Справа № 530/187/20
Номер провадження 6/530/4/20
УХВАЛА

28.02.2020 м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Дем`янченка С.М., за участю секретаря Тараненко Т.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Зіньків, Полтавської області, подання старшого державного виконавця Зіньківського районного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) Битенко Н.В. про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець Зіньківського районного відділу ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) Битенко Н.В. звернулася до суду з поданням про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , посилаючись на те, що 02.08.2013 року ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області було встановлено відносно ОСОБА_1 обмеження у праві виїзду за межі України до повного виконання зобов`язання по сплаті заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування. Боржник ОСОБА_1 заплатив всю заборгованість, виконавче провадження закінчено. Враховуючи вищевикладене старший державний виконавець звернулася до суду з вищевказаним поданням.

В судове засідання представник Зіньківського районного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми), старший державний виконавець Битенко Н.В. не з`явилась надіслала до суду клопотання про розгляд справи в її відсутність, подання підтримала в повному обсязі, стягувач представник Управління пенсійного фонду України у Зіньківському районі в Полтавській області у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про причини неявки суд не повідомив, боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд подання в його відсутність, не заперечував стосовно задоволення подання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Суд, прийнявши до уваги заяви та клопотання учасників справи, вивчивши подання та додатки до нього, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду подання, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що подання державного виконавця підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та норми права, суд вважає, що подання щодо скасування обмежень вільно залишати територію України підлягає розгляду в судовому порядку, а тому неприйняття рішення про скасування такого заходу матиме наслідком порушення ст. 33 Конституції України та ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом

Відповідно ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 2 ст. 6 вищевказаного Закону підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є наявність невиконаних зобов`язань, але лише до моменту виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Судом встановлено, що 02.08.2013 року ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області було встановлено відносно ОСОБА_1 обмеження у праві виїзду за межі України ( а.с.4-6).

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Враховуючи, що боржником ОСОБА_1 сплачена вся заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування, то відповідно відпала необхідність в застосуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, як заходу забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Статтею ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, подання старшого державного виконавця підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.247, 259, 263-268, 441 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Подання старшого державного виконавця Зіньківського районного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) Битенко Н.В. про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, обмеження у праві виїзду за межі України, встановленого ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 02.08.2013 року по справі 530/1728/13-ц

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційну скаргу на ухвали суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів після її проголошення.

Суддя -