляє, оскільки це питання підлягає вирішенню в іншому процесуальному порядку і виходить за межі розгляду даної справи.

Як вже зазначалось, позивач за віком та станом здоров`я є працездатною особою, має на праві власності транспортний засіб, отже не позбавлений можливості заробляти собі на життя та виконувати беззаперечний (абсолютний) батьківський обов`язок утримувати свою неповнолітню дитину.

Відсутність у позивача офіційного місця роботи та зареєстрованого на праві власності нерухомого майна не є обставиною, яка сама по собі свідчить про його скрутне матеріальне становище та дає підстави для зменшення розміру аліментів, який, на думку суду, у раніше визначеному розмірі - 1/4 частина заробітку (доходу), але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, з урахуванням наданого відповідачкою ОСОБА_2 обґрунтованого розрахунку витрат на потреби дитини, є необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дитини, розумним та справедливим.

Крім того, ніяких доказів на підтвердження переліку та розміру витрат, які позивач вимушений нести, крім сплати аліментів, суду також не надано.

Отже, жодних обставин, які б свідчили про істотне погіршення матеріального стану позивача і неможливість сплачувати ним аліменти в раніше визначеному розмірі, судом не встановлено і позивачем не доведено, у зв`язку з чим підстав для зменшення розміру аліментів суд не знаходить.

На підставі вищевикладеного, в позові ОСОБА_3 слід відмовити повністю.

Керуючись ст.7,180-184,192 Сімейного Кодексу України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89, 141,258,263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.11.2020р.

Суддя Н.А.Мурашова

19.11.2020