ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/8253/15-ц
Провадження № 2/362/23/20
У Х В А Л А

25.02.2020 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Г.М. Лебідь-Гавенко, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції, третя особа: державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Сперкач Яна Олександрівна про захист честі, гідності та ділової репутації,

в с т а н о в и в:

29 грудня 2015 року Васильківським міськрайонним судом Київської області отримано позовну заяву ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції про захист честі, гідності та ділової репутації (а.с. 2 8).

Ухвалою судді Орди О.О. від 04.01.2016 року даний позов залишено без руху (а.с. 47 48).

22 січня 2016 року Васильківським міськрайонним судом Київської області отримано позовну заяву ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції, третя особа: державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Сперкач Я.О. про захист честі, гідності та ділової репутації (а.с. 50 58).

25 січня 2016 року суддею Ордою О.О. відкрито провадження у справі (а.с. 111).

24.03.2017 року дану цивільну справу розподілено судді Корнієнку С.В. (а.с. 197).

30.07.2019 року дану цивільну справу розподілено судді Кравченко Л.М. (а.с. 207).

06.02.2020 року судді Кравченко Л.М. представником позивача заявлено відвід (а.с. 231).

06.02.2020 року суддею Кравченко Л.М. задоволено заяву про відвід (а.с. 233 - 235).

07.02.2020 року дану цивільну справу розподілено судді Марчуку О.Л. (а.с. 236).

10.02.2020 року суддею Марчуком О.Л. задоволено заяву про відвід (а.с. 237).

За змістом ухвали судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М. від 06.02.2020 року встановлено наступне.

У заяві представника позивача від 06.02.2020 року про відвід, підставою для відводу судді Кравченко Л.М. вказано факт прийняття суддею Кравченко Л.М. рішення у справі № 362/688/15 за скаргою ФОП ОСОБА_1 на дії державного виконавця ВДВС Васильківського МРУЮ Сперкач Я.О.

Задовольняючи відвід, суддя Кравченко Л.М. також послалась на дану обставину.

Вирішуючи питання щодо існування таких підстав, суд враховує, що згідно із частиною 4 статті 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Тобто, законодавець чітко і беззастережно визначив, що такі обставини не є підставами для відводу судді.

Однак, суддя Кравченко Л.М., всупереч наведеним приписам ЦПК України, задовольнила відвід з підстав прийняття нею рішення в іншій справі.

Зокрема, в ухвалі Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.02.2020 року не наведено жодної обставини, яка свідчить про поведінку судді Кравченко Л.М. щодо виявлення нею упередженості або безсторонності у даній справі.

Також, Бангалорські принципи поведінки суддів не можуть бути застосовані у даному випадку із тих причин, що станом на дату задоволення відводу, суддя Кравченко Л.М. не вчинила у даній цивільній справі жодних процесуальних діях, які можуть вказувати на її упередженість і/або зацікавленість у вирішенні справи по суті.

Аналогічно є безпідставним і посилання на Рішення від 28.10.1998 року у справі «Ветштаи?н проти Швеи?царіі?», оскільки матеріали справи не містять відомостей про те, що стосовно судді Кравченко Л.М. є підстави для підозри у недостатніи? неупередженості.

Фактично, за змістом ухвали, однією єдиною підставою для задоволення відводу є «мета забезпечення неупередженого, справедливого й об`єктивного розгляду справи, а також виключення сумнівів сторін в об`єктивності та неупередженості судді Кравченко Л.М.».

Натомість, у даному випадку суддя Кравченко Л.М. була зобов`язана діяти відповідно до положень частини третьої статті 40 ЦПК України, оскільки відвід їй було заявлено з підстав не передбачених ЦПК України.

Як наслідок, суддею безпідставно задоволено відвід, який є необґрунтованим, що вказує лише і тільки на небажання судді Кравченко Л.М. здійснювати розгляд вказаної цивільної справи.

У зв`язку з цим, в ухвалі суду від 06.02.2020 року не зазначено жодної із підстав для відводу судді, що чітко передбачені у статтях 36, 37 ЦПК України.

Заява представника позивача про відвід від 06.02.2020 року також не містить жодної із підстав для відводу судді, що чітко передбачені у статтях 36, 37 ЦПК України.

Таким чином, слід зробити висновок, що наведені суддею обставини для відводу відсутні.

Враховуючи, що наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України не встановлено, відвід є необґрунтованим і безпідставним, а тому задоволенню не підлягав.

Вважаю, що заява про відвід та ухвала від 06.02.2020 року є такими, що не ґрунтуються на законі, а заява про відвід підлягала відхиленню.

Так, законодавством України встановлені підстави подання відводу (самовідводу), системний аналіз яких свідчить, що усунення судді від правосуддя повинно бути мотивованим і відповідати меті забезпечення неупередженості суду.

Аналіз матеріалів справи показує, що ухвала про відвід судді Кравченко Л.М. не відповідає меті забезпечення неупередженості суду, оскільки не містить жодної об`єктивної підстави, яка б свідчила про необхідність відведення судді.

Внаслідок задоволення заяви про самовідвід зміна склад суду відбулась безпідставно з надуманих причин до виявлення нею упередженості або безсторонності у даній справі.

Враховуючи, що наявність підстав, передбачених статтею 36, 11 ЦПК України не встановлено, а тому були відсутні передбачені ЦПК України підстави для самовідводу та який заявлений лише через шість місяців після отримання справи суддею, слід зробити висновок про зловживання суддею Кравченко Л.М. правом на самовідвід пов`язаним із небажанням здійснювати судочинство у даній цивільній справі.

Що відповідно до Коментаря до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 4 лютого 2016 року №1, роз`яснено, що суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу.

«Слід розуміти, що зловживання самовідводом не допускається і може потягнути застосування дисциплінарної відповідальності. У цьому контексті зловживання правом на самовідвід означає недобросовісне використання суддею незначного приводу для того, щоб уникнути розгляду справи».

Пункт 5 частини першої статті 36 ЦПК України передбачає, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Таким чином, через відсутність передбачених ЦПК України підстав для самовідводу судді Кравченко Л.М. у даній цивільній справі з метою припинення зловживання суддею права на самовідвід, та уникнення будь-яких сумнівів з боку учасників судового розгляду в об`єктивності та упередженості судді Лебідь-Гавенко Г.М. при розгляді вищевказаної справи, вважаю неможливим здійснювати розгляд даної справи по суті, в зв`язку з чим вважаю за необхідне заявити собі самовідвід від її розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 40, 258 261 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Заявити самовідвід від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції, третя особа: державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Сперкач Яна Олександрівна про захист честі, гідності та ділової репутації.

Справу № 362/8253/15-ц негайно передати до канцелярії Васильківського міськрайонного суду Київської області для здійснення повторного автоматизованого розподілу справи між суддями.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М. Лебідь Гавенко