Справа № 715/2664/18
Провадження № 2/715/7/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року

Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді Маковійчук Ю.В.

секретар судового засідання Затолошна Р.В.

учасники процесу:

представник позивача ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи: Волоківська сільська рада Глибоцького району Чернівецької області та головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №932547, виданого на підставі рішення 27 сесії ІУ скликання Волоківської сільської ради від 14 травня 2005 року ОСОБА_4 являється власником земельної ділянки площею 0,2924 га, яка розташована в с. Волока Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до Державного Акту дана земельна ділянка розділена на дві ділянки, а саме, земельна ділянка 1, кадастровий номер 010010134, площею 0,0181 га та земельна ділянка 2, кадастровий номер 010010132, площею 0,1843 га.

Посилається на те, що з жовтня 2017 року у нього з відповідачем ОСОБА_2 виникла конфліктна ситуація з приводу користування земельною ділянкою площею 0,1843 га, оскільки останній, без відповідних дозволів, влаштував на земельній ділянці, яка межує з його земельною ділянкою, водоймище (озеро) та влаштував на його земельній ділянці під`їзну дорогу до водоймища.

Зважаючи на викладене, просить суд ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідача ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, площею 0,1843 га, кадастровий номер :01:001:1675, яка розташована в с. Волока Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області на належить ОСОБА_4 згідно державного акту серії ЯА № 932547 на підставі рішення 27 сесії ІУ скликання Волоківської сільської ради від 14 травня 2005 року шляхом заборони влаштування відповідачем під`їзної дороги до самовільно влаштованого на суміжній земельній ділянці водоймища (озера).

17 грудня 2018 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області відкрито провадження у справі.

14 лютого 2019 року ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області задоволено клопотання позивача, призначено по справі земельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі.

06 грудня 2019 року до Глибоцького районного суду Чернівецької області надійшов висновок судового експерта №19017 від 01 серпня 2019 року.

11 грудня 2019 року ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області поновлено провадження по даній справі.

24 грудня 2019 року ОСОБА_4 направив до Глибоцького районного суду Чернівецької області заяву про стягнення судових витрат понесених при розгляді цивільної справи в розмірі 21 254,80 грн.

24 грудня 2019 року ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області закрито підготовче провадження по даній справі, призначено її до судового розгляду по суті в зальному порядку.

11 січня 2020 року від третьої особи головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області до суду надійшли заперечення третьої особи щодо стягнення судових витрат понесених при розгляді справи.

Позивач в судове засідання не з`явився.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтвердила обставини викладені в позовній заяві, просила суд позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнав та пояснив, що він особисто не влаштовував штучне озеро та не прокладав дорогу до нього. Копанку робили спільно усі сусіди через брак води. Окрім того вказав, що дорога, яка веде до його дому завжди там була, а вони лише її розрівняли екскаватором, а будь якої дороги до озерця він не влаштовував.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав, що з наявних у справі доказів вбачається, що ОСОБА_4 порушив межі своєї земельної ділянки, та самовільно зайняв частину землі, яка не є його власністю. Крім того зазначив, що у справі відсутні належні докази того, що саме ОСОБА_2 порушує права ОСОБА_4 , також посилався на те, що земельна ділянка, де зроблено штучне озеро не належить відповідачу, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області в судове засідання 20 лютого 2020 року не з`явився, проте надавав пояснення в попередніх судових засіданнях, зокрема вказував, що вимоги ОСОБА_4 є безпідставними, оскільки його права як землевласника не порушено.

Представник третьої особи головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. До суду надійшли письмові пояснення представника Держгеокадастру, зокрема, представник пояснив, що до повноважень Держгеокадастру належить здійснення контролю за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю. Крім того, вказував на те, що ними в межах повноважень було встановлено, що ОСОБА_2 самовільно зайняв земельну ділянку площею 0,02 га із земель комунальної власності сільського господарського призначення по АДРЕСА_1 , облаштувавши штучну водойму (ставок). При цьому зазначив, що факту самовільного зайняття та користування земельною ділянкою, що належить ОСОБА_4 в ході перевірки не встановлювалося.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 вказав, що ОСОБА_4 за земельною ділянкою не доглядає, на разі там бур`ян, дорога там була постійно, коли робили штучне озеро, питали ОСОБА_4 де знаходиться його ділянка, щоб не зачіпати її, окрім того він дав дозвіл на те, щоб проїхав екскаватор, був присутній коли копали ставок.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вказали, що дорога існувала постійно, про те що ОСОБА_4 має земельну ділянку не знали, її ніхто не обробляє, там бур`ян.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вказали, що ставок викопав ОСОБА_2 та його племінник, окрім того відповідач зробив дорогу через земельну ділянку ОСОБА_4 по якій постійно ходять люди, їздять машини.

Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Як вбачається з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Пунктом «г» та пунктом «е» частини першої статті 91 ЗК України зазначено, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,2924 га., яка розташована в с. Волока Глибоцького району Чернівецької області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №932547. Вказана земельна ділянка поділена на дві ділянки і їм присвоєно кадастровий номер 010010134, площею 0,0181 га та земельна ділянка кадастровий номер 010010132, площею 0,1843 га, що розташовані в с. Волока Глибоцького району Чернівецької області.

Крім того, встановлено, що відповідача ОСОБА_10 , за наслідками перевірки вимог земельного законодавства головним управлінням Держгеокадастру у Чернівецькій області притягнуто до адміністративної відповідальності, згідно постанови від 04.12.2018 року за № 547ДК0234По/08/01-18, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу на суму 170 гривень. Зокрема, за самовільне зайняття земельної ділянки площею 0,02 га із земель комунальної власності сільського господарського призначення по АДРЕСА_1 , облаштувавши штучну водойму (ставок). Вказаний штраф, як повідомив відповідач під час розгляду справи він сплатив.

Також судом встановлено, що факт самовільного зайняття та користування земельною ділянкою, що належить ОСОБА_4 в ході перевірки Держгеокадастром не встановлювалося.

Відповідно до висновку земельно технічної експертизи №19017 від 01 серпня 2019 року правовстановлююча документація на земельну ділянку площею 0,1843 га, яка розташована в с. Волока Глибоцького району Чернівецької області та належить ОСОБА_4 відповідно до Державного Акту про право власності на земельну ділянку серії ЯА №932547 та відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018 від 06.06.2018 містить невідповідності.

Фактичне розташування меж земельної ділянки, яка розташована в с. Волока Глибоцького району Чернівецької області та належить ОСОБА_4 відповідно до Державного Акту про право власності на земельну ділянку серії ЯА №932547 та відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018 від 06.06.2018 не відповідає розташуванню меж вказаної земельної ділянки згідно з правовстановлюючими документами, а саме: розташуванню меж земельної ділянки відповідно до технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_11 від 27.09.2005, розробленої ДП «Чернівецький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», на підставі якої був виданий Державний акт серії ЯА № 932547; розташуванню меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1675 відповідно до даних Держгеокадастру.

Межі земельної ділянки площею 0,1843 га з кадастровим номером :01:001:0132 відповідно до технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_11 від 27.09.2005, розробленої ДП «Чернівецький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», на підставі якої був виданий Державний акт серії ЯА № 932547, перетинаються з межами ділянки, яка фактично використовується як дорога, площа накладання становить: 0,0056 га. Площа частини земельної ділянки, що відрізана від її основної частини дорогою становить 0,0200 га. Відстань від водойми до найближчої межі досліджуваної земельної ділянки становить 23,42 метри.

Межі земельної ділянки площею 0,1843 га з кадастровим № :01:001:1675 відповідно до даних Держгеокадастру перетинаються з межами ділянки, яка фактично використовується як під`їзд до водойми. Накладання земельної ділянки під`їзду до водойми разом з ділянкою яку відсік цей під`їзд від досліджуваної земельної ділянки на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:1675 (порушення землекористування) складає 0,0009 га. Відстань від водойми до найближчої межі досліджуваної земельної ділянки становить 4,21 метр.

Тобто, вказаною експертизою встановлено, що межі фактичного користування земельною ділянкою позивачем не відповідають, ні межам земельної ділянки, згідно даним Держгеокадастру, ні межам земельної ділянки, наданої ОСОБА_4 , згідно Державного акту на землю ЯА № 932547.

Крім того, встановлено, що власником земельної ділянки кадастровий номер :01:001:1720 площею 0,3212 га, на якій розташована самовільно облаштована водойма, є ОСОБА_12 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та даними публічної кадастрової карти, які досліджувалися під час розгляду справи.

Згідно статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

За правилами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач просив суд усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 влаштування під`їзної дороги до самовільно влаштованого на суміжній ділянці озера. Разом з тим, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, існування такої дороги та що вказана позивачем дорога облаштована саме відповідачем, який не є власником земельної ділянки на якій викопана штучна водойма.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи те, що створення перешкод позивачу у користуванні його власністю, не підтверджено належними і допустимими доказами, суд дійшов висновку відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4-13,19,76-81,89,206,259,263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволені позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи: Волоківська сільська рада Глибоцького району Чернівецької області та головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 28 лютого 2020 року.

Суддя: