ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3232/20
провадження № 2/753/4695/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2020 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Цимбал І.К., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстратор» Нікітіної Юлії Володимирівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Консанта Інвест плюс», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Артфінброк», служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання дій протиправним, скасування рішення та витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Дарницького районного суду м. Києва на розгляд надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстратор» Нікітіної Юлії Володимирівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Консанта Інвест плюс», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Артфінброк», служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання дій протиправним, скасування рішення та витребування майна. Разом з позовом позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , та заборонити вчиняти будь які дії щодо даного нерухового майна. В обґрунтування вказаних обставин позивач зазначає, що 16.01.2019 державним реєстратором КП «Реєстратор» Нікітіною Ю.В. нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 власником якої є ОСОБА_1 було перереєстровано на ТОВ «Фінансова компанія «Артфінброк». В подальшому 19.02.2019 ПН КМНО Чорнєй В.В. право власності на об`єкт даного нерухомого майна, було перереєстровано на ТОВ «Константа Інвест плюс», тобто відповідачі вже двічі здійснили перереєстрацію права власності даної квартири.

Враховуючи те, що предметом спору є визнання дій протиправним, скасування рішення та витребування майна, позивач просить вжити заходи забезпечення позову, оскільки невжиття даних заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у зв`язку з можливим подальшим відчуженням нерухомого майна.

Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 чч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

За змістом ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Дослідивши матеріали справи суддя вважає, що заява про забезпечення позову у спосіб визначений в останній підлягає задоволенню, враховуючи: характер майна на яке позивач просить накласти арешт, предмет спору та позовних вимог, їх співмірність, а також те, що для вжиття заходів забезпечення позову є наявність достатніх підстав, які дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, зокрема його подальше відчуження відповідачем, правомірність набуття якого оспорюється.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи відсутність підстав вважати, що застосування судом заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно спричинить відповідачам збитки, відтак відсутні і підстави для застосування судом зустрічного забезпечення позову у відповідності до ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Разом з тим, суддя вважає, що в задоволенні вимог щодо заборони вчиняти будь-які дії щодо проникнення нерухомого майна, проводити ремонтні роботи, реконструкцію, перепланування, здавати в аренду, найм, піднайм, безоплатне користування, укладати договори застави або іншим способом передавати третім особам у платне або безоплатне користування, заборонити будь-яким третім особам вселятися, реєструватися в квартиру, слід відмовити, оскільки забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухому майно буде достатнім та дієвим для захисту прав та інтересів позивача та в свою чергу унеможливить відчуження нерухомого майна на час розгляду справи.

Беручи до уваги наведене вище та керуючись стст. 149, 150, 151, 152, 153 ЦПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстратор» Нікітіної Юлії Володимирівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Консанта Інвест плюс», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Артфінброк», служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання дій протиправним, скасування рішення та витребування майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СУДДЯ: І.К. Цимбал