Справа № 2-1404/10
Провадження № 4-с/242/1/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року м.Селидове

Селидівський міський суд Донецької області у складі

головуючого судді Коліщук З.М.,

секретаря судового засідання Гандзюк К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Селидове в режимі відеоконференції, скаргу представника скаржника ОСОБА_1 - адвоката Берзінь Сергія Людвиговича, на бездіяльність державних виконавців Ленінського районного відділу ДВС м. Донецьк ГТУЮ у Донецькій області, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,

за участю представника ОСОБА_2 В. адвоката Берзінь С.Л.,

встановив:

29.10.2019 року до Селидівського міського суду Донецької області надійшла скарга представника скаржника ОСОБА_1 - адвоката Берзінь Сергія Людвиговича, на бездіяльність державних виконавців Ленінського районного відділу ДВС м.Донецьк ГТУЮ у Донецькій області, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи».

У обґрунтування своєї скарги заявник посилався на те, що на виконанні ДВС в період з 12.04.2011 року по 26.12.2013 року знаходилось виконавче провадження № 25831087 щодо примусового виконання рішення суду на підставі виконавчого листа від 17.03.2011 року № 2-1404/10, виданого Ворошиловським районним судом м.Донецька про звернення стягнення на предмет застави за договором застави транспортного засобу № 15-94/36-8/08, згідно з яким предметом застави став належний боржнику на праві власності автомобіль марки Honda, модель Legend, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, об`єм двигуна 3471 куб. см, номер шасі(кузов, рама) НОМЕР_2 , зареєстрований 25.12.2007 року ВРЕР № 3 м.Донецька УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, шляхом продажу вказаного предмета застави Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Головне управління Промінвестбанку в Донецькій області(надалі позивач) з укладанням від імені позивача договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем, з правом зняття з обліку вказаного автомобіля.

12.04.2011 року постановою державного виконавця Вільголенко С.В. відкрито виконавче провадження, накладено арешт на майно боржника.

19.02.2013 року постановою державного виконавця Вільголенко С.В. зупинено виконавче провадження на період розгляду Ворошиловським районним судом м.Донецька справи про заміну вибулої сторони стягувача(позивача) його правонаступником ТОВ «Кредитні ініціативи»(надалі стягувач).

29.11.2013 року постановою державного виконавця Клименко Д.Г. поновлено виконавче провадження № 25831087, стягувачу направлено лист щодо встановлення дати та місця передання автотранспортного засобу, документів та ключів від нього, яка була призначена на 25.12.2013 року на 11 годину на території ДВС. У визначений час будь-яких осіб, які були представниками стягувача, до ДВС не з`явились, таким чином стягувач перешкоджає виконанню рішення суду.

Згідно з витягом з Автоматизованої системи виконавчих проваджень від 14.10.2019 року виконавче провадження № 25831087 у період з 26.12.2013 року по теперішній час знаходиться в стані завершеного на підставі постанови державного виконавця ДВС Клименко Д.Г. від 26.12.2013 року про повернення стягувачу виконавчого документу на підставі п.4 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Крім того, на виконанні ДВС в період з 12.04.2011 року по 10.11.2014 року знаходилось виконавче провадження № 25828596 щодо примусового виконання рішення суду на підставі виконавчого листа від 17.03.2011 року № 2-1404/10, виданого Ворошиловським районним судом м.Донецька про стягнення з боржника на користь позивача заборгованості у розмірі 488155, 24 грн. за кредитним договором № 15-93/36-2/08.

12.04.2011 року постановою державного виконавця Вільголенко С.В. було відкрито виконавче провадження, накладено арешт на майно боржника.

27.04.2012 року постановою державного виконавця Вільголенко С.В. оголошений в розшук транспортний засіб боржника автомобіль марки Honda, модель Legend, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

19.02.2013 року постановою державного виконавця Вільголенко С.В. зупинено виконавче провадження на період розгляду Ворошиловським районним судом м.Донецька справи про заміну вибулої сторони стягувача (позивача) його правонаступником стягувачем.

