Справа № 444/2808/20
Провадження № 2/444/1081/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року суддя Жовківського районного суду Львіської області Мікула В. Є., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя з підстав розірвання шлюбу.

Позовна заява подана з додержанням вимог статей 175-177 ЦПК України, віднесена до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції Жовківського районного суду Львівської області.

Також позивач у позовній заяві просить про розстрочення сплати судового збору, яке мотивує тим, що він є особою пенсійного віку та єдиним його доходом є державне пенсійне забезпечення, яке в середньому становить 3000 грн., а судовий збір, який необхідно сплатити 1438 грн. становить половину його щомісячного доходу. Крім того зазначає, що у нього є матеріальні труднощі, а тому його доходи не дають змоги сплатити судовий збір.

Вивчивши, клопотання позивача про розстрочення сплати судового збору у даній справі, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1-3 ст.136 Цивільного процесуального кодексу України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть оплачені, заява відповідно до статті 207 залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли оплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 16 Цивільного кодексу України зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету. У зв`язку з цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечувати при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку та інтересами позивача( заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Клопотання позивача про розстрочення сплати судового збору підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов : 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Враховую розмір доходу позивача за період з 01.04.2020 року по 01.10.2020 року, а також те, що позивач є особою пенсійного віку, а тому приходжу до висновку, що клопотання позивача про розстрочення сплати судового збору слід задовольнити, а саме відстрочити сплату судового збору до ухваленння судового рішення у справі.

Такий висновок обумовлений тим, що несплата судового збору позивачем не може бути перешкодою доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Підстав для відмови в прийнятті позову чи повернення позову не вбачається.

Враховуючи викладене, вважаю, що провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя слід відкрити, призначивши справу до розгляду.

Керуючись ст.ст. 19, 136, 175-177, 260, 261, 353 ЦПК України, ст. 5, 8 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про розстрочення сплати судового збору - задоволити.

Відстрочити позивачу ОСОБА_1 сплату судового збору на визначений строк, а саме до ухвалення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Мікула В. Є.