Справа № 526/1598/20
Провадження № 2/526/527/2020
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 листопада 2020 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - Киричка С.А.,

з участю секретаря Широколави О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Гадяч в спрощеному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дочку, яка продовжує навчання,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася у вересні 2020 року до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дочку, яка продовжує навчання. Просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/3 частини від заробітку

(доходу) щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення нею навчання чи до досягнення нею 23 років в залежності, яка з цих обставин настане першою. Також, нею було подано клопотання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 1400 грн.

Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду 08.09.2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін.

У наданий в ухвалі час від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечував у частині розміру стягнення аліментів. Свої заперечення мотивував тим, що на даний час його склад сім`ї є таким: дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час дружина не працює, сім`я проживає в орендованій квартирі. Відповідач працює в ПАТ «Укрнафта» на посаді інженера електрозв`язку і його нарахований сукупний дохід за 2019 рік склав 243221,21 грн, з них сплачено аліментів 48007,93 грн. При цьому ОСОБА_2 не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі ј частки з усіх видів його доходів щомісяця на утримання доньки, яка продовжує навчання.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 навчається у Полтавському базовому медичному коледжі на 4 курсі відділення сестринської справи. Термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. Форма навчання денна, регіональне замовлення, що підтверджується довідкою навчального закладу від 31.08.2020 року №02-11/383.

Позивач проживає в квартирі згідно договору найму житлового приміщення від 03.09.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 і щомісячна плата за житло складає 5500 грн.

Також, позивачем було надано довідку про доходи матері ОСОБА_6 , яка працює у товаристві з додатковою відповідальністю «Гадяцький елеватор» на посаді охоронника і її нарахований сукупний дохід за період з березня 2020 року по серпень 2020 року склав 37493,31 грн.

Частиною 2 ст. 141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Згідно ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стаття 200 СК України визначає, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надано наступні роз`яснення: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.

Сімейний кодекс України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є повнолітньою, навчається на денній формі навчання, а відтак потребує матеріальної допомоги, оскільки саме по собі перебування на денній формі навчання свідчить про неможливість її працевлаштування впродовж часу навчання.

Суд, проаналізувавши вищевикладені положення законодавства, зазначає, що утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, є обов`язком батьків, бере до уваги, які обставини позивач зазначила у позовній заяві та заперечення відповідача, що останній є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, має на утриманні дружину та неповнолітню дитину, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Визначаючи розмір аліментів, який необхідно стягувати з відповідача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд враховує також положення СК України у відповідності із яким, правове зобов`язання по утриманню повнолітніх дітей, які продовжують навчання покладено в рівній мірі на обох батьків, батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дітей, які навчаються, за умови, що вони можуть надавати таку допомогу, а повнолітня дитина потребує допомоги у зв`язку із навчанням.

При визначенні розміру аліментів, які слід стягнути з відповідача, суд враховує обставини, визначені в ст. 182 СК України, тому позов підлягає до часткового задоволення і стягнення з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 04.09.2020 року і до закінчення навчання .

Право на утримання невід`ємно пов`язане із навчанням, тому стягнення аліментів з відповідача присуджується з дня подачі позову і до закінчення позивачем навчання.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місця.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., від сплати якого при зверненні до суду був звільнений позивач.

Що стосується вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на її користь витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 3, 4ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У п. 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз`яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Позивачем надано до суду договір про надання правової допомоги від 01.09.2020 року та акт наданих послуг від 26.09.2020 року на суму 1400 грн.

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача про стягнення судових витрати на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 182, 191, 199, 200, 201 СК України, ст. ст. 12, 13, 18, 81, 141, 247, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дочку, яка продовжує навчання задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років, починаючи з 04.09.2020 року.

Стягти з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1400 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.11.2020 року.

Суддя: С. А. Киричок