Єдиний унікальний номер 235/7644/19
Номер провадження 22-ц/804/1421/20
Єдиний унікальний номер 235/7644/19
Номер провадження 22-ц/804/1421/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Халаджи О. В.

суддів: Азевича В.Б., Кішкіної І.В.,

секретар Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 лютого 2020 року в частині закриття провадження у цивільній справі за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області до Головного управління Держпраці у Донецькій області, Донецької обласної державної адміністрації, Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області, Великоновосілківської районної організації профспілки працівників державних установ України, третя особа ОСОБА_1 про визнання нелегітимним складу комісії зі спеціального розслідування нещасного акту, скасування Акту за формою Н-1, зобов`язання вчинити певні дії (продовжити проведення розслідування нещасного випадку), визнання випадку зі смертельним наслідком, таким, що не пов`язаний з виробництвом (суддя Клікунова А.С. повний текст ухвали складено 24 лютого 2020 року),

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2019 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області звернулось до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Донецькій області, Донецької обласної державної адміністрації, Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області, Великоновосілківської районної організації профспілки працівників державних установ України, третя особа ОСОБА_1 про визнання нелегітимним складу комісії зі спеціального розслідування нещасного акту, скасування Акту за формою Н-1, зобов`язання вчинити певні дії (продовжити проведення розслідування нещасного випадку), визнання випадку зі смертельним наслідком, таким, що не пов`язаний з виробництвом в яком заявлені такі позовні вимоги:

- визнати нелегітимним склад комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 12.06.2016 року з Головою Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області ОСОБА_2 , утвореної наказом ГУ Держпраці у Донецькій області № 3-СР від 02.01.2019 року;

- зобов`язати ГУ Держпраці у Донецькій області привести склад комісії зі спеціального розслідування зазначеного нещасного випадку зі смертельним наслідком у відповідність вимог законодавства (п. 38 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, затвердж. Постановою КМУ № 1232 від 30.11.2011 р.), а саме включити до складу представника роботодавця або роботодавця та представника первинної організації профспілки незалежно від членства потерпілого в профспілці, легалізованої у спосіб, визначений Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»;

- зобов`язати ГУ Держпраці у Донецькій області продовжити термін спеціального розслідування нещасного випадку;

- скасувати Акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку за формою Н-1 від 06.09.2019 року, затверджений 11.09.2019 року начальником ГУ Держпраці у Донецькій області;

- скасувати п. 7 Висновку комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 12.06.2016 року з Головою Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області ОСОБА_2 , в частині визнання таким, що пов`язаний з виробництвом;

- визнати нещасний випадок, що стався 12.06.2016 року з Головою Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області ОСОБА_2 таким, що не пов`язаний з виробництвом.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 лютого 2020 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про:

- оскарження легітимності складу комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку, призначеної Наказом ГУ Держпраці у Донецькій області № 3-СР від 02.01.2019 року «Про проведення спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком» з підстави порушення п. 38 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердж. постановою КМУ № 1232 від 30.11.2011 року (пункт № 1 резолютивної частини позову);

- зобов`язання Головне управління Держпраці у Донецькій області включити до складу комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку, призначеної Наказом ГУ Держпраці у Донецькій області № 3-СР від 02.01.2019 року «Про проведення спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком» роботодавця / представника роботодавця та представника первинної організації профспілки незалежно від членства потерпілого в профспілці легалізованої у спосіб, визначений Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» (пункт 2 резолютивної частини позову);

- зобов`язання Головного управління Держпраці у Донецькій області продовжити термін спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 12.06.2016 року з головою Великоновосілківської райдержадміністрації Донецької області (пункт 3 резолютивної частини позову).

Із вказаною ухвалою суду не погодилась В.о. начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області Давиденко Л.І., та подала апеляційну скаргу в обґрунтування якої зазначила, що на даний час судами різних інстанцій неодноразово висловлювалася позиція щодо повноважень суду під час вирішення спорів щодо оскарження Актів за формою Н-5,Н-1, а саме, що суд вправі перевіряти обставини, викладені в акті проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що складається уповноваженою спеціальною комісією, відповідно до Порядку №1232, в частині дотримання вимог закону при формуванні спеціальної комісії, проведенні спеціального розслідування та складання актів. Управління звернулося до Красноармійського міськрайонного суду про визнання складу комісії зі спеціального розслідування нелегітимним обґрунтовуючи свою вимогу порушенням вимог закону при формуванні спеціальної комісії.

Вказує на те, що комісія зі спеціального розслідування була обізнана про неможливість проведення розслідування через невідповідність її складу та фактичного усунення роботодавця, представника роботодавця від участі в розслідуванні. Голова комісії зі спеціального розслідування проігнорував висновку комісії, викладені у протоколах засідання №1,3 щодо необхідності направлення відповідного звернення до Адміністрації Президента України щодо визначення особи роботодавця для голови РДА, Також посилаючись на не легітимність складу комісії зі спеціального розслідування управління наголошує, що і результат її роботи є незаконним.

Зазначає, що під час вирішення питання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог 1-3, суд дійшов помилкового висновку про те, що прийняття рішення (наказу) про проведення спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, є виключним правом ГУ Держпраці у Донецькій області та відносить до його дискреційних повноважень. Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою КМУ від 30.11.2011 року № 1232 (втратив чинність з 01.07.2019 року) містив імперативну вимогу щодо утворення Держпраці або її територіальним органом комісії з проведення спеціального розслідування. Нормами порядку № 1232 не передбачена можливість органів Держпраці діяти на власний розсуд (утворювати чи не утворювати комісію, утворювати комісію із залученням роботодавця або його представника чи ні, тощо).

Також суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, про те, що управління вже зверталося до ГУ Держпраці у Донецькій області з заявою про скасування наказу №3-Ср від 02.01.2019 року з підстав недотримання відповідачем норм законодавства при прийнятті спірного наказу.

Позовні вимоги щодо приведення складу комісії зі спеціального розслідування у відповідність до вимог законодавства та подовження терміну спеціального розслідування нещасного випадку (вимоги № 2,3) є похідними від першої позовної вимоги та направлені на забезпечення законності, повноти та об`єктивності результату розслідування нещасного випадку.

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області просило ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 лютого 2020 року скасувати в частині закриття провадження і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Від представника Донецької обласної державної адміністрації Бикової М.А., надійшов відзив на апеляційну скаргу, вказує, що Красноармійський міськрйонний суд Донецької області передчасно надав правову оцінку правовідносинами, що склались тим самим порушив встановлений процесуальний порядок розгляду справи. Просила апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області задовольнити в повному обсязі (а.с.165-167).

Від адвоката Красьохи В.В., Король Т.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, вказує, що суд першої інстанції при прийнятті ухвали про закриття провадження трьох позовних вимог прийшов до правильного висновку, та вважає вимоги апеляційної скарги необґрунтованими. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 лютого 2020 року без змін (а.с.175-177).

Від представника ГУ Держпраці у Донецькій області Бондарєвої Л.М., надійшов відзив на апеляційну скаргу, зазначає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив ухвалу з дотримання норм матеріального та процесуального права. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 лютого 2020 року без змін (а.с.195-196).

Від інших учасників справи відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Представники Управління ВДФСС України в Донецькій області, ГУ Держпраці в Донецькій області, Донецької обласної державної адміністрації, Великоновосілківської районної організації профспілки працівників державних установ України, ОСОБА_1 у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від голови Великоновосільківської районної державної адміністрації Донецької області Немченко А.М., надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої участі (а.с.204).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч.1 п. 4 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Так, судом першої інстанції було зроблено висновок, що зі змісту позовної заяви однією з підстав для звернення Управління ВДФСС України в Донецькій області до суду є позиція (аргументи, доводи), що створена наказом Головного управління Держпраці у Донецькій області № 3-СР від 02.01.2019 року комісія зі спеціального розслідування є нелегітимною, відповідно, і результат її роботи є незаконним. В обґрунтування таких посилань, позивачем зазначено, що п. 38 Порядку № 1232 від 30.11.2011 року чітко визначено вимоги до складу комісії зі спеціального розслідування, зокрема, до кола членів уповноважених осіб обов`язково має бути включено представника роботодавця або роботодавця (у виняткових випадках), а також представника первинної організації профспілки незалежно від членства потерпілого в профспілці. Нещасний випадок стався з головою Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області ОСОБА_2 , який призначений на посаду відповідно до ст. 8 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» Президентом України за поданням Кабінету Міністрів України. За таких обставин, позивачем прийнято категоричну позицію, що ані представник Великоновосілківської РДА Кравченко С.В., ані представник Донецької обласної державної адміністрації Тесленко Т.Д. не мали бути визначені, як представники роботодавця. Також, Управлінням ВДФСС України в Донецькій області перевірено відомості про Первинну профспілкову організацію Великоновосілківської державної адміністрації, представника якої ОСОБА_3 також було включено до складу комісії зі спеціального розслідування. При цьому, позивачем встановлено, що в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відсутні відомості про такі організацію, що може вказувати про відсутність легалізації профспілки, передбачену Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», а також ставить під сумнів правомірність включення в склад комісії зі спеціального розслідування.

Із вказаного вбачається, що Управління ВДФСС України в Донецькій області заявляючи вимогу про визнання в судовому порядку нелегітимним склад комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку фактично оспорює правомірність наказу Головного управління Держпраці у Донецькій області № 3-СР від 02.01.2019 року «Про проведення спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком», яким призначено таку комісію.

За змістом ст. 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. При цьому, публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій;

Частиною 3 ст. 46 КАС України визначено, що відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Пунктом 7 частини 1 ст. 4 КАС України надано визначення суб`єкта владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. При цьому, під органом державної влади слід розуміти колегіальні та (або) одноособові органи, які наділені юридично визначеними державно-владними повноваженнями та необхідними засобами і механізмами для виконання функцій і завдань держави. Таким чином, необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення цим суб`єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватися суб`єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Згідно п. 36 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердж. постановою КМУ № 1232 від 30.11.2011 року (чинний на час виникнення спірних відносин сторін) нещасний випадок зі смертельним наслідком підлягає спеціальному розслідуванню. Відповідно до п. 38 Порядку № 1232 спеціальне розслідування нещасного випадку проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку, утвореною територіальним органом Держпраці за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку, у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно, або внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (події) за погодженням з органами, представники яких входять до її складу. Відповідно до п. 14 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ № 337 від 17.04.2019 року Держпраці та/або її територіальним органом утворюється комісія із спеціального розслідування.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою КМУ № 96 від 11.02.2015 року - Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади. Відповідно до Положення про Головне управління Держпраці у Донецькій області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці № 84 від 03.08.2018 року - Головне управління Держпраці у Донецькій області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується; повноваження Управління Держпраці поширюються на територію Донецької області.

Виходячи з вищевикладеного, закриваючи провадження в частині вимог, викладених в пунктах 1, 2, 3 позовної заяви, суд дійшов висновку, що дані позовні вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Проте, перевіривши матеріали справи, аналізуючи норми матеріального та процесуального права, апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції погодитись не може.

Так, відповідно до частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, яка визначає справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Щодо посилань позивача на те, що відповідач є суб`єктом владних повноважень, слід зазначити наступне.

Статтею 171 Кодексу законів про працю України визначено, що власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 36 вказаного Закону, факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».

Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця.

Отже, статтею 171 Кодексу законів про працю України та статтею 22 Закону України «Про охорону праці» організація та проведення розслідування нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, покладається на роботодавця, що відбувається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232 затверджено Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві. Цей Порядок визначає процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах (далі - підприємства) (пункт 1 Порядку).

