Справа № 308/40/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2020 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачук О.А. , розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

У поданій заяві зазначає, що 06.01.2019 року між нею та ОСОБА_2 укладено договір позики, про що складено письмову розписку, відповідно до якої позичальник зобов`язався повернути позичкодавцю в строк до 01.10.2019 року грошові кошти у розмірі 500000,00 грн. Однак, у строки обумовлені сторонами у договорі позики позичальник не повернув вказані кошти, уникає виконання взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим вона змушена врегульовувати спір у судовому порядку.

Вказує, що напередодні вона дізналася, що ОСОБА_2 , вживає заходів щодо реалізації своїх активів, зокрема, продажу третім особам житлової квартири у АДРЕСА_1 з метою унеможливлення примусового стягнення боргу у разі задоволення позову у судовому порядку. На даний час відповідачем не вжито заходів щодо позасудового врегулювання даного спору, у зв`язку з чим є ризики вжиття відповідачем заходів щодо подальшого унеможливлення виконання ним судового рішення та погашення боргу перед позивачкою.

Зазначає, що спімірними заходами зустрічного забезпечення позову у даній справі є внесення позивачем на депозитний рахунок Ужгородського міськрайонного суду суми у розмірі 10000 грн.

А тому просить суд накласти арешт на майно, що належить направі власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , до набрання рішенням суду у справі законної сили, визначити заходами зустрічного забезпечення позову по даній справі обов`язок внесення заявником на депозитний рахунок Ужгородського міськрайонного суду суми у розмірі 10000 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності з ч. 1ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті зазначено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом 6 Постанови визначено, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Аналізуючи зміст заяви про забезпечення позову, додані до неї документи, судом не встановлено, а заявником належними та допустимими доказами доводи, викладені у заяві не підтверджені, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, зокрема, не надано жодних доказів щодо

Зокрема, заявником не надано документів які б конкретизували на яке саме майно необхідно накласти арешт, не надано будь яких документів, які б підтверджували наявність та належність майна у відповідача, що позбавляє суд можливості визначення співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Крім того, заявником не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі невжиття цих заходів забезпечення позову, в поданій заяві про забезпечення позову не обґрунтовано існування реальної загрози відчуження майна на користь третіх осіб, а лише містяться посилання на імовірність такої можливості, що за своєю суттю є суб`єктивним припущенням сторони заявника, до заяви не надано жодного доказу на підтвердження вище зазначеного.

За таких обставин, відсутні належні правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 258, 260, 353, 354, 355 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя:

О.А. Придачук