Справа №266/7372/18
Провадження№ 2/266/81/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м.Маріуполь Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Пантелєєва Д.Г., при секретарі Лопатнюк К.О., розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м.Маріуполі клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про закриття провадження у цивільній справі за позовом Виконавчого комітету Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 , Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради, Комунального комерційного підприємства «Керуюча компанія «Приморська», третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання рішення Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 25.05.2015 року №30 незаконним та його скасування,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Приморського районного суду м.Маріуполя знаходиться цивільна справа за позовом Виконавчого комітету Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 , Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради, Комунального комерційного підприємства «Керуюча компанія «Приморська», третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання рішення Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 25.05.2015 року №30 незаконним та його скасування.

22.06.2020 року до суду від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшло клопотання про закриття провадження у справі, в обґрунтування якого зазначив, що постановою Верховного суду від 12.03.2020 року по справі за №490/905/16-ц про визнання незаконним і скасування рішення Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради за №30 від 25.02.2015 року судом встановлено, що вказане рішення Приморської адміністрації законно і підстав для його скасування немає. У зв`язку з чим, просить закрити провадження за даним позовом, оскільки з аналогічним позовом про той самий предмет і з тих самих підстав вже прийнято рішення Верховним судом України на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України. Крім того, звернув увагу на те, що ними в ході розгляду даної справи заявлялося клопотання на підставі п.4 ч.1 ст.207 ЦПК України про винесення ухвали про залишення заяви без розгляду, оскільки вже є суперечка між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав і розглядається в іншому суді.

31.07.2020 року до суду від представника позивача ОСОБА_3 надійшли пояснення з приводу клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про закриття провадження у справі, в яких зазначено наступне.

22.06.2020 року представником відповідача було заявлено клопотання про закриття провадження від 20.06.2020 року, у зв`язку з прийняттям постанови Верховного суду від 12.03.2020 року по справі 266/4700/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , що діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ККП «КК «Приморська», Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради, третя особа: Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, визнання незаконним та скасування рішення №30 колегії Приморської районної адміністрації ММР від 25.02.2015 року про переоформлення договору найму житлового приміщення. Просить вказане клопотання залишити без задоволення, оскільки висновки у постанові суду щодо рішення №30 колегії Приморської районної адміністрації ММР від 25.02.2015 року про переоформлення договору найму житлового приміщення стосуються лише в межах позовних вимог. Виконавчий комітет не був залучений у якості сторони по справі №266/4700/17, не дивлячись на те, що спірні правові відносини впливають на інтереси Виконавчого комітету ММР.

Представник позивача, а також відповідач і її представник, письмово просили розглянути клопотання за їхньої відсутності.

Представник позивача просила в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі відмовити та призначити справу до судового розгляду.

Представник відповідача просив задовольнити його клопотання про закриття провадження у справі та не призначати судовий розгляд справи.

Представник відповідача Комунального комерційного підприємства «Керуюча компанія «Приморська», в підготовче засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без їх участі та прийняття рішення у відповідності до діючого законодавства України.

Інші сторони в підготовче засідання не з`явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з клопотанням про закриття провадження по справі та поясненнями представника позивача, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, з наступних підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст.12ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Так, дійсно рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 квітня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 , Комунального комерційного підприємства «Керуюча компанія» Приморська», Приморської районного адміністрації ММР, третя особа орган опіки та піклування ММР, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, визнання незаконним та скасування рішення №30 колегії Приморської районної адміністрації ММР від 25.02.2015 року про переоформлення договору найму житлового приміщення, відмовлено.

Постановою апеляційного суду Донецької області від 03 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 квітня 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 12.03.2020 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 19.04.2018 року та постанову апеляційного суду Донецької області від 03.07.2018 року залишено без змін.

При цьому, зі змісту постанови Верховного суду від 12.03.2020 року вбачаються висновки суду відносно рішення №30 колегії Приморської районної адміністрації ММР від 25.02.2015 року про переоформлення договору найму житлового приміщення, лише в межах позовних вимог ОСОБА_4 , тобто в частині, що порушують права, свободи та інтереси ОСОБА_4 .

Також, слід зазначити, що виконавчий комітет ММР не був залучений у якості сторони по справі №266/4700/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 , Комунального комерційного підприємства «Керуюча компанія» Приморська», Приморської районного адміністрації ММР, третя особа орган опіки та піклування ММР, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, визнання незаконним та скасування рішення №30 колегії Приморської районної адміністрації ММР від 25.02.2015 року про переоформлення договору найму житлового приміщення.

На теперішній час у даній справі №266/7372/18 вимоги позивача про скасування рішення Приморської районної адміністрації ММР №30 від 25.02.2015 року, заявлені ОСОБА_1 , з метою захисту її порушеного права, що є незалежним від житлових прав ОСОБА_4 .

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 у своєму клопотанні про закриття провадження у справі, посилається на вимоги п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України та постанову Верховного суду від 12.03.2020 року по справі №266/4700/17, які в даній цивільній справі не можуть становити будь-яких наслідків для позивача по справі та бути підставою для закриття провадження у справі, так як в цивільних справах № 266/7372/18 та №266/4700/17 не вбачається ідентичного спору між сторонами у справі та спір між сторонами у справах виник з різних підстав.

Також, Верховний Суд у своїй ухвалі від 25 квітня 2019 року у справі №540/406/19 вказав, що насамперед треба зазначити, що чимала кількість справ, які є в провадженні суду/судів, ще не є достатньою підставою для того, щоб вважати ці справи типовими. У контексті цього звернення колегія суддів також звертає увагу на те, що поняття "аналогічні" вимоги і підстави позову не можна ототожнювати з поняттям "однакові" вимоги і підстави позову. Окрім цього, Верховний Суд у постанові від 22 серпня 2018 року по цивільній справі №372/2230/17-ц (провадження №61-31594св18) зазначив, що: закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Підстави для закриття провадження у справі є вичерпними та визначеніст.205 ЦПК України. Так, відповідно до п.2 ч.1ст.205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Аналізуючи вищевикладені обставини, враховуючи вищезазначену позицію Верховного Суду та зважаючи на те, що позов Виконавчого комітету ММР по даній цивільній справі не є тотожним цивільній справі №266/4700/17, з огляду на вимоги п.3 ч.1ст.255 ЦПК України, суд вважає, що представнику відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , слід відмовити у задоволенні клопотання про закриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 81, 182, п.3 ч.1ст.255 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про закриття провадження у цивільній справі за позовом Виконавчого комітету Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 , Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради, Комунального комерційного підприємства «Керуюча компанія «Приморська», третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання рішення Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 25.05.2015 року №30 незаконним та його скасування - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Г.Пантелєєв