Постанова

Іменем України

21 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 761/34980/18

провадження № 61-15514св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Погрібного С. О.,

Яремка В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19 березня 2019 року у складі судді Осаулова А. А. та постанову Київського апеляційного суду від 17 липня 2019 року у складі колегії суддів: Олійника В. І., Ігнатченко Н. В., Приходька К. П.,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог та рішень судів

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум», банк), Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (далі - ТОВ «Росвен Інвест Україна»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,- ОСОБА_2 , про визнання правовідносин за кредитним договором припиненими, визнання договору застави припиненим, визнання договору про відступлення права вимоги недійсним та виключення з реєстру запису про обтяження.

На обґрунтування позову посилався на такі обставини. 24 квітня 2008 року між ним та ПАТ «Банк Форум» укладений кредитний договір № 0046/08/28-А, відповідно до умов якого банк надав позивачу кредит у сумі 40 720 дол. США для придбання автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», 2008 року випуску. На забезпечення виконання зобов`язань за цим договором між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Форум» укладений договір застави б/н рухомого майна, а саме, автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», 3.0 AT, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , що посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кіровоградської області Звіздун Н. К 24 квітня 2008 року і зареєстрований у реєстрі за № 3114. Також виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором забезпечено договором поруки від 24 квітня 2008 року, який укладений між банком та ОСОБА_2 ПАТ «Банк Форум» звернувся до суду з позовом про дострокове стягнення суми заборгованості. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 грудня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь банку 46 560,74 грн заборгованості за кредитним договором. Зазначеним судовим рішення, яке набрало законної сили, встановлено, що у зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором ПАТ «Банк Форум» направив позивачу вимогу від 12 вересня 2014 року про погашення заборгованості за кредитним договором від 24 квітня 2008 року № 0046/08/28-А. На виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 грудня 2014 року позивач сплатив 46 560,74 грн заборгованості за кредитним договором, а постановою державного виконавця від 10 травня 2017 року виконавче провадження закінчено. Позивач повністю виконав свої зобов`язання перед ПАТ «Банк Форум» за кредитним договором від 24 квітня 2008 року № 0046/08/28-А, у зв`язку з чим листом від 23 листопада 2017 року він звернувся до банку із заявою, в якій просив, зокрема, надати довідку про погашення кредиту. У відповідь він отримав лист, у якому ПАТ «Банк Форум» вказало на наявність заборгованості за кредитним договором. Проте, звернувшись з вимогою про повернення коштів раніше кінцевого строку ПАТ «Банк Форум» тим самим змінив кінцевий термін повернення кредиту, який був передбачений кредитним договором. Кредитний договір припинив свою дію з дати направлення позичальнику вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому у ПАТ «Банк Форум» відсутні підстави для стягнення процентів після дати направлення вимоги про дострокове припинення кредиту. Зобов`язання перед банком за кредитним договором є припиненими у зв`язку з їх виконанням, а у зв`язку з припиненням основного зобов`язання, забезпеченого заставою, припиняється і право застави. 12 квітня 2018 року позивач отримав лист-повідомлення від ТОВ «Росвен Інвест Україна», у якому зазначено, що з 16 березня 2018 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» є новим кредитором замість ПАТ «Банк Форум» на підставі договору від 16 березня 2018 року

№ 1035-Ф про відступлення прав вимоги за кредитними договорами. Зазначав, що договір від 16 березня 2018 року № 1035-Ф про відступлення прав вимоги за кредитними договорами в частині передачі права вимоги за кредитним договором від 24 квітня 2008 року № 0046/08/28-А та права вимог за договором застави від 24 квітня 2008 року б/н, що посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кіровоградської області Звіздун Н. К 24 квітня 2008 року і зареєстрований у реєстрі за № 3114, є недійсним у зв`язку з тим, що позивач виконав свої зобов`язання перед ПАТ «Банк Форум» за кредитним договором

З урахуванням наведеного позивач просив визнати правовідносини за кредитним договором від 24 квітня 2008 року № 0046/08/28-А, що укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 , припиненими у зв`язку з їх виконанням; визнати договір застави від 24 квітня 2008 року б/н, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кіровоградської області Звіздун Н. К. 24 квітня 2008 року та зареєстрований у реєстрі за № 3114, припиненим у зв`язку з припиненням основного зобов`язання; визнати договір від 16 березня 2018 року № 1035-Ф про відступлення права вимоги за кредитними договорами, що укладений між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Росвен Інвест Україна», недійсним у частині передачі права вимоги за кредитним договором від 24 квітня 2008 року № 0046/08/28-А та права вимоги за договором застави від 24 квітня 2008 року б/н; виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна записи про обтяження легкового автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», 3.0 AT, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 ; встановити порядок виконання рішення суду, згідно з яким воно є підставою для анулювання всіх реєстраційних записів про обтяження легкового автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», 3.0 AT, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 19 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 17 липня 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані тим, що позивач не виконав кредитні зобов`язання у строки, встановлені кредитним договором, а погашення заборгованості більш ніж через 2,5 роки після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості не є підтвердженням належного виконання кредитного зобов`язання.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги і позиції інших учасників

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що правовідносини за спірним кредитним договором та договором застави припинилися, оскільки банк звернувся до суду з вимогою про дострокове повернення кредитних коштів, а рішення суду заявник виконав у повному обсязі. Зазначає, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позивальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Тому кредитні зобов`язання за кредитним договором припинилися, а залишилися виключно боргові зобов`язання зі сплати боргу, визначеного судовим рішенням, які банк може відшкодувати в порядку, визначеному частиною другою статті 625 ЦПК України. Оскільки відступлення права вимоги може здійснюватися тільки щодо дійсної вимоги, а на момент відступлення права вимоги заборгованості не було, то договір від 16 березня 2018 року № 1035-Ф про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, що укладений між відповідачами, в частині передачі права вимоги до нього є недійсним.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 24 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали.

Ухвалою Верховного Суду від 16 вересня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).

Касаційна скарга у цій справі подана у серпні 2019 року, тому вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 460-ІХ.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі - у редакції до набрання чинності Законом № 460-IX) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Суди встановили, що 24 квітня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 0046/08/28-А, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 40 720 дол. США для придбання автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», 2008 року випуску. За умовами кредитного договору позичальник зобов`язався сплачувати банку проценти за користування кредитними ресурсами у розмірі 12 % річних та повернути кредитні кошти до 23 квітня 2015 року (т. 1, а. с. 8-9).

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договоромвід 24 квітня 2008 року № 0046/08/28-А між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Форум» укладений договір застави, предметом якого став автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», 3.0 AT, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , що посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кіровоградської області Звіздун Н. К. 24 квітня 2008 року і зареєстрований у реєстрі за № 3114

(т. 1, а. с. 11-13).

Також на забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, 24 квітня 2018 року між банком та ОСОБА_2 укладений договір поруки.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором банк направив вимогу про погашення заборгованості від 11 вересня 2014 року (т. 1, а. с. 21).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 грудня 2014 року у справі № 404/8326/14-ц за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» 46 560,74 грн заборгованості за кредитним договором.

Зазначеним рішенням встановлено, що станом на 10 вересня 2014 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 3 602,08 дол. США, що відповідно до курсу НБУ становить 46 560,74 грн, поточна заборгованість з повернення кредитних коштів - 3 169,28 дол. США, що за курсом валют НБУ становить 40 966,34 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 286,17 дол. США, що за курсом валют НБУ становить 2 699,05 грн, поточна сума заборгованості за нарахованими процентами - 42,26 дол. США, що відповідно до курсу НБУ становить 546,26 грн, сума пені за простроченим кредитом та процентами - 104,37 дол. США, що за курсом валют НБУ становить 1 349,09 грн.

22 січня 2016 року ПАТ «Банк Форум» звернувся до Кіровського районного відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції (далі - Кіровського РВ ДВС Кіровоградського МУЮ) із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Постановою державного виконавця Кіровського РВ ДВС Кіровоградського МУЮ Чубара Л. В. від 29 січня 2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 404/8326/14-ц, виданого 06 січня 2016 року, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» 46 560,74 грн заборгованості за кредитним договором.

10 травня 2017 року державний виконавець Кіровського РВ ДВС Кіровоградського МУЮ Дворовенко М. І. виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі повного фактичного виконання згідно з квитанцією від 27 квітня 2017 року № 17605135 (а. с. 23-24).

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (стаття 16 ЦК України).

Відповідно до частини першої, другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18).

Кредитор, який сам визначив заборгованість у валюті України - гривні, погодився із судовим рішенням, яким таку заборгованість стягнуто з боржника, а боржник сплатив таку заборгованість у повному обсязі, не має права на стягнення курсової різниці, оскільки визначив зобов`язання у національній валюті, у якій і прийняв його виконання. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 750/8676/15-ц (провадження № 14-79цс18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, після звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінюється порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору у повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. Проте такі вимоги банком до позивача не заявлялись.

Аналогічний висновок зазначений Верховним Судом у постановах від 22 травня 2019 року у справі № 761/22801/15-ц (провадження № 61-32260св18), від 12 лютого 2020 року у справі № 278/3152/15-ц (провадження № 1495св19).

Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За частиною першою статті 593 ЦК України право застави припиняється у разі: припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; реалізації предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до положень статті 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, застава припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі виконання. Законодавство не вимагає від заставодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням застави, оскільки застава, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості, припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов`язання. Отже, за відсутності обґрунтованої заборгованості позичальника та вимог кредитора на момент виконання рішення суду про дострокове стягнення заборгованості та припинення у зв`язку із цим основного зобов`язання, застава припиняється.

Оскільки позичальник належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, то таке зобов`язання припинилось на підставі статті 599 ЦК України. Отже, є підстави для припинення застави.

Згідно з частиною третьою статті 593 ЦК України у разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанції не звернули увагу на те, що позичальник ОСОБА_1 належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором від 24 квітня 2008 року № 0046/08/28-А, виконав рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 грудня 2014 року про дострокове стягнення з позичальника та поручителя всієї суми заборгованості за спірним кредитним договором, у зв`язку з чим таке зобов`язання припинилось на підставі статті 599 ЦК України, внаслідок чого припинилося і право застави.

