Справа № 461/6374/19 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-з/811/140/20 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Категорія справи:76
13 листопада 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Цяцяка Р.П.,
суддів Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,
за участю секретаря Сеньків Х.І.;
адвоката Мехеди Н.В. представника позивача ОСОБА_1 ,
адвоката Євтіхієвої К.Л. представника АТ „Укртрансгаз,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у місті Львові питання про ухвалення додаткового судового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , представника Акціонерного товариства „Укртрансгаз, на рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 січня 2020 року та додаткове рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 лютого 2020 року,
Постановою Львівського апеляційного суду від 17 серпня 2020 року апеляційну скаргу Гасай Мар`яни Борисівни, представника Акціонерного товариства „Укртрансгаз, було залишено без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 січня 2020 року та додаткове рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 лютого 2020 року - без змін (том 2, а.с. 124-130).
На стадії апеляційного розгяду справи представником позивача, адвокатом Мехеда Н.В., було подано до суду заяву про її вступ у справу в якості представника позивача ОСОБА_1 (том 2, а.с. 51-3), а також було подано до суду Відзив на апеляційну скаргу АТ „Укртрансгаз (том 2, а.с. 57-61) та Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на загальну суму 11 200 грн. (том 2, а.с. 68-72).
Також на стадії апеляційного розгляду справи представником позивача, адвокатом Мехеда Н.В., було подано до суду клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи (у зв`язку з її перебуванням у відпустці; том 2, а.с. 116-117), однак колегією апеляційний розгляд справи було проведено у її відсутності.
Підпунктом «в» пункту 4 частини 1 ст. 382 ЦПК України встановлено, що в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, однак Львівським апеляційним судом при ухваленні постанови від 17 серпня 2020 року питання розподілу судових витрат не вирішувалося.
Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
31 серпня 2020 року представник позивача, адвокат Мехеда Н.В., подала до суду Заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11 200 грн. (том 2, а.с. 132-135, 150-152).
21 вересня 2020 року представник Акціонерного товариства „Укртрансгаз подав до суду Заперечення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у яких просить відмовити позивачу у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі (том 2, а.с. 156-160).
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, а також перевіривши матеріали справи в межах вирішення питання про судові витрати, колегія суддів дійшла наступних висновків.
ЦПК України встановлено, що:
- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);
- судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, і що витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (частини 1 та 3 статті 133);
- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частини 1-3 статті 137);
- розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137);
- суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137);
- обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 137).
Як вже зазначалося вище, позивачем разом з Відзивом на апеляційну скаргу АТ „Укртрансгаз було подано до суду також і Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на загальну суму 11 200 грн., до якого було долучено Акт здачі-приймання наданих послуг № 12/06/20 від 12.06.2020 року, рахунок № 12/06-20 від12.06.2020 року на суму 11 200 грн. та квитанцію № 141 від 16.06.2020 року про оплату ОСОБА_1 наданих йому юридичних послуг у розмірі 11 200 грн. (том 2, а.с. 68-72).
Натомість, відповідачем було подано до суду Заперечення на відзив позивача на апеляційну скаргу, однак у цих Запереченнях ... відповідач (апелянт) жодної оцінки вимогам позивача про стягнення на його користь з відповідача (апелянта) витрат на правничу допомогу не надав (том 2, а.с. 105-110).
В подальшому представником позивача було подано до суду Заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11 200 грн. (том 2, а.с. 132-135, 150-152).
Вже на цей раз відповідач подав до суду свої письмові Заперечення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у яких просить відмовити позивачу у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі. При цьому суть доводів цих Заперечень … зводиться до того, що «гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час», а також зазначається про те, що подані представником позивача докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу «не є належними доказами, які підтверджують понесені витрати Позивача» (том 2, а.с.156-160).
Для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання цієї правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги (або обов`язку такої оплати; п.1 ч.2 статті 137 ЦПК).
Представником позивача в обґрунтування вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду справи було подано до суду Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_3 та Договір про надання юридичних послуг від 12.08.2019 року, згідно умов якого 1 (одна) година таких послуг коштує 1 600 грн. (том 1, а.с. 36, 37, 229-231); заяву про вступ адвоката Мехеди Н.В. у справу на стадії її апеляційного розгляду та ордер останньої на надання правової допомоги позивачу ОСОБА_1 на стадії апеляційного огляду справи (том 2, а.с. 51-53), попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу на загальну суму 11 200 грн. (том 2, а.с. 68), Акт злачі-приймання наданих послуг від 12.06.2020 року та рахунок на суму 11 200 грн. (том 2, а.с. 70, 71), а також копію квитанції від 16.06.2020 року про перерахування позивачем 11 200 грн. витрат на професійну правничу допомогу (том 2, а.с. 72).
Системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки:
(1) Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);
(2) За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;
(3) Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;
(4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;
(5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;
Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Судом апеляційної інстанції залишено без змін додаткове рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 лютого 2020 року, яким стягнуто з Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на користь позивача ОСОБА_1 11 200 грн. понесених судових витрат на професійну правничу допомогу (том 1, а.с. 242-243; том 2, а.с. 124-130).
Як стверджується матеріалами справи, на стадії розгляду даної справи судом першої інстанції представник позивача також готувала ряд процесуальних документів, а також приймала особисту участь у щонайменше 4 (чотирьох) судових засіданнях (том 1, а.с. 112, 192, 207, 214), і надані послуги з надання правничої допомоги на цій стадії нею були оціненими в 11 200 грн.
В той же час, як також стверджується матеріалами справи, на стадії апеляційного розгляду справи участь представника позивача у професійній правничій допомозі полягала лише у підготовці Відзиву позивача на апеляційну скаргу АТ «Укртрансгаз» (том 2, а.с. 57-61), однак і на цій стадії розгляду справи представником позивача послуги з надання правничої допомоги були оціненими також у 11 200 грн., що (на переконання колегії судді) не є співмірним з обсягом цих послуг на стадії розгляду даної справи судом першої інстанції.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду справи, який підлягає до відшкодування з відповідача (апелянта) на користь позивача, до 4 000 грн., оскільки вважає, що саме такий розмір згаданих судових витрат (з урахуванням критеріїв складності даної справи) буде відповідати засадам розумності, виваженості та справедливості.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270, 367, 382, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_3 , представника ОСОБА_1 , про стягнення судових витрат задовольнити частково.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 23 листопада 2020 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

Шеремета Н.О.