Ухвала

26 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 352/395/19

провадження № 61-907св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Медгал Україна», за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Яш Петро Казимирович, на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 09 грудня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Медгал Україна».

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 02 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним договір дарування частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Медгал Україна», укладений 13 квітня 2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Глущенко І. В. та зареєстрований в реєстрі за № 592.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 09 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану його адвокатом Корчевим М. С., задоволено, рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 02 жовтня 2019 року скасовано, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Медгал Україна» закрито.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі, поданій у січні 2020 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Яш П. К., посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просила скасувати постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 09 грудня 2019 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 16 січня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Яш П. К., на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 09 грудня 2019 року і витребувано із Тисменицького районного суду Івано-Франківської області цивільну справу № 352/395/19.

Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній до набуття чинності Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ») передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Медгал Україна» призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець