Справа № 541/2942/19
Номер провадження 2/541/380/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді: Куцин В.М.,

за участю секретаря Прус Т. В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 вересня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргород реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 296.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 17 вересня 2013 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу є син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає відсутність взаєморозуміння в сім`ї, різні погляди на сімейна цінності та сімейне життя.

Ухвалою судді від 09 січня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання .

Позивач ОСОБА_1 в підготовчому засідання позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати, оскільки збереження сім`ї суперечить його інтересам. Відновлювати подружні стосунки він не бажає.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечувала проти розірвання шлюбу. Зазначала, що збереження сім`ї суперечить інтересам обох з подружжя. Вказувала, що спільно не проживають близько 7 місяців, позивач має іншу сім`ю. Раніше також припиняли подружні стосунки. Вважала, що судові витрати не можуть бути стягнуті з неї на користь позивача, оскільки останній їй заборгував 600 гривень. Просила після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17 вересня 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 уклали шлюб, про що у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргород реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, зроблений актовий запис № 296, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 17.09.2013 року серія НОМЕР_1 (а.с. 19). Подружжя мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про народження його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а.с. 5).

Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони наполягали на розірванні шлюбу, раніше припиняли подружні стосунки, тривалий час спільно не проживають, їх подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача.

Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з положенням ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем « ОСОБА_4 », суд вважає за необхідне залишити відповідачу прізвище « ОСОБА_4 ».

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (а.с. 1).

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З урахуванням викладеного суд приходить висновку про повернення позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме у розмірі 384,20 грн.

Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 384 грн. 20 коп.

Суд не може взяти до уваги заперечення позивача щодо стягнення судового збору в зв`язку з існуючим боргом позивача перед нею, оскільки наявність будь-яких відносин майнового характеру між сторонами не може бути вирішено в порушення вимог ст.133, 141 ЦПК України

Керуючись ст.ст. 142, 200, 223, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354ЦПК України, cт. 110, 112, 113,114 СК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 17 вересня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргород реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 296 - розірвати.

Шлюб припиняється у день набрання рішенням суду законної сили.

При реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Управлінню Державної казначейської служби України у Миргородському районі Полтавської області повернути ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок по квитанції № 12346 від 27 грудня 2019 року у АТ "Полтава-бак" на рахунок UА 6016012, отримувач платежу УК Миргородськ.р-н/м.Миргород/22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача 37845125, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Миргород Полтавська область, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка села Попівка Миргородського району Полтавської області, проживаюча АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_3

Повне судове рішення складено 27 лютого 2020 року.

Суддя: В. М. Куцин