печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Бусик О.Л.

при секретарі: Диба І.Б.

за участю

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача- Пашиніна О.А.

розгляднувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг», третя особа ОСОБА_3 , про визнання договору іпотеки припиненим та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом про визнання припиненим договору іпотеки, укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «КБ «Актив-Банк».

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що на підставі судового рішення за нею набуто право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, як їй стало відомо із даних, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що у 2019 року до реєстру було внесено запис про обтяження іпотекою належної їй квартири. При цьому, як вказує позивач, іпотекодержателем є ПАТ «Актив Банк», іпотекодавцем ОСОБА_3 , а боржником ТОВ «Пак ЕКСПО». Зазначаючи, що існування запису про обтяження належної їй квартири в Державному реєстрі є таким, що порушує її права, оскільки позбавляє права вільно розпоряджатися майном, у зв`язку з чим просила суд визнати таким, що припинився договір іпотеки № 0509/2/S-5, укладений між ОСОБА_3 та ПАТ «КБ «Актив-Банк» від 05.09.2013 року, за яким в іпотеку передано квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Також просила зобов`язати відповідача подати державному реєстратору заяву про припинення обтяження іпотекою квартири .

Ухвалою судді від 12 липня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 08 серпня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «КБ «Актив-Банк» про визнання припиненим договору іпотеки, замінено неналежного відповідача - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Актив-Банк» на належного - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторінг».

Ухвалою суду від 08 серпня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за її позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» про визнання договору іпотеки припиненим та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Ухвалою суду від 19 серпня 2019 року у задоволенні заяви позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за її позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» про визнання договору іпотеки припиненим та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Ухвалою суду від 21 серпня 2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 03 жовтня 2019 року забезпечено позов шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо внесення записів пов`язаних з реєстрацією прав власності, скасуванням реєстрації права власності щодо нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 16 грудня 2019 року у задоволенні заяви представника відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг», третя особа ОСОБА_3 про визнання договору іпотеки припиненим та зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Ухвалою суду від 04 лютого 2019 року клопотання позивача про об`єднання справ в одне провадження за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг», третя особа - ОСОБА_3 , про визнання договору іпотеки припиненим та зобов`язання вчинити дії (757/35284/19-ц) та справи за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бадахова Юрія Назіровича про витребування майна з чужого незаконного володіння (757/64472/19-ц) - залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 11 березня 2020 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 11 березня 2020 року у задоволенні клопотання представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2019 року в рамках цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг», третя особа - ОСОБА_3 , про визнання договору іпотеки припиненим та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Відповідач надав суду відзив, згідно з яким не погоджується з позовними вимогами, у задоволенні позовних вимог просить відмовити. У відзиві зазначає, що обставини, на які ОСОБА_2 посилається у своїй позовній заяві, не є підставою для припинення Договору іпотеки з огляду на те, що договір іпотеки не припинив свою дію у зв`язку з тим, що після припинення боржника заборгованість за Кредитним договором залишається непогашеною, а первісний іпотекодержатель пред`явив позов про звернення стягнення на предмети іпотеки до припинення боржника. Таки чином, відповідач наголошує, що у зв`язку із дійсністю Договору іпотеки відсутні правові підстави для державної реєстрації припинення іпотеки, зареєстрованої на підставі цього Договору.

Залучена до участі у справі третя особа - ОСОБА_3 не скористався правом надання пояснень у справі.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити з викладених підстав.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у зв`язку з безпідставністю заявлених вимог.

Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, заслухавши учасників справи, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини та приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Звертаючись до суду позивач вказувала, що Договір іпотеки припинився на підставі п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України, ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку" у зв`язку з припиненням Договору про здійснення кредитних операцій № 0509/02 від 05.09.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПАК ЕКСПО" (після зміни найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕПСТАР ЮКРЕЙН ЛІМІТЕД") і ПАТ "КБ "АКТИВ-БАНК", а виконання зобов`язань за яким забезпечує Договір іпотеки припинилося на підставі норм ст. 609 ЦК України в силу ліквідації ТОВ "КЕПСТАР ЮКРЕЙН ЛІМІТЕД".

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна сторона має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

За змістом абзацу третього ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека є видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до приписів ст. ст. 526, 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Будь-які забезпечувальні зобов`язання, які випливають з основного зобов`язання, не повинні припиняти свою дію у разі, якщо основне зобов`язання залишилося невиконаним.

Іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета іпотеки (ч. 1 ст. 11 Закону України "Про іпотеку").

З огляду на правову природу іпотеки як засобу забезпечення виконання зобов`язання, укладаючи договір іпотеки, іпотекодавець бере на себе всі ризики, пов`язані з невиконанням зобов`язання боржником (у межах вартості предмета іпотеки), у тому числі й ті, що виникають внаслідок ліквідації боржника з його подальшим виключенням із відповідного єдиного державного реєстру. Оскільки покладення цих ризиків на особу, яка видала забезпечення, відбулося за договором, укладеним іпотекодавцем саме із кредитором, то всі узяті ризики слід покладати на особу, яка видала забезпечення, і після припинення існування боржника. Отже, ліквідація боржника не повинна припиняти обов`язку іпотекодавця із несення цих ризиків. Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка видала забезпечення, тобто звільнення останньої від таких ризиків має бути предметом спеціальної домовленості між нею і кредитором.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що сам факт ліквідації боржника за кредитним договором із внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності непогашеної заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору іпотеки, укладеного для забезпечення виконання кредитного договору боржником.

У ч. ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України визначено порядок дій заставодержателя (іпотекодержателя) щодо захисту свого права у разі, коли основне зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін). У такому разі заставодержатель (іпотекодержатель) набуває право звернення до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави.

У ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, якщо іпотекодержателем було реалізовано його право на звернення стягнення на передане в іпотеку майно шляхом пред`явлення відповідного позову до іпотекодавця (майнового поручителя), а в подальшому юридична особа-боржника, за яку поручився майновий поручитель, була ліквідована, у тому числі на підставі постановленої господарським судом у межах справи про банкрутство ухвали про ліквідацію юридичної особи-боржника, то відсутні підстави для припинення договору іпотеки, оскільки на момент реалізації іпотекодержателем свого права на звернення стягнення на предмет іпотеки, основне зобов`язання існувало, іпотека не припинилася, а іпотекодержатель реалізував своє право на захист своїх майнових прав та інтересів.

До таких правових висновків дійшли Верховний Суд у постановах від 06.02.2018 року у справі № 910/9943/17, від 06.03.2018 у справі № 2011/16284/12, від 13.03.2018 року у справі № 910/8698/17, від 23.05.2018 у справі № 756/15191/14-ц, від 24.05.2018 року у справі № 922/2391/16, від 20.06.2018 у справі № 381/3209/16-ц, від 19.09.2018 у справі № 520/7795/16-ц, від 14.11.2018 у справі № 464/4703/14-ц, від 20.02.2019 року у справі № 910/4435/18 та Верховний Суд України у постановах від 10.02.2016 року у справах № 6-216цс14, № 6-84цс15, від 17.02.2016 року у справі № 6-245цс14, від 06.07.2016 року у справі № 3-578гс16, від 12.10.2016 року у справі № 5/25-38.

У ч. 1 ст. 104 ЦК України визначено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Відповідно до ч. 5 ст. 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Як встановлено судом і вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, 21.12.2016 року до Реєстру було внесено запис про припинення ТОВ "КЕПСТАР ЮКРЕЙН ЛІМІТЕД". До ліквідації ТОВ "КЕПСТАР ЮКРЕЙН ЛІМІТЕД" рішенням Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року у справі № 911/206/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2015 року та постановою Вищого господарського суду України від 01.09.2015 року, з Боржника на користь ПАТ "КБ "АКТИВ БАНК" було стягнуто заборгованість за Кредитним договором у розмірі 4 685 669,80 доларів США та 121 269,70 Євро. У межах виконавчого провадження № 48733676 щодо примусового виконання рішення Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року у справі № 911/206/15 заборгованість за Кредитним договором не була погашена у зв`язку з відсутністю у Боржника майна, на яке може бути звернене стягнення, наказ, виданий Господарським судом Київської області на виконання вказаного рішення, був повернутий ПАТ "КБ "АКТИВ БАНК" без виконання постановою державного виконавця від 15.12.2015 року.

Також судом встановлено, що у березні 2016 року ПАТ "КБ "АКТИВ БАНК" надіслало ТОВ "КЕПСТАР ЮКРЕЙН ЛІМІТЕД", ОСОБА_3 , ОСОБА_2 вимогу в порядку ст. ст. 33, 35, 40 Закону України "Про іпотеку" про усунення порушення основного зобов`язання за Кредитним договором, однак вказана вимога залишилась невиконаною.

Зі змісту Договору іпотеки не вбачається, що на момент його укладення сторони досягли домовленості про звільнення іпотекодавця від ризиків, пов`язаних із невиконанням основного зобов`язання Боржником внаслідок його ліквідації з подальшим внесення відповідного запису до єдиного державного реєстру.

Отже суд погоджується з доводами відповідача, що ОСОБА_3 , укладаючи Договір іпотеки, а ОСОБА_2 , надаючи згоду на укладення Договору іпотеки, взяли на себе ризики, пов`язані із невиконанням основного зобов`язання Боржником внаслідок його ліквідації.

Відтак, у зв`язку з невиконанням Боржником своїх зобов`язань за Кредитним договором та його ліквідацією ОСОБА_3 несе відповідальність за це у межах вартості Предмета іпотеки, а ОСОБА_2 , що набула статус іпотекодавця за Договором іпотеки у зв`язку з набуттям права власності на Предмет іпотеки в силу норм ст. 23 Закону України "Про іпотеку" - у межах вартості Предмета іпотеки, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, правовий аналіз ст. ст. 11, 559, 589, 593, 609 ЦК, ст. 14 ЦПК України, ст. 129 Конституції України, свідчить про те, що припинення основного зобов`язання внаслідок ліквідації юридичної особи - боржника за цим зобов`язанням не припиняє поруки, застави, іпотеки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення в судовому порядку заборгованості із поручителя (майнового поручителя) до дати припинення юридичної особи - боржника; зобов`язання повинне виконуватись належним чином і поручитель (майновий поручитель), укладаючи договір застави із кредитором боржника, повинен був врахувати такий ризик, як подальша ліквідація боржника.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зважаючи на те, що зобов`язання за Кредитним договором залишаються невиконаними і ПАТ "КБ "АКТИВ БАНК", правонаступником є відповідач, реалізувало право щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки, звернувшись до суду з відповідним позовом у період дії Договору іпотеки, коли зобов`язання за Кредитним договором, забезпечене іпотекою, належним чином не виконувалося, та до внесення до ЄДР запису про припинення ТОВ "КЕПСТАР ЮКРЕЙН ЛІМІТЕД", відсутні правові підстави для припинення Договору іпотеки відповідно до норм п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України та ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку".

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання припиненим Договору іпотеки не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивач про зобов`язання відповідача подати заяву державному реєстратору заяву про припинення обтяження іпотекою квартири, суд приходить до наступних висновків.

У ч. 3 ст. 17 Закону України "Про іпотеку" визначено, що відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Згідно з нормами ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно" державна реєстрація виникнення та припинення іпотеки здійснюється у порядку, визначеному цим Законом.

З приписів ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно" слідує, що державна реєстрація речових прав, до яких віднесено іпотеку, за наявності документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

З огляду на вищенаведені норми, державна реєстрація припинення іпотеки здійснюється за умови настання обставин, з якими закон пов`язує припинення іпотеки, та підтвердження заявником таких обставин.

У зв`язку з тим, що, як вже було зазначено вище, правові підстави для припинення Договору іпотеки відсутні, відповідно, відсутні правові підстави і для державної реєстрації припинення іпотеки щодо предметів іпотеки за Договором іпотеки в ДРРПНМ, а, отже, позовні вимоги ОСОБА_2 у частині зобов`язання Відповідача подати державному реєстратору заяву про припинення обтяження іпотекою Предмета іпотеки також не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене вище, розглядаючи справу виходячи з диспозитивності цивільного судочинства на підставі ст. 13 ЦПК України, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному з`ясуванні обставин справи, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог і приходить до висновку про їх необґрунтованість.

З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, які складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, покладаються на позивача та стягненню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. ст. 512, 514, 516, 526, 598, 599 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», ст.ст.12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 353 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг», третя особа ОСОБА_3 , про визнання договору іпотеки припиненим та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 20 березня 2020 року.

Суддя О.Л. Бусик