10.11.2014 року постановою державного виконавця Ханюкової О.В. повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження завершено.

Крім того, на виконанні ДВС в період з 12.04.2011 року по 26.12.2013 року знаходилось виконавче провадження № 25830094 щодо примусового виконання рішення суду на підставі виконавчого листа від 17.03.2011 року № 2-1404/10, виданого Ворошиловським районним судом м.Донецька про зобов`язання боржника передати позивачу документи, що підтверджують право власності на предмет застави за договором застави транспортного засобу № 15-94/36-8/08 - автомобіль марки Honda, модель Legend, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, об`єм двигуна 3471 куб. см, номер шасі(кузов, рама) НОМЕР_2 , зареєстрований 25.12.2007 року ВРЕР № 3 м.Донецька УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, та ключі від автомобіля.

12.04.2011 року постановою державного виконавця Вільголенко С.В. відкрито виконавче провадження, накладено арешт на майно боржника.

19.02.2013 року постановою державного виконавця Вільголенко С.В. зупинено виконавче провадження на період розгляду Ворошиловським районним судом м.Донецька справи про заміну вибулої сторони стягувача (позивача) його правонаступником стягувачем.

29.11.2013 року постановою державного виконавця Клименко Д.Г. поновлено виконавче провадження № 25830094, стягувачу було направлено лист щодо встановлення дати та місця передання автотранспортного засобу, документів та ключів від нього, яка була призначена на 25.12.2013 року на 11 годину на території ДВС. У визначений час будь-яких осіб, які були представниками стягувача, до ДВС не з`явились, таким чином стягувач перешкоджає виконанню рішення суду.

26.12.2013 року постановою державного виконавця Клименко Д.Г. було повернуто виконавчий документ стягувану на підставі п.4 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження завершено.

30.09.2019 року боржник через свого представника адвоката Берзіня С.Л. звернувся до ДВС із заявами про закінчення вказаних виконавчих проваджень № 25828596, № 25831087, № 25830094 та зняття арештів з майна боржника.

Листами від 02.10.2019 року ДВС повідомив, що станом на теперішній час відсутні підстави для винесення постанов про закінчення зазначених виконавчих проваджень або зняття арештів з майна боржника.

Вважає, що повернення виконавчого документу стягувачу є формою завершення виконавчого провадження, а тому зазначені виконавчі провадження є завершеними.

Крім того, строк зберігання виконавчих проваджень сплинув, а тому вони підлягають знищенню.

Враховуючи, що виконавчі листи, видані Ворошиловським районним судом м.Донецька, перебували на виконанні ДВС на території м.Донецька, яка є тимчасово окупованою територією, фактично вони, як і всі матеріали зазначених виконавчих проваджень, є втраченими.

У зв`язку з цим, просить визнати неправомірною бездіяльність державних виконавців Ленінського районного відділу ДВС м.Донецьк ГТУЮ у Донецькій області, яка полягає у не знятті арештів з майна боржника ОСОБА_1 в межах завершених виконавчих проваджень №25828596, № 25831087, № 25830094; зобов`язати державних виконавців Ленінського районного відділу ДВС м.Донецьк ГТУЮ у Донецькій області усунути вказані порушення(поновити порушені права боржника ОСОБА_1 шляхом видання зобов`язань: скасувати постанову державного виконавця Ленінського районного відділу ДВС м.Донецьк ГТУЮ у Донецькій області від 12.04.2011 року, винесену в межах виконавчого провадження № 25828596, якою накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 та зняти арешт з майна, що належить ОСОБА_1 , в межах виконавчого провадження № 25828596; скасувати постанову державного виконавця Ленінського районного відділу ДВС м.Донецьк ГТУЮ у Донецькій області від 12.04.2011 року, винесену в межах виконавчого провадження № 25831087, якою накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 та зняти арешт з майна, що належить ОСОБА_1 , в межах виконавчого провадження № 25830094; скасувати постанову державного виконавця Ленінського районного відділу ДВС м.Донецьк ГТУЮ у Донецькій області від 12.04.2011 року, винесену в межах виконавчого провадження № 25828596, якою накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 та зняти арешт з майна, що належить ОСОБА_1 , в межах виконавчого провадження № 25830094.

