КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 лютого 2020 року м. Київ

Єдиний унікальний номер справи №824/177/19

Номер провадження№22-вк/824/3/2020

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Іванченка М.М.

при секретарі: Макаровій К.В.

за участю:

представника заявника: Білоголового Я.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою Компанії SIMALDA MANAGEMENT INC. (СІМАЛДА МЕНЕДЖМЕНТ ІНК) про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного арбітражу ad-hoc (Республіка Молдова) у справі №К37 за позовом SIMALDA MANAGEMENT INC. (СІМАЛДА МЕНЕДЖМЕНТ ІНК) до товариства з обмеженою відповідальністю TAGGART LIMITED S.F. про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до апеляційного суду з заявою, в якій просив визнати та надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного арбітраж ad-hoc (Республіка Молдова) у справі №К37 за позовом SIMALDA MANAGEMENT INC. (СІМАЛДА МЕНЕДЖМЕНТ ІНК) до ТОВ «TAGGART LIMITED S.F.» про стягнення боргу за договором позики.

Заяву обґрунтовувало тим, що рішенням Міжнародного арбітраж ad-hoc (Республіка Молдова) від 1 серпня 2019 року у справі №К37 визнано право власності на об'єкт нерухомого майна: будівлю, що складається з: споруди, клуб-їдальня «Ж» та будівлі, спальний корпус «З»; загальною площею 11602,6 квадратних метри, реєстраційний номер об'єкта 101, за адресою: Україна, Одеська область, м. Одеса, вулиця Фонтанська дорога, 71, за SIMALDA MANAGEMENT INC. (СІМАЛДА МЕНЕДЖМЕНТ ІНК) також зазначено, що 1 серпня 2019 рокувказане рішення набрало законної сили, є остаточним.

Від ТОВ «TAGGART LIMITED S.F.» до суду надійшла заява в якій вказує, що якщо стороною стягувача додержано вимоги до клопотання та доданих документів то сторона боржника довіряє суду вирішити подану заяву SIMALDA MANAGEMENT INC. про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного арбітраж ad-hoc (Республіка Молдова) у справі №К37.

Представник заявника у суді апеляційної інстанції підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Представник боржника у судове засідання не з'явився про день час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суду не повідомляв.

Тому з урахуванням положень п.2 ч.1 ст.477 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності учасників представника боржника.

Заслухавши пояснення осіб, які, з'явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 1 березня 2019 року між SIMALDA MANAGEMENT INC. (далі - позикодавець) та ТОВ «TAGGART LIMITED S.F.» (далі - позичальник) укладено договір позики № 1, відповідно до умов якого позикодавець зобов'язаний надати позичальнику грошові кошти в позику в розмірі 1000000 доларів США, а позичальник зобов'язується прийняти та своєчасно повернути їх позикодавцю на умовах даного договору. При цьому сторони погодили, що позика надається строком на 12 місяців з 1 березня 2019 року по 1 березня 2020 року з подальшою пролонгацією (а.с. 28-35, том 1).

Крім того, 1 березня 2019 року між сторонами укладено додаткову угоду до договору позики № 01 від 1 березня 2019 року, згідно п.3 додаткової угоди до договору сторони погодили, що всі спори та розбіжності по договору займу №1 на суму 1000000 доларів США та по договору іпотеки до нього, будуть вирішуватись в міжнародному комерційному суді, а саме ad-hoc в місті Кишенів, Республіка Молдова, в складі одного арбітра - Laura Palede, з застосуванням англійського права, рішення якого буду остаточним та оскарженню в обов'язковому порядку для виконання на території держави-учасниці (а.с. 36, том 1).

В подальшому, 3 березня 2019 року між SIMALDA MANAGEMENT INC. (далі - іпотекодержатель) та ТОВ «TAGGART LIMITED S.F.» (далі - іпотекодавець) укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В. та зареєстровано в реєстрі №336 (а.с. 38-44, том 1).

Згідно умов вказаного договору іпотекодавець з метою забезпечення повного виконання своїх зобов'язань, визначених договором позики №01 від 1 березня 2019 року, (а також усіма додатковими угодами до нього, які укладені та можуть бути укладені до закінчення строку дії Кредитного договору), в подальшому «Договір займу», передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку на умовах, визначених у цьому договорі нерухоме майно, а саме: будівлю, що складається з: споруди, клуб-їдальня «Ж» та будівлі, спальний корпус «З»; загальною площею 11602,6 квадратних метри, реєстраційний номер об'єкта 101, за адресою: Україна, Одеська область, м. Одеса, вулиця Фонтанська дорога, 71.

Пунктом 4.4 договору іпотеки визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється: за рішенням суду; у безперечному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя.

В свою чергу п.4.5 договору іпотеки сторони погодили способи задоволення вимог іпотеко держателя, а саме: у випадку невиконання іпотекодавцем письмової вимоги іпотеко держателя про усунення порушених зобов'язань за цим договором та /або договору займу встановлений іпотекодержателем строк, такі вимоги іпотекодавця задовольняються за рахунок предмета іпотеки. Це застереження згідно Закону України «Про іпотеку» вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя, який є правовою підставою для реєстрації права власності іпотеко держателя на предмет іпотеки; реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за виконавчим написом нотаріуса, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження; іпотекодержатель має право організувати продаж предмета іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу між іпотекодавцем та покупцем, який укладається за письмовою згоду іпотеко держателя у порядку визначеному ст.6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим і іпотечним боргом та іпотечні сертифікати».

Пунктом 7.6 договору іпотеки сторони визначили, що з усіх питань, що стосується предмета іпотеки, умов та процесу виконання цього договору, але прямо не врегульовані положеннями цього договору сторони мають керуватись чинним законодавством України.

В свою чергу п.7.7 передбачає, що розбіжності що можуть виникнути в процесі виконання цього договору, будуть попередньо розглядатись сторонами з метою відпрацювання взаємоприйнятих рішень. Спірні питання що стосуються виконання цього договору, підлягають вирішенню у судовому порядку відповідно до чинного законодавства України.

1 серпня 2019 року рішенням Міжнародного арбітражу ad-hoc (Республіка Молдова) у справі №К37 визнано право власності на об'єкт нерухомого майна: будівлю, що складається з: споруди, клуб-їдальня «Ж» та будівлі, спальний корпус «З»; загальною площею 11602,6 квадратних метри, реєстраційний номер об'єкта 101, за адресою: Україна, Одеська область, м. Одеса, вулиця Фонтанська дорога, 71, за SIMALDA MANAGEMENT INC. (СІМАЛДА МЕНЕДЖМЕНТ ІНК) також зазначено, що 1 серпня 2019 рокувказане рішення набрало законної сили, є остаточним (а.с. 17 -26, том 1).

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Сарафонюк Ю.В. КП Новосільківської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Одеська обл. №48301085 від 19 серпня 2019 року відмовлено в проведенні державної реєстрації права власності в зв'язку з тим, що рішення Міжнародного арбітражу ad-hoc (Республіка Молдова) від 1 серпня 2019 року у справі №К37 не визнано на території України і на виконання вказаного рішення не отримано дозвіл суду, як то передбачено ст.ст.474-480 ЦПК України та конвенцією про визнання та виконання іноземних та арбітражних рішень 1958 року (а.с. 27 том 1 ).

Порядок визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу регламентується міжнародними договорами, у даному випадку Нью-Йоркською конвенцією про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, в якій Україна бере участь із 8 січня 1961 року, Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та главою 3 розділу ІХ ЦПК України.

Згідно з ст.35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Статтею 478 ЦПК України та ст.36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» передбачено, що суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо:

1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або

б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або

ґ) рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або

2) якщо суд визнає, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Основоположним принципом Нью-Йоркської конвенції визначено, що держава, що її підписала, зобов`язана визнавати іноземні арбітражні рішення обов`язковими та виконувати їх.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» у визнанні або у виконанні арбітражного рішення, незалежно від того, в якій державі воно було винесено, може бути відмовлено лише коли суд визначить, що: об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України, арбітражне рішення суперечить публічному порядку (orde public) України.

Згідно з статтею 12 Закону України «Про міжнародне приватне право» норма права іноземної держави не застосовується у випадках, якщо її застосування призводить до наслідків, явно несумісних з основами правопорядку (публічним порядком) України. У таких випадках застосовується право, яке має найбільш тісний зв`язок з правовідносинами, а якщо таке право визначити або застосувати неможливо, застосовується право України. Відмова в застосуванні права іноземної держави не може ґрунтуватися лише на відмінності правової, політичної або економічної системи відповідної іноземної держави від правової, політичної або економічної системи України.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про міжнародне приватне право» правочин та інші дії учасників приватноправових відносин, спрямовані на підпорядкування цих відносин праву іншому, ніж те, що визначається згідно із цим Законом, в обхід його положень, є нікчемними. У цьому разі застосовується право, яке підлягає застосуванню відповідно до норм цього Закону. При цьому (пункт 9 статті 1 Закону) «обхід закону» - то застосування до правовідносин з іноземним елементом права іншого, ніж право, передбачене відповідним законодавством;

Частиною 1 статті 38 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом.

Статті 40 Закону України «Про міжнародне приватне право» законодавець визначив, що право власності та інші речові права, відомості про які підлягають внесенню до державних реєстрів, визначаються правом держави, у якій це майно зареєстровано.

Згідно із ч.3 ст.42 Закону України «Про міжнародне приватне право» захист права власності та інших речових прав, які підлягають державній реєстрації в Україні, здійснюється відповідно до права України.

Тобто, спір щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на об'єкти нерухомого майна в Україні та яке підлягає державній реєстрації, має здійснюватись в Україні і за законодавством України, а тому рішення іноземного суду щодо цього питання не може бути визнаним в Україні.

З урахуванням викладених обставин суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення заяви Компанії SIMALDA MANAGEMENT INC. (СІМАЛДА МЕНЕДЖМЕНТ ІНК) про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного арбітраж ad-hoc (Республіка Молдова) у справі №К37 за позовом SIMALDA MANAGEMENT INC. (СІМАЛДА МЕНЕДЖМЕНТ ІНК) до товариства з обмеженою відповідальністю TAGGART LIMITED S.F. про стягнення боргу за договором позики, оскільки відповідно до чинного законодавства України питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на спірне майно не може бути передане на вирішення міжнародного комерційного арбітражу.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що договір іпотеки від 3 березня 2019 року не містить арбітражної угоди, а надана до суду додаткова угода від 1 березня 2019 року не свідчить про її наявність, оскільки у п.7.3 сторони іпотечного договору погодили, що зміни та доповнення до цього договору підлягають нотаріальному посвідченню.

Також, необхідно зауважити, що 14 листопада 2019 року до Київського апеляційного суду надійшов лист №01-19046 від 13 листопада 2019 року від Державного бюро розслідування, з якого вбачається, що в провадженні другого СВ Першого управління організації досудових розслідувань ДБР перебувають матеріали досудового розслідування, внесенні до ЄРДР за №0000342 за ч.2 ст.233, ч.2 ст.364 КК України за фактом заволодіння приміщенням ДП «Пансіонат «Мирний», за адресою: м. Київ, Фонтанська дорога, 71.

Згідно ч. 1 ст. 479 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

З урахуванням викладених обставин, відсутні підстави для визнання та надання дозволу на примусове на виконання рішення Міжнародного арбітраж ad-hoc (Республіка Молдова) у справі №К37 за позовом SIMALDA MANAGEMENT INC. (СІМАЛДА МЕНЕДЖМЕНТ ІНК) до товариства з обмеженою відповідальністю TAGGART LIMITED S.F. про стягнення боргу за договором позики, а тому у задоволенні заяви SIMALDA MANAGEMENT INC. (СІМАЛДА МЕНЕДЖМЕНТ ІНК) слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 477- 479 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Компанії SIMALDA MANAGEMENT INC. (СІМАЛДА МЕНЕДЖМЕНТ ІНК) про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного арбітражу ad-hoc (Республіка Молдова) у справі №К37 за позовом SIMALDA MANAGEMENT INC. (СІМАЛДА МЕНЕДЖМЕНТ ІНК) до товариства з обмеженою відповідальністю TAGGART LIMITED S.F. про стягнення боргу за договором позики - залишити без задоволення.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя