Справа № 742/2198/20
Провадження № 2/750/1751/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Логвіної Т.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 05.02.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі за № 4214, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованості за кредитним договором № 014/0368/820079804 від 10.06.2013 року у сумі 43441 гривень 09 копійок.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач не отримував жодної письмової вимоги (повідомлення) від Відповідача та відповідно не визнає розмірів заборгованості нарахованої ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД», у тому числі процентів, оскільки позбавлений будь-якої інформації зі сторони банку щодо кредитних зобов`язань. Він не був вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. В порушення ч. 2 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус не визначив день виникнення права вимоги, для того, щоб встановити чи не пропущено стягувачем строк для звернення за вчиненням нотаріальної дії, натомість у виконавчому написі він обмежується виразом: «Строк платежу за Кредитним договором № 014/0368/820079804 від 10.06.2013 року настав.»

Отже, позивач зазначає про те, що нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами, чим не виконав норми ст.88 Закону України «Про нотаріат» та п.1 Переліку документів, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

05.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4214 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» не сплачену у строк за Кредитним договором № 014/0368/820079804 від 10.06.2013 року заборгованість у сумі 43141 гривень 09 копійок, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 24404 гривень 33 копійки; прострочена заборгованість за процентами 18736 гривня 76 копійок. А також зазначено, що з ОСОБА_1 має бути стягнуто на користь стягувача суму у розмірі 300 гривень 00 копійок на відшкодування витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису. Загальна сума стягнення за даним виконавчим документом - 43441,09 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича 24 березня 2020 року за підставі заяви про примусове виконання рішення ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» № 140473 відкрито виконавче провадження № 61637450 з виконання вищезазначеного виконавчого напису № 4214 від 05.02.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 43441,09 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД».

Згідно ст.ст.15,16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 432 Цивільного процесуального кодексу України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю або частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - «Перелік»).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку.

05.02.2020 року, на момент вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною виконавчого напису редакція Переліку передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Оскільки кредитний договір № 014/0368/820079804 від 10.06.2013 року між Позивачем та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» був укладений у простій письмовій формі, то відсутні будь-які правові підстави для вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною виконавчого напису за даним договором.

Твердження позивача про те, що кредитна заборгованість позивача не є безспірною і нарахована одноособово установою банку без жодного повідомлення позивача чи узгоджень суми боргу, ніяким чином відповідачем не спростовано.

Згідно ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992р. №2 "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені" у п.13 роз`яснено, що відповідно до ст.ст.34,36,87,88 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальними нормативними актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172 (чинним на момент вчинення нотаріальної дії) визначається, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Таким чином, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, перевірці підлягає не лише додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.87,88 Закону "Про нотаріат" у такому спорі перевірці підлягають також і доводи боржника в повному обсязі, установлення та зазначення чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14- 84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19).

Позивач не визнає розмірів заборгованості нарахованої ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД», у тому числі процентів, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

В порушення ч. 2 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус не визначив день виникнення права вимоги, для того, щоб встановити чи не пропущено стягувачем строк для звернення за вчиненням нотаріальної дії, натомість у виконавчому написі він зазначає, що строк платежу за Кредитним договором № 014/0368/820079804 від 10.06.2013 року настав.

Таким чином, враховуючи те, що нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами, чим не виконав норми ст.88 Закону України «Про нотаріат» та п.1 Переліку, позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 14, офіс 301, ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: