Справа № 303/3688/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 червня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів:Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.,

за участі секретаря: Юрочко А.П.,

за участі ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 09 жовтня 2019 року, головуюча суддя Курах Л.В., у справі за скаргою ОСОБА_3 , заінтересована особа ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Добоні Віри Михайлівни,

В С Т А Н О В И В:

07 червня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, якою просить суд визнати постанову головного державного виконавця Добоні В.М. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі від 14.11.2018 року по ВП № 57229791 незаконною та скасувати дану постанову державного виконавця Добоні В.М.

Скаргу обґрунтовано тим, що 14.11.2018 року державним виконавцем Мукачівського МВ ДВС у Закарпатській області Добоні В.М. винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі за виконавчим провадженням № 57229791 відкритого на підставі виконавчого листа № 2/303/866/18 виданого 10.05.2018 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 .. З даною постановою скаржник не погоджується, оскільки більша частина заборгованості сформувалась не з його вини і не з свідомого ухилення від виконання рішення суду а пов`язана з скрутним матеріальним становищем. Крім того, постанова державного виконавця мотивується тим, що існує факт несплати аліментів в сумі 6750 гривень, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, однак виходячи з розміру аліментів 1500 гривень така постанова могла бути постановлена за наявності суми боргу, що перевищує 9000 гривень, тобто за 6 місяців. Отже, приймаючи рішення про застосування до боржника мір примусового характеру, державний виконавець має встановити вину такої особи. Про існування постанови від 14.11.2018 року, як стверджує скаржник, він дізнався не від державного виконавця, а випадково під час перетину кордону.

На підставі викладеного, у зв`язку із ненаправленням державним виконавцем, в свою чергу не отриманою боржником постанови від 14.11.2018 року, скаржник вважає, що державний виконавець безпідставно прийшла до висновку про наявність вини ОСОБА_3 у не виконанні рішення Мукачівського міськрайнного суду в Закарпатської області по стягненню аліментів.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 09 жовтня 2019 року скаргу ОСОБА_3 задоволено.

Визнано незаконною та скасовано постанову головного державного виконавця Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Добоні Віри Михайлівни в межах виконавчого провадження № 57229791 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 14.11.2018 року.

Не погоджуючись ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу скасувати, ухвалити по справі нову ухвалу про відмову ОСОБА_3 в задоволенні скарги. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_3 своїми діями і скаргами до суду має намір уникнути виконання рішення, а саме заборгованості по аліментам, та отримати право на виїзд за межи України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.05.2005 року скаржника зобов`язано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 300 гривень щомісячно.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.05.2018 року скаржника зобов`язано сплачувати збільшений розмір аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1500 гривень щомісячно. Рішення набрало законної сили 12.06.2018 року.

Встановлено, що боржник присуджені аліменти тривалий час не виплачував, внаслідок чого утворилась заборгованість, сукупний розмір якої значно перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

17.09.18 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57229791 з примусового виконання виконавчого листа № 2/303/806/18 виданого 17.07.2018 року Мукачівського міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1500 гривень щомісячно.

15.07.2019 року складено довідку-розрахунок заборгованості за період з червня 2018 року по червень 2019 року , згідно якої заборгованість складає 18750 грн. з них погашено 5000 грн. та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів. Проте борг у добровільному порядку ОСОБА_3 не сплачено.

Постановою головного державного виконавця Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Добоні В.М. в рамках примусового виконання виконавчого листа 2/303/806/18 від 14.11.2018 року встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_3 виїзду за межі України до погашення заборгованості за сплату аліментів у повному обсязі.

Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України, в редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 6 ч.1 п. 5 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов`язань.

На час постановлення ухвали про обмеження боржника у праві виїзду за межі України існували невиконані боргові зобов`язання за виконавчим листом №2/303/806/18 від 14.11.2018 року виданий Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення на з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1500 гривень щомісячно.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України, в редакції чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали, та відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», (Заява №40450/04), суд повторює, що право на звернення до суду, захищене ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій із сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Case of Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Roports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективий доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії» (Case of Immobiliare Saffi v. Italy), [GC], №22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 №18-рп/2012; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012.

З матеріалів справи вбачається про наявність у ОСОБА_3 невиконаних зобов`язань та не вчинення ним будь-яких дій, направлених на виконання грошових зобов`язань за рішенням суду.

Фактично, боржником допущено пасивне ухилення від виконання судового рішення, яке на час встановлення тимчасової заборони на виїзд за межі України залишилося не виконаними. Вказана обставина є підставою для застосування заходів з обмеження боржника у праві виїзду за межі України, оскільки під ухилення слід розуміти не тільки пряму активну відмову, а й пасивне небажання, несприяння, невчинення дій, бездіяльність у виконанні обов`язку, покладеного на особу рішенням суду, що відповідно до Конституції України ухвалюються іменем України та є обов`язковими до виконання.

Відповідно до інформації про розрахунок заборгованості по аліментам від 1.10.2019 року №8 за ОСОБА_3 заборгованість станом на 01.10.2019 року становить 52967,09 гривень.

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ним було постановлено помилкову ухвалу, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для її скасування та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 09 жовтня 2019 року скасувати.

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , заінтересована особа ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Добоні Віри Михайлівни відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 15 червня 2020 року.

Головуючий

Судді