Справа №636/4106/20
Провадження №4-с/636/19/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі головуючого судді Дьоміна О.П., за участю секретаря судового засідання Гуслєвої М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Зозулі Романа Вікторовича, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Зозулі Р.В., в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Зозулі Р.В. щодо не вирішення питання про зняття арешту;

- скасувати арешт, накладений на все майно скаржника державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Зозулею Р.В. на підставі постанови №26317122 від 24.11.2010 року, реєстровий номер обтяження 11658687.

Скаргу обґрунтовано тим, що під час оформлення договору оренди належної ОСОБА_1 земельної ділянки йому стало відомо про арешт, накладений на його нерухоме майно, номер обтяження 11658687 від 28.09.2011 року, ВП №26317122. Згідно отриманої 10.11.2020 року відповіді відділу ДВС, ОСОБА_1 відмовлено у скасування вказаного арешту, оскільки на теперішній час у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження відносно нього, виконавче провадження, в рамках виконання якого накладався арешт, передано до архіву.

Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд скарги без його участі, просить її задовольнити.

Представник ВДВС в судове засідання не з`явився, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило.

Дослідивши матеріали скарги, судом встановлено, що на виконанні у ВДВС Чугуївського МРУЮ перебувало виконавче провадження ВП №26317122 з примусового виконання судового наказу№2-н-423 від 24.11.2010 року, виданого Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Чугуївтепло» заборгованості на суму 1177,54 грн.

28.09.2011 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на той час. Завершення виконавчого провадження за даною підставою зняття арешту не передбачало.

Згідно листа Міжрайонного ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) №19.15-70/32186 від 13.10.2020 року, ВП №26317122 після завершення передане до архіву, строк зберігання матеріалів, переданих до архіву, складає 3 роки, таким чином вказане виконавче провадження на даний час знищене.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий лист.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Вбачається, що предметом оскарження у справі є бездіяльність державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), яка полягає у не вирішенні питання зняття арешту з майна боржника при поверненні виконавчого документа стягувачеві.

Разом з тим порядок та підстави повернення виконавчого документа стягувачу були врегульовані статтею 47 Закону України Про виконавче провадження в редакції Закону від 04.11.2010 року №2677-VI, згідно з якою повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону. Вказана норма Закону не передбачала зняття державним виконавцем арешту, накладеного на майно боржника.

Таким чином, посилання скаржника на незаконність дій державного виконавця в цій частині є безпідставною.

Згідно зі ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 04.11.2010 року №2677-VI, повернення виконавчого документа стягувачу не є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01.08.2019 року у справі №754/15469/16-ц.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року, за відсутності підстав, передбачених ч. 4 вказаної статті, арешт може бути знятий за рішенням суду.

З аналізу ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року можна зробити висновок, що якщо між сторонами немає спору про право власності (користування) на майно, на яке накладено арешт і таке право позивача ніким не оспорюється, питання звільнення майна з під арешту розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 26.09.2019 року у справі №607/3894/17-ц.

Заявник звернувся до виконавчої служби із заявою про зняття арешту, однак листом від 13.10.2020 року в.о. начальника Міжрайонного ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Макагон Г. йому було відмовлено та зазначено, що відсутні підстави, передбачені ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" №1404 - VIII від 02.06.2016 року.

Підстави для зняття виконавцем арешту визначені в ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIIIвід 02.06.2016 року.

Заявником у зверненні до державного виконавця не вказано підстави, яка передбачена ч. 4 вказаної статті, тому суд приходить до висновку, що відмова в.о. начальника Міжрайонного ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Макагон Г., є правомірною.

Частина 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Дослідивши інформацію з Єдиного реєстру боржників від 06.11.2020 року, з якої вбачається, що у ОСОБА_1 відсутня заборгованість, суд вважає, що є підстави для зняття арешту з майна боржника, накладеного постановою державного виконавця ВДВС Чугуївського МРУЮ від 06.05.2011 року у виконавчому провадженні №26317122, оскільки в даному випадку порушується гарантоване Конституцією України право ОСОБА_1 на вільне користування та розпорядження власним майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд,

у х в а л и л а:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Зозулі Романа Вікторовича задовольнити частково.

Зобов`язати Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зняти арешт з майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , накладений постановою державного виконавця ВДВС Чугуївського МРУЮ від 06.05.2011 року у виконавчому провадженні №26317122.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя О.П. Дьоміна