Щодо вимог про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за кредитним договором

Суди встановили, що 16 березня 2018 року внаслідок укладення договору № 1035-Ф про відступлення права вимоги за кредитними договорами між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Росвен Інвест Україна», ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло статусу нового кредитора, зокрема за кредитним договором від 24 квітня 2008 року № 0046/08/28-А укладеними між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 та договором застави від 24 квітня 2008 року, укладеним між банком та ОСОБА_2 .

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину; а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У частині першій статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Позивач зазначав, що вказаний договір відступлення права вимоги є недійсним у зв`язку з тим, що він виконав свої зобов`язання перед банком за кредитним договором, а відступлення права вимоги може здійснюватися лише щодо дійсної вимоги.

Водночас Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що законодавством не встановлено підстав недійсності договору про відступлення права вимоги у разі передачі вимоги за зобов`язанням, із розміром якого сторона не погоджується, або якщо окремі складові такої заборгованості нараховані безпідставно. Обставини, пов`язані з фактичним виконанням чи невиконанням, чи частковим виконанням зобов`язань за відповідним договором, не визначаються нормами матеріального права як підстави для визнання недійсним правочину щодо відступлення права вимоги за такими договорами (договору цесії). Питання про належне чи неналежне виконання сторонами зобов`язань за договором кредиту, право вимоги за яким передавалося за оспорюваним договором, підлягає дослідженню у межах спору про стягнення заборгованості та не впливає на правомірність та дійсність договору про відступлення права вимоги.

Сам по собі факт укладення договору відступлення права вимоги не створює для позивача безумовного обов`язку сплатити борг саме у такому розмірі, який зазначено у оспорюваному договорі під час його виконання. У разі отримання відповідної вимоги від нового кредитора позивач не позбавлений права висловлювати свої заперечення проти такої вимоги на підставі наявних у нього доказів за основним зобов`язанням, що виникло на підставі кредитного договору.

Аналогічних за своїм змістом правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 жовтня 2018 року у справі № 914/2567/17, від 19 листопада 2019 року у справі № 924/1014/18, від 28 січня 2020 року у справі № 924/1208/18, від 19 лютого 2020 року у справі № 639/4836/17.

З урахуванням наведеного, вимоги про визнання недійсним договору від 16 березня 2018 року № 1035-Ф про відступлення права вимоги за кредитними договорами, укладеного між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» у частині передачі права вимоги за спірним кредитним договором та договором застави не підлягають задоволенню, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій частині підлягають залишенню без змін.

Правильним по суті є і рішення судів попередніх інстанцій в частині відмови у вимогах про встановлення порядку виконання рішення суду, згідно з яким воно є підставою для анулювання всіх реєстраційних записів про обтяження легкового автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», 3.0 AT, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 .

Рішення, яке ухвалюється за наслідками касаційного перегляду судових рішень у цій справі, про визнання такими, що припинили свою дію у зв`язку з виконанням основного зобов`язання кредитний договір та договір застави, є зрозумілим для мети його виконання та не потребує окремої вказівки на спосіб його виконання.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частинами першою, другою статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

Суди першої та апеляційної інстанцій допустили неправильне тлумачення вищевказаних норм матеріального права про підстави визнання припиненими кредитного договору та договору застави.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ТОВ «Росвен Інвест Україна» як правонаступника ПАТ «Банк Форум» про визнання припиненими кредитного договору, договору застави та відмови у виключенні з реєстру запису про обтяження автомобіля, з ухваленням нового рішення про задоволення позову в цій частині.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій у частині відмови у задоволенні вимог про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами, укладеного між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Росвен Інвест Україна», у частині передачі прав вимоги за кредитним договором від 24 квітня 2008 року № 0046/08/28-А, за договором застави від 24 квітня 2008 року б/н та в частині відмови у встановленні порядку виконання рішення суду про визнання припиненими кредитного договору, договору застави підлягають залишенню без змін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки у справі, що розглядається, позов задоволено частково (в частині двох вимог немайнового характеру), то з ТОВ «Росвен Інвест Україна» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг у розмірі 6 343,20 грн (1 409,60 грн + 2 114,40 грн + 2 819,20 грн).

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 липня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання припиненими кредитного договору, договору застави та відмови у виключенні з реєстру запису про обтяження майна скасувати, ухвалити у цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , у частині позовних вимог про визнання припиненими кредитного договору, договору застави та виключення з реєстру запису про відчуження задовольнити.

Визнати такими, що припинили свою дію у зв`язку з виконанням основного зобов`язання, кредитний договір від 24 квітня 2008 року № 0046/08/28-А року та договір застави транспортного засобу від 24 квітня 2008 року б/н, укладені між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» та ОСОБА_1 .

Виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження автомобіля «Mitsubishi Outlander», 3.0 AT, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 .

У решті рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 липня 2019 року залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» на користь ОСОБА_1 6 343,20 грн - витрати зі сплати судового збору.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко