КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 листопада 2020 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 369/13467/20

номер провадження: 22-ц/824/15182/2020

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Верланова С.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою представника неповнолітнього ОСОБА_1 - адвоката Незвіського Дмитра Ярославовича на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 жовтня 2020 року у складі судді Ковальчук Л.М., у справі за заявою представника неповнолітнього ОСОБА_1 - адвоката Незвіського Дмитра Ярославовича про видачу обмежувального припису, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 жовтня 2020 року заяву представника неповнолітнього ОСОБА_1 - адвоката Незвіського Д.Я. про видачу обмежувального припису - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, 02 листопада 2020 року представник неповнолітнього ОСОБА_1 - адвокат Незвіський Д.Я. подав апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.356 ЦПК України.

Так, відповідно до п.1 ч.4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Відповідно до ч.4 ст.62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

На підтвердження своїх повноважень як представника заявника ОСОБА_1 у Київському апеляційному суді адвокат Незвіський Д.Я. надав ордер на надання правової допомоги від 17 жовтня 2020 року серії АІ № 1061345 (а.с.38).

Зі змісту вказаного ордеру вбачається, що він виданий на підставі договору про надання правової допомоги №35 від 17 жовтня 2020 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 31 грудня 2009 року (а.с.13), тобто, на час подання апеляційної скарги він є неповнолітньою особою.

Відповідно до ч.1 ст. 31 ЦК України фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років (малолітня особа), має право:

1) самостійно вчиняти дрібні побутові правочини.

Правочин вважається дрібним побутовим, якщо він задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку та стосується предмета, який має невисоку вартість;

2) здійснювати особисті немайнові права на результати інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно з ч.1 ст.32 ЦК України крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право:

1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами;

2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом;

3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи;

4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку).

Отже, наведеними вище нормами встановлено виключний перелік правочинів, які має право вчиняти самостійно неповнолітня особа, до яких договір про надання правової допомоги не відноситься.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.32 ЦК України неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників, а ч.4 цієї норми закону передбачено, що згода на вчинення неповнолітньою особою правочину має бути одержана від батьків (усиновлювачів) або піклувальника та органу опіки та піклування відповідно до закону.

Однак адвокат Незвіський Д.Я. до апеляційної скарги не додав договір про надання правової допомоги №35 від 17 жовтня 2020 року, у зв`язку з чим апеляційний суд позбавлений можливості перевірити дотримання вказаних вище вимог закону при укладенні цього договору, на підставі якого був виданий ордер.

Таким чином у даному випадку наданий адвокатом Незвіським Д.Я. ордер не є достатнім доказом на підтвердження його повноважень як представника неповнолітнього ОСОБА_1 у Київському апеляційному суді.

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

Оскільки апеляційна скарга адвоката Незвіського Д.Я. оформлена з порушенням вимог, встановлених п.1 ч.4 ст. 356 ЦПК України, то апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення вказаних вище недоліків.

Керуючись ст.ст.185, 357 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника неповнолітнього ОСОБА_1 - адвоката Незвіського Дмитра Ярославовича на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 жовтня 2020 року залишити без руху та надати йому строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М. Верланов