Згідно з пунктом 36 вказаного Порядку спеціальному розслідуванню підлягають нещасні випадки із смертельними наслідками; групові нещасні випадки, які сталися одночасно з двома і більше працівниками, незалежно від ступеня тяжкості отриманих ними травм; випадки смерті працівників на підприємстві; випадки зникнення працівників під час виконання трудових (посадових) обов`язків; нещасні випадки, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого.

Спеціальне розслідування нещасних випадків, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого, проводиться за рішенням Держпраці або його територіальних органів залежно від характеру і ступеня тяжкості травми.

Якщо територіальним органом Держпраці протягом доби не прийнято рішення про проведення спеціального розслідування такого нещасного випадку, розслідування проводиться роботодавцем або Фондом за місцем настання нещасного випадку згідно з пунктами 3-32 цього Порядку.

Пунктом 38 Порядку передбачено, що спеціальне розслідування нещасного випадку (крім випадків, передбачених пунктом 39 цього Порядку) проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку (далі - спеціальна комісія), утвореною територіальним органом Держпраці за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку, у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно, або внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (події) за погодженням з органами, представники яких входять до її складу.

До складу спеціальної комісії входять:

- посадова особа територіального органу Держпраці (голова комісії);

- представник Фонду за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку в разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно, або внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;

- представник органу управління підприємства або місцевої держадміністрації у разі, коли зазначений орган відсутній або нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно, або внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;

- представник роботодавця або роботодавець (у виняткових випадках);

- представник первинної організації профспілки незалежно від членства потерпілого в профспілці (у разі наявності на підприємстві кількох профспілок - представник профспілки, членом якої є потерпілий, а у разі відсутності профспілки - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці);

- представник профспілкового органу вищого рівня або територіального профоб`єднання за місцем настання нещасного випадку;

представник закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснює санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством, або такого закладу за місцем настання нещасного випадку, якщо він стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно, у разі розслідування випадку гострого професійного захворювання (отруєння);

- представник Держсільгоспінспекції у разі, коли нещасний випадок стався під час експлуатації зареєстрованих в ній сільськогосподарських машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторних причепів, обладнання тваринницьких ферм, посівних та збиральних машин).

Згідно з пунктом 47 Порядку за результатами спеціального розслідування складаються акти за формою Н-5 і Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом), картка за формою П-5 (у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) стосовно кожного потерпілого, а також оформляються інші матеріали спеціального розслідування, зазначені у пунктах 50 і 51 цього Порядку.

Пунктом 15 Порядку передбачений перелік обставин, відповідно до яких нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1.

Пунктом 16 Порядку передбачений вичерпний перелік обставин, згідно з якими нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виробництвом.

Згідно з пунктом 49 Порядку керівник органу, який утворив спеціальну комісію, повинен розглянути і затвердити примірники актів за формою Н-5 і Н-1 протягом доби після надходження матеріалів спеціального розслідування.

Відповідно до пункту 54 Порядку у разі надходження від роботодавця, робочого органу Фонду, представника профспілки, потерпілого або члена його сім`ї чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, скарги або їх незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку керівник Держпраці або його територіального органу з метою забезпечення об`єктивності проведення спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, за результатами її роботи скасувати акти за формою Н-5 і Н-1, притягти до відповідальності посадових осіб підприємства та органів Держпраці, які порушили вимоги цього Порядку.

Рішення спеціальної комісії в іншому складі щодо результатів повторного (додаткового) спеціального розслідування обставин і причин настання нещасного випадку може бути оскаржено лише у судовому порядку.

Згідно з підпунктами 27 та 33 пункту 4 Положення про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, що затверджене наказом Міністерства соціальної політики України від 27 березня 2015 року № 340, Управління Держпраці відповідно до покладених на нього завдань:

- проводить, зокрема розслідування та веде облік аварій і нещасних випадків, які підлягають спеціальному розслідуванню, аналізує їх причини, готує пропозиції щодо запобігання таким аваріям і випадкам;

- бере участь, зокрема у роботі комісій з розслідування нещасних випадків на виробництві.

За результатами проведення спеціального розслідування (що входить до повноважень органу Держпраці і відбувається спеціальними комісіями) складаються акти за формою Н-5 і Н-1 (пункт 47 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232).

Спеціальна комісія, що створена для спеціального розслідування нещасного випадку, до складу якої згідно зі статтею 38 Порядку входять не лише представники органів державної влади, а й представники інших осіб, не є суб`єктом владних повноважень в розумінні статті 1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Акти форми Н-5 і Н-1, які складаються спеціальною комісією та затверджуються керівником органу, який утворив спеціальну комісію, не є рішеннями суб`єкта владних повноважень, а тому не можуть бути предметом оскарження в адміністративному суді (аналогічна правова позиція викладена, зокрема в постанові Верховного Суду України від 26 квітня 2016 року в справі № 21-404а16).

Орган Держпраці в спірних правовідносинах, також не діє як суб`єкт владних повноважень, оскільки не здійснює публічно-владних управлінських функцій і не наділений можливістю владно керувати поведінкою особи (позивача), з якою він перебуває у спірних правовідносинах.

Порушуючи питання про зобов`язання відповідача призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, основною метою є вирішення спору приватно-правового характеру щодо встановлення певного юридичного факту, який не пов`язаний з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Отже, між сторонами існує спір про право, який має приватно-правовий характер, що виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року в справі № 521/18518/15-ц (провадження № 61-9248св18, де містилися позовні вимоги про зобов`язання органу Держпраці провести спеціальне (повторне) розслідування нещасного випадку, і Суд дійшов висновку, що рішення судів попередніх інстанцій, які постановлені за правилами цивільного судочинства, прийняті з дотриманням норм процесуального права), а також в ухвалі Донецького апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року в справі №805/2770/17-а.

До того ж, зазначений спір виник з трудових правовідносин і частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України віднесений до юрисдикції загальних судів.

З огляду на наведене даний спір є приватно-правовим і не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Отже, вирішення спору не належить до юрисдикції адміністративних судів, яка встановлена статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України, і, відповідно, позов, в тому числі й вимоги стосовно легітимності складу комісії, продовж терміну спеціального розслідування нещасного випадку, не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, а підлягає розгляду місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 лютого 2020 року в частині закриття провадження у цивільній справі за позовними вимогами про оскарження легітимності складу комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку, призначеної Наказом ГУ Держпраці у Донецькій області №3-СР від 02.01.2019 року «Про проведення спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком» з підстави порушення п. 38 Порядку проведення розслідування та ведення осідку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою КМУ №1232 від 30.11.2011 року, зобов`язання включення членів комісій зі спеціального розслідування та продовження терміну спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 12.06.2016 року з головою Великоновосілківської райдержадміністрації Донецької області, винесена в порушення норма матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгяду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області задовольнити.

Ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 лютого 2020 року в частині закриття провадження у цивільній справі за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області до Головного управління Держпраці у Донецькій області, Донецької обласної державної адміністрації, Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області, Великоновосілківської районної організації профспілки працівників державних установ України, третя особа ОСОБА_1 про визнання нелегітимним складу комісії зі спеціального розслідування нещасного акту, скасування Акту за формою Н-1, зобов`язання вчинити певні дії (продовжити проведення розслідування нещасного випадку), визнання випадку зі смертельним наслідком, таким, що не пов`язаний з виробництвом, скасувати, і направити справу для продовження розгяду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає виконанню. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.В.Халаджи

В.Б. Азевич

І.В. Кішкіна

Повний текст судового рішення складено 16 квітня 2020 року.

Суддя: О.В.Халаджи