Справа № 265/1564/20
Провадження № 2/265/904/20
У Х В А Л А

28 лютого 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Булгакової Г.В.,

розглянувши заяву адвоката Лисова Володимира Леонідовича, діючого від імені та в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову шляхом накладення арешту, -

В С Т А Н О В И В :

27 лютого 2020 року адвокат Лисов Володимир Леонідович, діючий від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики у розмірі 492576,13 гривень.

Разом із позовною заявою ним же подана заява про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , належну на праві приватної власності відповідачці ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи подану заяву зазначив про те, що 18 серпня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики грошей у розмірі 24000 гривень строком на 36 місяців. 12 грудня 2017 року між ними же підписаний договір про зміну договору позики від 18.08.2017 року, згідно до якого сума позики склала 46997,50 гривень, з виплатою відсотків у розмірі 7% та строком повернення до 18.08.2020 року. Умови договору позивачка не виконує, у зв`язку з чим заборгованість за договором склала 152597,50 гривень. Є обґрунтовані припущення та побоювання, що ОСОБА_3 не буде сплачено заборгованість за договором позики. Вважає, що даний захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача є адекватним, ефективним та співмірним заходом забезпечення даного позову.

Дослідивши матеріали позову та заявленого клопотання, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до роз`яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася із такою заявою, позовним вимогам.

Обсяг позовних вимог має відповідати виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до договору позики від 18 серпня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики грошей у розмірі 24000 гривень строком на 36 місяців. 12 грудня 2017 року між ними же підписаний договір про зміну договору позики від 18.08.2017 року, згідно до якого сума позики склала 46997,50 гривень, з виплатою відсотків у розмірі 7% та строком повернення до 18.08.2020 року.

Відповідно до розрахунку ціни позову позивача заборгованість за зобов`язаннями складає 413578 гривень, інфляційні нарахування 52789,75 гривень, проценти річних від простроченої суми 26208,38 гривень, загальна сума вимог: 492576,13 гривень.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 26 лютого 2020 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 18.12.2019 року Четвертою Маріупольською державною нотаріальною конторою.

Враховуючи предмет позову та обсяг позовних вимог, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ускладнення ефективного захисту прав позивача та утруднить виконання рішення суду в разі задоволення позову, а тому приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та накладення арешту на нерухоме майно, належне відповідачці.

Також суд враховує, що обраний заявником вид забезпечення позову є співмірним із можливими позовними вимогами та не порушить прав та інтересів відповідача з приводу користування та володіння майном.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву адвоката Лисова Володимира Леонідовича, діючого від імені та в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову шляхом накладення арешту, задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 1123, загальною площею 33,3 кв.м., житловою площею 17,5 кв. метрів, яка належить на праві власності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Копію ухвали направити для виконання до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради, та для відома - сторонам.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала складена 28 лютого 2020 року.

Суддя_________________