Справа №705/447/19
2/705/615/20

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої - судді Годік Л.С.

при секретарі Шаповал Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уманського комунального підприємства «Уманьтеплокомуненерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_2 , про оскарження заборгованості за комунальні послуги,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Уманського КП «Уманьтеплокомуненерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_2 , про оскарження заборгованості за комунальні послуги.

Зазначає, що з 23.10.2015 р. вона зареєстрована та проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 Вказана квартира належить ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 07.11 2013 р.

Згідно чинного законодавства вона має право на отримання щомісячної житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, яку і отримувала до травня 2018 року.

У жовтні 2018 року нею було подано Заяву про призначення субсидії на опалювальний період.

08.01.2019 р. з Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради вона отримала повідомлення №027297, згідно якого ОСОБА_1 встановлено обов`язкову частку сплати 16,79%, не призначено субсидію з 01.10.2018 р. з таких підстав: заборгованість з оплати ЖКП понад 20 МНД, заборгованість з оплати ЖКП понад 20 МНД (п.7, п.6-5).

Оскільки, будь-яких боргів по оплаті житлово-комунальних послуг за весь час її проживання у квартирі вона не мала та не має, то письмово звернулась до КП «Уманьтеплокомуненерго» для отримання детального письмового роз`яснення, однак відповіді на своє звернення не отримала.

Вказує, що власниця квартири ОСОБА_2 у період з 07.11.2013 р. по 23.10.2015 р. жодних боргів за комунальні платежі також не мала.

Як їй стало відомо, борг за теплопостачання нарахований відповідачем до 07.11.2013 р. попереднім власникам квартири. Однак, своє право на стягнення заборгованості з боржників у встановленому законом порядку КП «Уманьтеплокомуненерго» не використало. Умовами укладеного ОСОБА_2 договору купівлі-продажу квартири на нового власника квартири ОСОБА_2 не було покладено обов`язку погашати комунальні борги попередніх власників квартири. Не покладено таких обов`язків на власника квартири ОСОБА_2 , чи на неї - користувача квартирою, і жодним законом України. Наміру оплачувати чужі борги вони не мають.

Просить зобов`язати Уманське комунальне підприємство «Уманьтеплокомуненерго» скасувати заборгованість за житлово-комунальні послуги по особовому рахунку НОМЕР_1 , відкритому за адресою: АДРЕСА_1 , яка була утворена до 07.11.2013 року, та стягнути з відповідача на її користь судові витрати на правову допомогу.

21.02.2019 р. на адресу суду надійшов Відзив на позовну заяву від директора УКП «Уманьтеплокомуненерго» Христинець В.Г. в якому зазначає, що аргументування, викладені позивачем у позовній заяві, як підстави для задоволення позовних вимог позивача, є передчасними, невірно трактованими, не відповідають обставинам та матеріалам справи, а тому є безпідставними та необгрунтованими виходячи з наступного.

Стаття 321 ЦК України зазначає, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. ОСОБА_2 є споживачем послуг теплопостачання, а саме, послуг з централізованого опалення які надає Уманське КП «Уманьтеплокомуненерго» та є власником особового рахунку № НОМЕР_1 , є власником нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 , та відповідно несе відповідальність за несплату наданих послуг по теплопостачанню.

20 листопада 2015 року між відповідачем та третьою особою, було укладено договір № 10843 про надання послуг з центрального опалення по АДРЕСА_1 . Відповідно до умов Договору виконавець зобов`язався надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а споживач (третя особа) в свою чергу взяв на себе зобов`язання своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими, відповідно до законодавства, тарифами у строки і на умовах передбачених договором. Свої договірні зобов`язання відповідач виконує належним чином та в повному обсязі, що не оспорюється позивачем чи третьою особою. Отже, між сторонами (третьою особою та відповідачем) виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України "Про теплопостачання", Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630.

Позивач зазначає, що за період з 07.11.2013 р. по 23.10.2015 р. жодних боргів у власника квартири ОСОБА_2 не існує, однак, дане твердження є помилковим, так як згідно довідки про нарахування та оплату за період з листопада 2013 року по жовтень 2015 року сума заборгованості складала 3890 гривень 13 копійок, згідно довідки про нарахування та оплату за період з листопада 2013 року по жовтень 2018 року сума заборгованості складала 227 гривень 84 копійки. Як виходить із доданого позивачем до матеріалів справи повідомлення про надання субсидій № 027297 підставою для непризначення субсидії позивачу слугувала заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг понад 20 МНД. З даного повідомлення не вбачається що підставою непризначення субсидії позивачу слугувала саме заборгованість зі сплати послуг постачання теплової енергії (централізованого опалення). Підставою для відмови у призначені житлової субсидії відповідно до п.5 ч.6 Положення про призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2018 р. № 329), є заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг що перевищує 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 340.00 грн. (НМДГ у 2018 році складав 17.00грн. 17x20=340), однак невідомо саме яка заборгованість із житлово-комунальних послуг (тепло, водопостачання, утримання будинків та прибудинкових територій, газо- та електропостачання чи інших комунальних послуг) чи її сумарна складова слугувала підставою для відмови у призначенні житлової субсидії позивачу так як житлово-комунальні послуги складаються не лише із наданих відповідачем послуг з централізованого опалення. Тобто, твердження позивача про те, що вона позбавлена права на призначення житлової субсидії відповідно до заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг попередніх власників не відповідає дійсності та матеріалам справи і є помилковим.

Директор вказує, що позивач намагається ввести суд в оману. Щомісячно позивачу направляються платіжки по оплаті за послуги теплопостачання, в яких зазначається про поточні нарахування та розмір заборгованості. Отже, обізнаність позивача в наявній заборгованості є доведеною. Позивач до відповідача з письмовими заявами з будь-яких питань щодо наявності чи відсутності заборгованості за надані відповідачем послуги за вказаною адресою по особовому рахунку № НОМЕР_1 не звертався. Докази про звернення до відповідача з будь-якими заявами позивачем не надано. Будь-якого спору щодо нарахування чи заборгованості зі сплати послуг з централізованого опалення між відповідачем, третьою особою та позивачем відсутній до моменту звернення позивача з даним позовом. Позивачем не надано до суду детального розрахунку оскаржуваної суми заборгованості, за який період вона виникла і т.п., та не надано жодних доказів щодо спростування факту будь-якої заборгованості. Так, відповідно до п.6 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про зменшення або збільшення платежів або видач - сумою, на яку зменшуються або збільшуються платежі чи видачі, але не більше ніж за один рік. Однак, позивач проігнорував дану вимогу цивільно-процесуального законодавства так як позивач сам достовірно не знає саме за які комунальні послуги виникла заборгованість яка слугувала підставою у непризначені субсидії та позивач звернувся з аналогічними позовами до інших комунальних служб хоча мав повне право дізнатися про стан наявності чи відсутності заборгованості за комунальні послуги безпосередньо у виконавця (постачальника) комунальних послуг, в даному випадку у відповідача чи безпосередньо ознайомитись про графік нарахувань та заборгованість на офіційному сайті: abonentinfo.com, який є загальновідомим та неодноразово доводиться до абонентів (споживачів) як безпосередньо на стенді інформації у відділі збуту УКП «Уманьтеплокомуненерго» та засобах масової інформації м. Умані.

Згідно довідки про нарахування і оплату станом на 11.02.2019 р. заборгованість зі сплати послуг з централізованого опалення за особовим рахунком № НОМЕР_1 за період з жовтня 2018 року по лютий 2019 року складає 4743,45 грн. Дана заборгованість виникла саме з моменту оформлення договору купівлі-продажу власності, та після відкриття особового рахунку саме на третю особу. Тобто, переведення боргу попереднього власника на нового власника, при відкритті особового рахунку, неможливо.

Також, враховуючи Практику Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, на підставі аналізу скасувань рішень та ухвал апеляційного суду Харківської області Вищим спеціалізованим судом України за 2012- 2014 роки, у разі коли житлове приміщення належить одній особі на праві приватної власності, а інші особи мають тільки право користування, то належним відповідачем за позовами по стягненню заборгованості за комунальні послуги є власник житлового приміщення, а тому є всі підстави вважати, що даний позов подано неналежною особою тобто, неналежним позивачем.

Просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

02.08.2019 р. позивач ОСОБА_1 подала суду Відповідь на Відзив в якому зазначила, що

підставою для відмови їй у наданні субсидії є надання відповідачем Управлінню праці та соціального захисту населення Уманської міської ради інформації про наявність у ОСОБА_1 заборгованості з оплати теплопостачання, що достовірно підтверджується: 1) копією довідки б/н від 12.11.2018р. про розмір заборгованості (яка саме і була надана до Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради); 2) копією виданої їй довідки б/н 22.12.2018 р. про розмір заборгованості; 3) копією повідомлення Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради № 2621/07. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, 25.11.2019 р. подала на адресу суду заяву в якій просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. 19.02.2020 року позивач на адресу суду подала заяву в якій просила при постановленні рішення стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 грн.

Представник відповідача Уманського КП «Уманьтеплокомуненерго» в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просить суд розглянути справу за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з?явилася,06.08.2019 р. подала на адресу суду заяву в якій просить суд справу розглянути без її участі. При винесенні рішення просить врахувати, що викладені у позові обставини повністю відповідають дійсності. Суду довіряє. Просить постановити рішення про задоволення позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідност. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 07.11.2013 р., зареєстрованого в реєстрі за № 4775, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 . (а.с.7-8,9).

Згідно договору № 10843 про надання послуг з централізованого опалення від 20.11.2015 р., Уманське КП «Уманьтеплокомуненерго», в особі директора Гуртовенка Ю.О., зобов`язалось надавати ОСОБА_2 вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а ОСОБА_2 зобов`язалась своєчасно та в повному обсязі оплачувати послуги за встановленими відповідно до законодавства тарифами у строки і на умовах, передбачених цим Договором (а.с.10).

Як виходить зі змісту позовної заяви та матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та користується послугами теплопостачання (а.с.6).

Відповідно до ст. 161 ЖК Української РСР, ст. 383 ЦК України, Наймач/Власник вправі вселити в займане ним жиле приміщення у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб за письмовою згодою власника будинку (квартири) і всіх членів сім`ї, які проживають з наймачем. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення відповідно до цієї статті як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування приміщенням, якщо при їх вселенні між цими особами, наймодавцем, наймачем та членами його сім`ї, які проживають разом з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 162 ЖК Української РСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Позивач зазначає, що з 23.10.2015 р. вона здійснює оплату комунальних послуг за вказаною вище адресою, однак, чи був вселений позивач в житлове приміщення як член сім`ї чи з інших підстав суду не відомо, так як даний випадок ніяким чином не підтверджений матеріалами справи, а лише мається відмітка в паспорті позивача про реєстрацію за вказаною адресою та визнання позивачем факту проживання за вказаною адресою та сплатою комунальних послуг.

Згідно довідок про нарахування і оплату, виданих начальником відділу збуту Уманського КП «Уманьтеплокомуненерго», станом на 11.02.2019 р.,за період з листопада 2013 року по жовтень 2015 року сума заборгованості за теплопостачання квартири АДРЕСА_2 , складала 3890 гривень 13 копійок, за період з листопада 2013 року по жовтень 2018 року сума заборгованості складала 227 гривень 84 копійки (а.с.27,28-29).

Згідно довідок Уманського КП «Уманьтеплокомуненерго» від 12.11.2018 р. та 22.12.2018 р., виданих власнику квартири ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_1 , мається заборгованість за теплопостачання (а.с.46,47).

Заступником начальника відділу Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради Бодаш О.І. було повідомлено ОСОБА_1 про наявність у неї боргу по оплаті за житлово-комунальні послуги понад два місяці, що перевищує 340 грн. (а.с.48). Однак, з даного повідомлення неможливо достовірно встановити, що це саме заборгованість за послуги теплопостачання, оскільки в ньому маються написані ручкою виправлення, які ніким не засвідчені.

У повідомленні про надання субсидій № 027297 від 02.01.2019 р., виданому заступником начальника відділу Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради Бодаш О.І., зазначено, що ОСОБА_1 не призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 1 жовтня 2018 р. в зв`язку з заборгованістю з оплати ЖКП понад 20 МНД (а.с.11).

Відповідно до п.5 ч.6 Положення про призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2018 р. № 329), підставою для відмови у призначені житлової субсидії є заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг що перевищує 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 340.00 грн.

Твердження позивача про відсутність заборгованості за надання послуг по теплопостачанню спростовується матеріалами справи, а саме довідками Уманського КП «Уманьтеплокомуненерго» (27, 28-29, 46,47).

У своєму позові позивач просить суд скасувати заборгованість за житлово-комунальні послуги, однак житлово-комунальні послуги включають: тепло, водопостачання, утримання будинків та прибудинкових територій, газо- та електропостачання та інше.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги про оскарження заборгованості за комунальні послуги не ґрунтуються на вимогах закону і не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 124 Конституції України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 18, 43, 49, 76-81, 82, 84, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Уманського комунального підприємства «Уманьтеплокомуненерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_2 , про оскарження заборгованості за комунальні послуги - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючаЛеся Сергіївна Годік