Справа № 581/915/20
Провадження № 2/581/230/20
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 листопада 2020 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі судді Кузьмінського О.В., за участю секретаря судового засідання Мазур О.А., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

встановив:

23 листопада 2020 року представник позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення авансу у cумі 703522,77 грн. та три відсотки річних у сумі 12358,97 грн., а всього 715881, 44 грн.

Одночасно з пред`явленим позовом представник позивача подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, зареєстроване за ОСОБА_3 , в тому числі на квартиру АДРЕСА_1 . Заяву обґрунтовувала тим, що попереднім договором купівлі-продажу квартири від 6 квітня 2017 року, який посвідчено нотаріально, було погоджено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зобов`язуються в майбутньому у строк не пізніше 1 квітня 2020 року укласти і належним чином посвідчити договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . В підтвердження наміру придбати квартиру та з метою забезпечення оформлення договору купівлі-продажу квартири позивач передав представнику відповідача в якості гарантійних забезпечувальних коштів грошову суму розміром 271 500,00 грн., що на момент оплати було еквівалентно 10 000,00 доларів США.

В подальшому позивачем було передано представникам відповідача в якості оплати частини забезпечувального платежу грошові кошти на загальну суму 379426,00 грн., що еквівалентно 15030,43 доларів США.

Усього позивачем передано відповідачу 25030,43 доларів США, що підтверджується нотаріально посвідченими заявами.

Станом на 1 квітня 2020 року - в термін обумовлений попереднім договором, основний договір купівлі-продажу квартири між позивачем та відповідачем укладений не був. Кошти, отримані відповідачем за попереднім договором позивачу не повернуті. 7 жовтня 2020 року позивачем направлено на адресу відповідача вимогу про повернення коштів у сумі 25 030,43 доларів США за попереднім договором, але відповідь на лист позивач не отримував та кошти у сумі 25 030,43 доларів США, які позивач просив повернути, йому не повернуті.

Квартира у власність позивача не перейшла, її власником на теперішній час є відповідач, а тому забезпечувальні платежі за попереднім договором від 6 квітня 2017 року в сумі 703522,77 грн., еквівалентна 25 030,43 доларів США, які отримав відповідач, підлягають поверненню як сплачений аванс.

Виходячи з того, що відповідач в добровільному порядку відмовляється повернути кошти, отримані за попереднім договором, у зв`язку з чим у позивача виникла потреба звернутися до суду для захисту своїх порушених прав, з метою забезпечення реальної можливості виконання рішення та недопущення відчуження майна відповідача, на яке можливо звернути стягнення при виконанні судового рішення, вважає за необхідне вжити заходів забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (п.п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Судом встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 20 листопада 2020 року.

Отже, суд вважає доведеним наявність у відповідача ОСОБА_3 на праві власності квартири в сел. Гостомель в м. Ірпінь Київської області.

У разі відчуження ОСОБА_3 належного йому житла, виконання можливого рішення суду буде істотно ускладненим.

За таких обставин, суд вважає, що заява про забезпечення позову в частині накладення арешту на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 в достатній мірі обґрунтована необхідністю забезпечення позову, підстави та вид забезпечення позову є співмірними та взаємопов`язаними з пред`явленими вимогами, існує реальна загроза того, що невжиття таких заходів може утруднити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Що стосується вимог заяви про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно (окрім зазначеної вище квартири), то суд не вбачає підстав для її задоволення в цій частині виходячи з того, що позивачем не надано відомостей про те, на яке саме майно позивач просить накласти арешт, місце його розташування чи знаходження, що є необхідним для забезпечення позову.

Частиною 8 статті 153 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Однак суд вважає, що на даний час відсутні підстави вважати, що існують обставини щодо обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України, у зв`язку з чим зустрічне забезпечення судом не застосовується.

Таким чином, заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 149-153 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

В решті вимог відмовити за необґрунтованістю.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області.

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя О. В. Кузьмінський