Представник скаржника ОСОБА_1 - адвокат Берзінь С.Л. в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник стягувача ТОВ «Кредитні ініціативи» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Державні виконавці Ленінського районного відділу ДВС м. Донецьк ГТУЮ у Донецькій області в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, заслухавши думку представника скаржника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 06.12.2019 року частково відновлення втрачене судове провадження у справі № 2-1404/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Головне управління Промінвестбанку в Донецькій області» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в частині встановлення повного змісту рішення Ворошоловського районного суду м.Донецька від 23.02.2010 року у справі №2-1404/10, виконавчих листів, виданих Ворошиловським районним судом м.Донецька від 17.06.2010 року у справі № 2-1404/10; постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №25830094 від 26.12.2013 року(арк. справи 63-74).

З рішення Ворошиловського районного суду м.Донецька від 23.02.2010 року вбачається, що з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Головне управління Промінвестбанку в Донецькій області» стягнуто заборгованість у розмірі 486205 грн. 24 коп.(що за курсом НБУ(7,99) на момент розгляду складає еквивалент 60851,72 доларів США, за кредитним договором № 15-93/36-2/08 від 08.01.2008 року; витрати по сплаті судового збору у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду у розмірі 250 грн.

Звернуто стягнення на предмет застави за договором застави, а саме: автомобіль марки Honda, модель Legend, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, об`єм двигуна 3471 куб. см, номер шасі(кузов, рама) НОМЕР_2 , зареєстрований 25.12.2007 року ВРЕР № 3 м.Донецька УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, що належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ АНС НОМЕР_3 , виданого ВРЕР № 3 м.Донецька УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 25.12.2007 року, шляхом продажу вказаного предмета застави Промінвестбанком в особі філії «Головне управління Промінвестбанку в Донецькій області з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем, з правом зняття з обліку вказаного автомобіля в Красноармійському МРЕВ Донецької області.

Зобов`язано ОСОБА_1 передати Публічному акціонерному товариству «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Головне управління Промінвестбанку в Донецькій області» документи, що підтверджують право власності на предмет застави - автомобіль марки Honda, модель Legend, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, об`єм двигуна 3471 куб. см, номер шасі(кузов, рама) НОМЕР_2 , зареєстрований 25.12.2007 року ВРЕР № 3 м.Донецька УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, та ключі від автомобіля(арк. справи 65-69).

На підставі рішення Ворошиловського районного суду м.Донецька від 23.02.2010 року були видані виконавчі листи 17.03.2011 року, в яких зазначено строк пред`явлення виконавчих листів до виконання 17.06.2013 року(арк. справи 69-72).

Згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна станом на 10.10.2019 року вбачається наявність обтяжень на рухоме майно ОСОБА_1 , а саме: обтяження № 16638237 застава рухомого майна; боржник ОСОБА_3 , обтяжував Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»; № 15716817 арешт рухомого майна; боржник ОСОБА_3 , обтяжував: Відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві; №15716807 арешт рухомого майна;боржник ОСОБА_1 , обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві(арк. справи 9).

30.09.2019 року представник боржника адвокат Берзінь С.Л. звернувся до Ленінського РВ ДВС м.Донецьк ГТУЮ у Донецькій області із заявами про закінчення виконавчих проваджень та зняття арешту з майна боржника(арк. справи 10-15).

Листами начальника Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції від 02.10.2019 року представнику ОСОБА_1 адвокату Берзінь С.Л. повідомлено, що з листа представника ОСОБА_1 стало відомо, що 26.12.2013 року державний виконавець, керуючись п.4 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження»(у редакції Закону, яка діяла до 05.10.2016 року) виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, тобто виконавче провадження завершено. На підставі вищевикладеного, станом на теперішній час відсутні підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 25828596; виконавчого провадження № 25831087; виконавчого провадження №25830094, або для зняття арешту з майна ОСОБА_1 (арк. справи 17-19).

Ухвалами Селидівського міського суду Донецької області від 31.10.2019 року, 13.01.2020 року та запитом від 10.02.2020 року зобов`язано державних виконавців Ленінського РВ ДВС м.Донецька ГТУЮ у Донецькій області надати суду для дослідження в судовому засіданні матеріали виконавчих проваджень № 25828596; № 25831087; № 25830094, але суду не були надані вказані виконавчі провадження та відповіді на ухвали суду та запит.

Отже, суд досліджує докази, наявні в матеріалах справи.

З Витягу з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень вбачається, що 12.04.2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №25831087 за виконавчим документом про звернення стягнення на предмет застави за договором застави, а саме: автомобіль марки Honda, модель Legend, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, об`єм двигуна 3471 куб. см, номер шасі(кузов, рама) НОМЕР_2 , зареєстрований 25.12.2007 року ВРЕР № 3 м.Донецька УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, що належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ АНС НОМЕР_3 , виданого ВРЕР № 3 м.Донецька УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 25.12.2007 року, шляхом продажу вказаного предмета застави Промінвестбанком в особі філії «Головне управління Промінвестбанку в Донецькій області з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем, з правом зняття з обліку вказаного автомобіля в Красноармійському МРЕВ Донецької області. Виконавче провадження зупинено на підставі п.12 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження»(звернення до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником).

19.02.2013 року постановою державного виконавця Вільголенко С.В. зупинено виконавче провадження на підставі заяви боржника, яка надійшла до відділу з копією заяви, направленої до Ленінського районного суду м.Донецька, про заміну сторони виконавчого провадження, до розгляду справи по суті.

29.11.2013 року постановою державного виконавця Клименко Д.Г. поновлено виконавче провадження № 25831087, стягувачу направлено лист щодо встановлення дати та місця передання автотранспортного засобу, документів та ключів від нього, яка була призначена на 25.12.2013 року на 11 годину на території ДВС. У визначений час будь-яких осіб, які були представниками стягувача, до ДВС не з`явились. Таким чином, стягувач перешкоджає виконанню рішення суду.

26.12.2014 року постановою державного виконавця повернуто виконавчий документ стягувачеві на підставі п.4 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Станом на 23.10.2019 року виконавче провадження № 25831087 завершено.

Щодо виконавчого провадження № 25828596:12.04.2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 25831087 за виконавчим документом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Головне управління Промінвестбанку в Донецькій області» заборгованості у розмірі 488155, 24 грн.

27.04.2012 року державним виконавцем винесено постанову про оголошення розшуку майна боржника, а саме на автомобіль марки Honda, модель Legend, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, об`єм двигуна 3471 куб. см, номер шасі(кузов, рама) НОМЕР_2 , зареєстрований 25.12.2007 року ВРЕР № 3 м.Донецька УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, що належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ АНС НОМЕР_3 , виданого ВРЕР № 3 м.Донецька УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 25.12.2007 року.

19.02.2013 року постановою державного виконавця Вільголенко С.В. зупинено виконавче провадження на підставі заяви боржника, яка надійшла до відділу з копією заяви, направленої до Ленінського районного суду м.Донецька, про заміну сторони виконавчого провадження, до розгляду справи по суті.

10.11.2014 року державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження за п.12 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження»; виконавчий документ повернуто стягувачеві на підставі п.9 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження»(встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника).

Станом на 23.10.2019 року виконавче провадження № 25828596 завершено(арк. справи 23-24).

З постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м.Донецьку від 26.12.2013 року вбачається, що 17.07.2013 року стягувачу направлено лист вимога щодо проведення авансування виконавчих дій щодо організації виконавчих дій щодо передачі стягувачу документів та ключів від автомобіля ХОНДА ЛЕГЕНД, держ. Номер НОМЕР_1 . До теперішнього часу ні відповіді ні суми коштів на авансування витрат виконавчих дій від стягувача до відділу ДВС Ленінського РУЮ у м.Донецька не надходило. На підставі п.4 ч.1 ст.47, ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий лист № 2-1404, виданий 17.03.2011 року Ворошиловським районним судом м.Донецька про зобов`язання ОСОБА_1 передати Публічному акціонерному товариству «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Головне управління Промінвестбанку в Донецькій області» документи, що підтверджують право власності на предмет застави - автомобіль марки Honda, модельLegend, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, об`єм двигуна 3471 куб. см, номер шасі(кузов, рама) НОМЕР_2 , зареєстрований 25.12.2007 року ВРЕР № 3 м.Донецька УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, та ключі від автомобіля повернуто стягувачу. Припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення(арк. справи 73-74).

З акту видачі майна від 06.06.2017 року, укладеного між ДП «СЕТАМ» Міністерства юстиції України» в особі фахівця з приймання майна Київської філії ДП «СЕТАМ» Давидкевича С.В. та ОСОБА_4 вбачається, що на підставі вимоги державного виконавця № б/н від 2.06.2017 року та постанови про закінчення виконавчого провадження № б/н від 4.05.2017 року та постанови про зняття арешту майна б/н від 4.05.2017 року транспортний засіб Honda Legend, АН 5691 СО, НОМЕР_2 , 2006 року передано зберігачу ОСОБА_5 (арк. справи 58).

Відповідно до ч.1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 13 Закону, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

З матеріалів справи вбачається, що предметом оскарження у справі є бездіяльність державних виконавців РВ ДВС м.Донецьк ГТУЮ у Донецькій області, яка полягає у не вирішенні питання щодо зняття арешту з майна боржника при поверненні виконавчих документів стягувачеві.

Згідно з ч.1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції чинній на час здійснення виконавчої дії) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Звертаючись із заявами до державної виконавчої служби, представник боржника покликався на те, що у зв`язку з тим, що виконавчі документи повернуті стягувачу та на теперішній час виконавчі провадження знаходяться у стані завершених, просив закінчити виконавчі провадження та зняти арешт з майна ОСОБА_1 .

Крім того, вважає, що строк зберігання виконавчих проваджень закінчено та вони підлягають знищенню, а на підставі того, що виконавчі листи від 17.03.2011 року № 2-1404, видані Ворошиловським районним судом м.Донецька, яка є тимчасово окупованою територією, то фактично вони, як і всі матеріали виконавчих проваджень № 25828596, № 25831087, №25830094(окрім зафіксованої інформації у АСВП), є втраченими.

Порядок та підстави повернення виконавчого документа стягувачу були врегульовані статтею 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час здійснення виконавчої дії).

З матеріалів справи вбачається, що виконавчі документи були повернуті стягувачу з наступних підстав:

у виконавчому провадженні № 25831087 повернуто виконавчий лист стягувачу 26.12.2013 року на підставі п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»(стягувач перешкоджає провадженню або не здійснення авансування);

у виконавчому провадженні № 25830094 повернуто виконавчий лист стягувачу 26.12.2013 року на підставі п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»(не здійснення авансування);

у виконавчому провадженні № 25828596 повернуто виконавчий лист стягувачу 10.11.2014 року на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»(встановлення законом заборони щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника).

Відповідно до ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції, чинній на час здійснення виконавчої дії) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо:

1) є письмова заява стягувача;

2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення;

4) стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа;

5) у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника);

6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;

8) коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно;

9) наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Разом з тим,ч.5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції, чинній на час здійснення виконавчої дії) визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час здійснення виконавчої дії) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

За змістом статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються:

1) пред`явленням виконавчого документа до виконання;

2) частковим виконанням рішення боржником;

3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час здійснення виконавчої дії)виконавче провадження підлягає закінченню у передбачених частиною першою цієї статті випадках.

При цьому у ній не зазначено такого випадку, як закінчення виконавчого провадження у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу.

Згідно із частиною другою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Таким чином, у разі повернення виконавчого документа стягувачу виконавче провадження не є закінченим, після якого могли б наступити правові наслідки, передбачені частиною другою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Ураховуючи викладене, суд на підставі належним чином оцінених доказів дійшов висновку про те, що законодавством не передбачено право державного виконавця на зняття арешту у разі повернення виконавчого документа стягувачу та з з цих підстав, стягувач має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконано і боржником за яким є саме ОСОБА_1 у цій справі.

В цій частині суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 6 березня 2019 року у справі №263/1468/17.

З таких підстав, суд не вбачає бездіяльність державних виконавців Ленінського районного відділу ДВС м.Донецька ГТУЮ в Донецькій області щодо зняття арештів з майна боржника.

Щодо застосування ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження» № 606-XIV щодо не зняття арешту за рішенням суду, на яку скаржник посилається у своїй скарзі, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно із статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Зазначені у цій статті постанови можуть бути оскаржені сторонами в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Частини третя та четверта статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV встановлюють випадки зняття арешту з майна боржника за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби або за постановою державного виконавця.

Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб`єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов`язані з визнанням права власності на арештоване майно.

Таким чином, за змістом наведених положень Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За змістом статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.

Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статтей 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на момент вчинення процесуальної дії).

Відповідно до положень статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV і роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 4 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» (з наступними змінами) особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

У даній справі арешт майна не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, а тому в цій частині суд не приймає до уваги вимогу скаржника.

В цій частині суд приймає до уваги позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 26 вересня 2019 року у справі № 607/3894/17.

Щодо доводів скаржника про закінчення строку зберігання виконавчих проваджень, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Скаржник в заяві покликається на Порядок роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року №2274/5, який втратив чинність 19.07.2017 року на підставі наказу Міністерства юстиції України № 2302/5 від 19.07.2017 року.

Разом з тим, відповідно до п.15 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України( в редакції чинній на час звернення скаржника до суду) передбачає, що у разі якщо завершене виконавче провадження знищено у зв`язку із закінченням строку його зберігання, виконавець вживає заходів щодо відновлення матеріалів виконавчого провадження за допомогою відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження та інших документів, інформації, одержаних ним, у тому числі від сторін виконавчого провадження.

Отже, відновлення матеріалів виконавчого провадження за наявності підстав (в тому числі і вирішення питання зняття арешту, накладеного в рамках виконавчого провадження) передбачено внутрішньою інструкцією з організації примусового виконання рішень, якщо виконавчі провадження вже знищено. Тому, вирішення даного питання можливе у площині проведення виконавчого провадження.

Щодо втрати виконавчих листів, то в цій частині ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 6 грудня 2019 року, зазначені виконавчі листи відновлені. Ухвала суду набрала законної сили.

Згідно з положеннями частин 2 і 3 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що порушень прав ОСОБА_1 не відбулося, а дії державних виконавців Ленінського районного відділу ДВС м.Донецька ГТУЮ в Донецькій області відповідають вимогам закону, а тому підстав для задоволення вимог скаржника, суд не вбачає.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що скарга представника скаржника ОСОБА_1 -адвоката Берзінь Сергія Людвиговича, на бездіяльність державних виконавців Ленінського районного відділу ДВС м. Донецьк ГТУЮ у Донецькій області, не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 258,259,260, 354, 447-451 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні скарги представника скаржника ОСОБА_1 -адвоката Берзінь Сергія Людвиговича, на бездіяльність державних виконавців Ленінського районного відділу ДВС м. Донецьк ГТУЮ у Донецькій області- відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через суд, який постановив ухвалу, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено і підписано 27 лютого 2020 року.

Суддя З.М. Коліщук