Номер справи 237/6216/19
Номер провадження 2/237/435/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17.02.20 м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Кучко Я.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Махно Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Курахове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

15.11.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач зазначає, що вона є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . У зазначеному житловому будинку позивач зареєструвала свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з жовтня 2008 року у ньому не мешкає та на теперішній час проживає у м. Донецьку. На прохання позивача знятись з реєстрації ОСОБА_2 відповів відмовою, зазначивши, що не має бажання та можливості приїздити з м. Донецька. Реєстрація відповідача в житловому будинку порушує права позивача на розпорядження житловим будинком у зв`язку з чим позивач вимушена звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 09.12.2019 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі з підстав, що наведені в позовній заяві

Станом на 17 лютого 2020 року відзив на позов від відповідача ОСОБА_2 до Мар`їнського районного суду Донецької області не надійшов, про відкриття та розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження по справі був належним чином повідомлений, заперечень на позов не подав.

У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

З копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.04.2005 року вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 1/2 частка будинку АДРЕСА_1 . Підстава виникнення права власності: договір дарування / р-р № 400 / 27.03.2001 / ОСОБА_3 , приватний нотаріус Мар`їнського райнотокругу.

Як вбачається з довідки Максимільянівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області від 02.10.2019 року № 1573/02-21 ОСОБА_2 , 1988 року народження, значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Копією акту встановлення факту проживання ОСОБА_2 від 02.10.2019 року підтверджується, що ОСОБА_2 не мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтями 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла.

Відповідно до вимог ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з ч. 1-2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За правилами ст. 156 ЖК члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Сам факт припинення сімейних відносин із власником (власниками) квартири відповідно до ст.ст. 9, 156, 157 ЖК України не позбавляє колишніх членів його (їх) сім`ї права користуватися займаним приміщенням

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Частиною 2ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у вищевказаному житловому приміщенні, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , понад один рік, викладені обставини дають суду підстави для визнання відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 768,40 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.3,5,12,13,18,258,260,265,268,273 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Я.Ю. Кучко