Дата документу 26.11.2020 Справа № 331/3462/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 331/3462/20 Головуючий у 1 інстанції Світлицька В.М.
Провадження №22ц/807/3432/20 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Онищенка Е.А.,

Крилової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 вересня 2020 року про передачу на розгляд іншого суду справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про визнання незаконним та скасування рішення комісії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 , звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до ПАТ «Запоріжжяобленерго» про визнання незаконним та скасування рішення комісії.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 вересня 2020 року вищезазначену справу передано за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвала мотивована тим, що зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач ПАТ «Запоріжжяобленерго» зареєстроване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14, що територіально відноситься до Вознесенівського району м. Запоріжжя..

Підстав для застосування положень ч. 5 ст. 28 ЦПК України суд не вбачав.

Посилання позивача на те, що позов стосується захисту його прав як споживача, суд до уваги не взяв виходячи з того, що при поданні позову про захист прав споживачів позивачем не заявлено жодної позовної вимоги про захист прав споживачів, що виключає підсудність справи за вибором позивача згідно з ч. 5 ст. 28 ЦПК України, адже у разі пред`явлення позову про захист прав споживачів відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» у заяві має бути викладено, яке саме право споживача порушено, коли і в чому це порушення виявилося, способи захисту, про застосування яких просить позивач-споживач тощо. Без обґрунтування наявності поруш ення прав саме споживача застосування підсудності за вибором позивача є безпідставним. Натомість відносини між ОСОБА_1 та ПАТ «Запоріжжяобленерго», які охоплюються поняттям відносин між споживачем та постачальником послуг обмежені наданням ПАТ «Запоріжжяобленерго» послуг з електропостачання на підставі договору, однак протокол № 527 є рішенням про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за спричинення збитків, які спричинені внаслідок самовільного підключення до електромереж та безоблікового споживання електроенергії.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 вересня 2020 року та направити справу до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя для продовження розгляду.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 26 жовтня 2020 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито та призначено справу до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 2 ЦПК України.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

В строк визначений судом на адресу апеляційного суду відзивів від осіб, які беруть участь у справі, на вищезазначену апеляційну скаргу, не надійшло.

В силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10, зворот).

З даним позовом ОСОБА_1 звернувся саме до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за місцем своєї реєстрації, з обґрунтуванням вибору ним підсудності, з посиланням на норми ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» , оскільки позов пов`язаний з порушенням його прав як споживача за договором електричної енергії.

Передаючи ухвалою Жовневого районного суду м. Запоріжжя від 24 вересня 2020 року вказану справу на розгляд до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, суд мотивував її тим, що з урахуванням положень ст. 27 ЦПК України, справа територіально непідсудна Жовтневому районному суду м. Запоріжжя, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами не стосуються захисту прав споживачів, а тому підсудність справи має визначатися за місцем знаходження одного відповідача ПАТ «Запоріжжяобленерго».

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За загальним правилом, відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Стаття 28 ЦПК України визначає правила альтернативної підсудності за вибором позивача. Зокрема, частина 5 вказаної статті передбачає, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Вирішуючи питання територіальної підсудності, слід з`ясовувати характер спірних правовідносин.

Характер позовних вимог ОСОБА_1 свідчить про те, що позивач вважає порушеним його право споживача послуг з енергопостачання, оскільки рішенням комісії по розгляду акта про порушення правил користування електричною енергією для населення ПАТ «Запоріжжяобленрего» відносно позивача нараховані збитки на користь підприємства в розмірі 11043,43 грн. наслідком якого є виникнення заборгованості, та внаслідок цього припинення постачання послуг з електропостачання.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі за власним вибором звертаються до суду за місцем свого проживання, або за місцем знаходження відповідача, або за місцем заподіяння шкоди, або за місцем виконання договору. Жоден із цих судів не вправі відмовити у прийнятті позовної заяви або переслати її до іншого суду з мотивів непідсудності.

У постанові від 14 січня 2020 року (справа № 910/17955/17; провадження № 12-137гс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача.

Оскільки позов ОСОБА_1 стосуються захисту порушених прав останнього як споживача, даний позов підлягає розгляду за правилами альтернативної підсудності за вибором позивача.

Таким чином висновок суду першої інстанції про те, що справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Запоріжжяобленерго» про визнання незаконним та скасування рішення комісії за підсудністю підлягає направленню до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за місцезнаходженням відповідача, не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, оскільки справа підсудна Жовтневому районному суду м. Запоріжжя на підставі ч. 5 ст. 28 ЦПК України.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України).

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 7 ч. 13, 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 вересня 2020 року про передачу на розгляд іншого суду цієї справи скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про визнання незаконним та скасування рішення комісії направити до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Повна постанова складена 26 листопада 2020 року.

Головуючий:

Судді: