Справа № 524/473/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Альошкіної О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області, Житлово-комунальний відділ автомобільного заводу, ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, де просили встановити факт належності їм свідоцтва про право власності на житло видане житлово-комунальним відділом автомобільного заводу на підставі наказу №336 від 30 червня 1993 року, згідно якого квартира АДРЕСА_1 була передана у спільну сумісну власність ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

В обґрунтування своїх вимог заявники посилаються, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Четвертої кременчуцької державної нотаріальної контори Ільїною Н.О., ОСОБА_1 належить ? частка квартири АДРЕСА_1 . З метою реєстрації місця проживання заявник ОСОБА_2 звернулася до Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, де їй було відмовлено в реєстрації місця проживання у зв`язку з неможливістю встановлення факту наявності правовстановлюючих документів власниками/співвласниками житла, в зв`язку з розбіжністю в написанні прізвищ. Під час перевірки документів було встановлено, що у належному їм свідоцтві про право власності на житло прізвища заявників вказано як « ОСОБА_1 », « ОСОБА_2 », тоді як у паспорті серії НОМЕР_3 виданому Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області 24.04.1998 прізвище заявника ОСОБА_1 записано « ОСОБА_1 », у свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_1 , виданому Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області прізвище заявника ОСОБА_2 вказано теж як ОСОБА_2

Оскільки виправити помилки в написанні прізвищ у вказаному ними свідоцтві про право власності на житло у позасудовому порядку не має можливості, то вони звернулися до суду з заявою про встановлення факту належності їм даного свідоцтва, що необхідно для підтвердження права власності на житло та реєстрації місця проживання.

Заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, надали заяви, де просили розглянути справу у їх відсутність, свою заяву підтримали з зазначених підстав та просили задовольнити.

Заінтересовані особи: Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області, Житлово-комунальний відділ автомобільного заводу в судове засідання своїх представників не направили, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими розписками про отримання судових повідомлень, з заявами про відкладення розгляду справи не звертались, причини неявки суду не повідомили.

Заінтересована особа ОСОБА_3 надала суду заяву, де просила розглянути справу у її відсутність, не заперечувала проти задоволення заяви.

Суд, вивчивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному, безпосередньому дослідженні, приходить до таких висновків.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 263 ЦПК України передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України).

Установлено, що у паспорті заявника ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 виданому Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області 24.04.1998 прізвище заявника ОСОБА_1 записано « ОСОБА_1 », у свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_1 , виданому Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області прізвище заявника ОСОБА_2 вказано як ОСОБА_2

У свідоцтві про право власності на житло від 30.06.1993 прізвища заявників вказано як « ОСОБА_1 », « ОСОБА_2 », що має розбіжність з паспортом та свідоцтвом про шлюб.

23 травня 2020 року ОСОБА_2 звернулася з заявою про реєстрацію місця проживання до Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, де під час перевірки документів було встановлено, що в свідоцтві про право власності на житло прізвище заявника вказано як « ОСОБА_2 », що не відповідає її свідоцтву про шлюб серії НОМЕР_1 , виданому Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, де її прізвище вказано як ОСОБА_2

Факт належності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на житло від 30.06.1993 підтверджується копією паспорту заявника ОСОБА_1 , копією довідки про присвоєння їй ідентифікаційного номера, копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.10.2013, копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 , копією довідки № 154/2 про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 .

Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини суд приходить до висновку, що встановлення факту належності заявникам свідоцтва про право власності на житло необхідно для підтвердження права власності на майно та реєстрації місця проживання має для них юридичні наслідки та не порушує прав, свобод та інтересів, як учасників справи, так і інших осіб.

До вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і керуючись висновками Європейського Суду з прав людини, викладеними у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 року в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» і як визначено в рішенні у справі «Салман проти Туреччини» від 27 червня 2000 року таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Керуючись статтями 4, 259, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області, Житлово-комунальний відділ автомобільного заводу, ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів задовольнити.

Встановити факт, що свідоцтво про право власності на житло, видане житлово-комунальним відділом автомобільного заводу на підставі наказу №336 від 30 червня 1993 року, згідно якого квартира АДРЕСА_1 була передана у спільну сумісну власність ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяС. М. Клименко