У Х В А Л А

27.11.2020 Справа №607/27643/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванко О. М.

за участю секретаря судового засідання Хримко У. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хомик Ю.М. про роз`яснення судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» про стягнення індексації та компенсації невиплаченої заробітної плати, стягнення заробітної плати за невикористані дні щорічної відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В :

Заявник головний державний виконавець Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хомик Ю.М. звернулася в суд із заявою про роз`яснення судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Домобудівник» про стягнення індексації та компенсації невиплаченої заробітної плати, стягнення заробітної плати за невикористані дні щорічної відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування заяви посилається на те, що на виконанні в Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебуває виконавче провадження ВП № 63132905 з примусового виконавчого листа № 607/27643/19 від 14.09.2020 р., виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ТОВ "Домобудівник" в користь ОСОБА_1 суму індексації невиплаченої заробітної плати в розмірі 8 102,98 грн., з

відрахуванням до бюджету всіх податків та зборів; суму компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строку її виплати в розмірі 11 482,99 грн., з відрахуванням до бюджету усіх податків та зборів; суму компенсації за невикористані дні щорічної відпустки в сумі 624,52 грн. з відрахуванням до бюджету всіх податків та зборів; середній заробіток за час затримки в сумі 15 000,00 грн. з відрахуванням до бюджету усіх податків та зборів та сплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн.

28.09.2020 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

02.10.2020 р. державним виконавцем винесено постанову приєднання виконавчого провадження № 63132905 до зведеного виконавчого провадження № 57820992.

На депозитний рахунок відділу ДВС надійшли кошти в сумі 46 804,27 грн., списаних із арештованого рахунку ТОВ «Домобудівник».

Державний виконавець виконує рішення у спосіб в порядку та розмірі встановленому у виконавчому документі.

Однак, заявник просить суд роз`яснити, яка сума згідно вищевказаного

виконавчого листа підлягає до виплати ОСОБА_1 , а яка сума для відрахування до бюджету податків та зборів.

Згідно вимог ч.3 ст.271 ЦПК України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Судом встановлено, що в цивільній справі № 607/27643/19 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Домобудівник» про стягнення індексації та компенсації невиплаченої заробітної плати, стягнення заробітної плати за невикористані дні щорічної відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, згідно якого вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник»на користь ОСОБА_1 суму індексації невиплаченої заробітної плати в розмірі 8 102,98 грн., з відрахуванням до бюджету усіх податків та зборів, суму компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строку її виплати в розмірі 11 482,99 грн., з відрахуванням до бюджету усіх податків та зборів, суму компенсації за невикористані дні щорічної відпустки в розмірі 624,52 грн., з відрахуванням до бюджету усіх податків та зборів, середній заробіток за весь час затримки у сумі 15 000,00 грн., з відрахуванням до бюджету усіх податків та зборів, та сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн.

На підставі вказаного судового рішення Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 14.09.2020 р. було виданого виконавчий лист № 607/27643/19.

28.09.2020 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 63132905.

Як зазначено вище, для заявника незрозуміло, яка сума згідно вищевказаного

виконавчого листа підлягає до виплати ОСОБА_1 , а яка сума для відрахування до бюджету податків та зборів.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Так, у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

У статті 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Оскільки справляння і сплата податку з доходів фізичних осіб є обов`язком працівника, податковим агентом якого в силу закону виступає роботодавець, суд, задовольняючи вимоги про оплату праці, визначає суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що вказує в резолютивній частині рішення.

Зі змісту рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 серпня 2020 року вбачається, що з роботодавця на користь працівника були стягнуті сума з урахуванням установлених законодавством України податків, зборів та обов`язкових платежів.

У пункті 164.6 статті 164 ПК України, яка визначає базу оподаткування, зазначено, що під час нарахування доходів у формі заробітної плати база оподаткування визначається як нарахована заробітна плата, зменшена на суму страхових внесків до Накопичувального фонду, а у випадках, передбачених законом, - обов`язкових страхових внесків до недержавного пенсійного фонду, які відповідно до закону сплачуються за рахунок заробітної плати працівника, а також на суму податкової соціальної пільги за її наявності.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як заборгованість із заробітної плати та/або середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми заробітної плати і середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми заробітної плати і середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума зменшується на суму податків і зборів.

Отже, зазначені у виконавчому листі суми підлягають стягненню з урахуванням встановлених законодавством України податків та зборів.

Крім цього, суд зазначає, що дане рішення суду відповідає критеріям визначеності та ясності: воно логічне, чітке і зрозуміле. Зміст даного рішення викладений чітко та не містить протиріччя.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, ухвалене 12 серпня 2020 року у цивільній справі № 607/27643/19 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Домобудівник» про стягнення індексації та компенсації невиплаченої заробітної плати, стягнення заробітної плати за невикористані дні щорічної відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, є чітким, зрозумілим та роз`ясненню не підлягає, а відтак відсутні визначені законом підстави для роз`яснення судового рішення, а тому, у задоволенні заяви головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хомик Ю.М. про роз`яснення судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» про стягнення індексації та компенсації невиплаченої заробітної плати, стягнення заробітної плати за невикористані дні щорічної відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 259, 260, 261, 271, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хомик Ю.М. про роз`яснення судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» про стягнення індексації та компенсації невиплаченої заробітної плати, стягнення заробітної плати за невикористані дні щорічної відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Ухвала суду складена та підписана 27 листопада 2020 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко