Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2020 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Шалоти К.В.,

за участю секретаря судового засідання Сингаївської Т.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Корольовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про зняття арешту з майна

В С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

1.1. 16.10.2019 ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира із позовом до Корольовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (далі також Корольовського ВДВС ГТУЮ у Житомирській області, відповідач), в якому просив зняти арешт з усього майна, що належить ОСОБА_1 , накладений постановою державного виконавця Корольовського ВДВС ГТУЮ у Житомирській області Муляренко Т.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.12.2011 в межах виконавчого провадження №27799777.

1.2. Позов обґрунтовувався тим, що 05.12.2011 в межах виконавчого провадження №27799777 з виконання постанови №0207824 від 23.06.2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 510 грн., державним виконавцем Корольовського ВДВС ГТУЮ у Житомирській області було накладено арешт на автомобіль марки Nissan Primastar, державний номер НОМЕР_1 , що належить позивачу. Вказується, що станом на 30.09.2011 постанова №027824 від 23.06.2011 виконана позивачем у повному обсязі, а виконавче провадження №27799777 закінчено державним виконавцем у зв`язку з виконанням.

1.3. Посилаючись на те, що матеріали виконавчого провадження №27799777 знищено, а копія постанови від 17.05.2012 про закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з майна позивача відсутня у обох сторін, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. 25.10.2019 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у справі №296/10151/19, справу вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні.

2.2. 23.01.2020 позивач подав через канцелярію суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив справу розглядати за його відсутності (а.с. 25).

2.3. 22.01.2020 представник відповідача подав через канцелярію суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, при винесенні рішення покладався на розсуд суду (а.с. 23).

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

3.1. 23.06.2011 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 250 грн., що стверджується копією постанови в справі про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_2 від 23.06.2011 (а.с.9).

3.2. 29.09.2011 та 30.09.2011 ОСОБА_1 здійснив платежі на рахунок УДК у м.Житомир по 255 грн. кожен, з призначенням "штраф згідно постанови" та "штраф ДАІ", що стверджується копіями квитанцій від 29.09.2011 та від 30.09.2011 (а.с. 14,15).

3.3. 05.12.2011 державним виконавцем Корольовського ВДВС Житомирського міського управління юстиції Муляренко Т.О. в межах виконавчого провадження ВП №27799777 з примусового виконання постанови №0207824 від 23.06.2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави адміністративного штрафу в сумі 510 грн. накладено арешт на автомобіль марки Nissan Primastar, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 583,77 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику ОСОБА_1 в межах суми боргу, що стверджується копією постанови державного виконавця від 05.12.2011 (а.с. 10).

3.4 17.05.2012 державним виконавцем Корольовського ВДВС Житомирського міського управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №27799777 з виконання постанови №0207824 від 23.06.2011, виданої ВДАІ про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави адміністративного штрафу в сумі 510 грн. у відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону на момент прийняття рішення) у зв"язку з фактичним виконанням, що стверджується копією листа Корольовського ВДВС м.Житомир ГТУЮ в Житомирській області від 02.09.2019 (а.с. 11).

3.5. Станом на 04.09.2019 у Корольовському ВДВС м. Житомир ГТУЮ у Житомирській області відсутні відкриті виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 , що стверджується копією листа Корольовського ВДВС м.Житомир ГТУЮ в Житомирській області від 02.09.2019 (а.с. 11).

3.6. Корольовським ВДВС м.Житомир ГТУЮ в Житомирській області проведено знищення виконавчих документів, завершених у 2012 через закінчення строків їх зберігання, в тому числі знищено виконавче провадження №27799777 з виконання постанови №0207824 від 23.06.2011, що стверджується копією листа Корольовського ВДВС м.Житомир ГТУЮ в Житомирській області від 12.09.2019 (а.с. 12).

3.7. Станом на 23.09.2019 зняття обмеження з автомобіля Nissan Primastar, державний номер НОМЕР_1 , до територіального сервісного центру 1841 не надходило, що стверджується копією листа Регіональний сервісний центр в Житомирській області територіального сервісного центру №1841 від 27.09.2019 (а.с. 13).

ІV. ЗАКОНОДАВТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

4.1. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

4.2. Статтею 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

4.3. Відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакцій Закону N 606-XIV від 21.04.1999 чинній на час закінчення виконавчого провадження) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

4.4. Згідно із частиною другою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакцій Закону N 606-XIV від 21.04.1999 чинній на час закінчення виконавчого провадження) у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

V. ПРАКТИКА ЄВРОПЕЙСЬКОГО СУДУ

5.1. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

5.2. Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

5.3. Поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Право на інтерес теж по суті захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

5.4. Згідно з рішенням ЄСПЛ від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути «необхідним у демократичному суспільстві». Якраз «необхідність у демократичному суспільстві» і містить у собі конкуруючий приватний інтерес; зумовлюється причинами, що виправдовують втручання, які у свою чергу мають бути «відповідними і достатніми»; для такого втручання має бути «нагальна суспільна потреба», а втручання пропорційним законній меті.

5.5. У своїй діяльності ЄСПЛ керується принципом пропорційності, тобто дотримання «справедливого балансу» між потребами загальної суспільної ваги та потребами збереження фундаментальних прав особи, враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар. Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі.

5.6. Втручання у право мирного володіння майном, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення.

5.7. Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Європейською конвенцією прав, відповідно до статті 13 Конвенції повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

5.8. У § 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Chahal v. the United Kingdom» (заява № 22414/93, [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

5.9. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається статтею 13, має бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (§ 75 рішення ЄСПЛ у справі «Афанасьєв проти України» від 05 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

VI. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

6.1. Встановлено, що 05.12.2011 державним виконавцем Корольовського ВДВС Житомирського міського управління юстиції Муляренко Т.О. в межах виконавчого провадження ВП №27799777 з примусового виконання постанови №0207824 від 23.06.2011 було накладено арешт на автомобіль марки Nissan Primastar, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 583,77 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику в межах суми боргу.

6.2. Надалі 17.05.2012 державним виконавцем Корольовського ВДВС Житомирського міського управління юстиції було прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження №27799777 у зв"язку з фактичним виконанням, у відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону на момент прийняття рішення).

6.3. Суд звертає увагу, що в силу статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакцій Закону N 606-XIV від 21.04.1999 чинній на час закінчення виконавчого провадження), у постанові про закінчення виконавчого провадження державний виконавець був зобов`язаний зазначити про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

6.4. Враховуючи, що на час завершення державним виконавцем виконавчого провадження ВП №27799777 правова підстава для арешту автомобіля марки Nissan Primastar, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 відпала, однак зазначений арешт на час розгляду даної справи лишається не знятим, чим порушуються законні права позивача як власника майна, а також те, що виконавче провадження №27799777 фактично знищено виконавчою службою, Суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення автомобіля позивача з-під арешту.

VII. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

7.1. Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з задоволенням позову з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню понесений судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись статтями 76-80, 89, 141, 200, 206, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 , задовольнити.

2. Скасувати арешт на автомобіль марки Nissan Primastar, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , накладений постановою державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції Муляренко Тетяною Олександрівною від 05.12.2011 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні №27799777.

3. Стягнути з Корольовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К. В. Шалота

Позивач:

ОСОБА_1 ,

зареєстроваий за адресою:

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_3

Відповідач:

Корольовський відділ державної виконавчої служби

Головного територіального управління юстиції

у Житомирській області

місцезнаходження за адресою:

м. Житомир, вул. Леха Качинського, 12-а