Справа № 525/489/18
Провадження №2/525/6/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2020 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Хоролець В.В., при секретарі Хоменко М.М., з участю представника позивача Животовської І.В., представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 . ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом першого заступника керівника Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області та ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Державний реєстратор сектору економічного розвитку, торгівлі і цивільного захисту Великобагачанської райдержадміністрації, Білоцерківська сільська рада Великобагачанського району Полтавської області та Фермерське господарство «К-3» про визнання незаконними та скасування розпоряджень, наказів, визнання недійсними договорів оренди землі, повернення землі та скасування державної реєстрації договорів,-

в с т а н о в и в:

Зі змісту позовної заяви першого заступника керівника Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави вбачається, що за результатами розгляду заяв (клопотань) громадянина ОСОБА_1 про надання земельних ділянок з метою ведення фермерського господарства, розпорядженням голови Великобагачанської районної адміністрації Полтавської області від 29.11.2011 року №411 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства на умовах оренди орієнтовною площею 38,54 га за межами населеного пункту в адміністративних межах Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району. Також, розпорядженням голови Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області №446 від 06.12.2012 року був затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства та передано громадянину України ОСОБА_1 земельну ділянку площею 32,9205 га на умовах оренди за межами населеного пункту в адміністративних межах Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. В подальшому, з урахуванням змін до ст.122 ЗК України щодо втрати повноважень районними державними адміністраціями на розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності, відповідно до наказів Головного управління Держземагентства у Полтавській області №2358 СГ від 12.08.2014 року, №2359 - СГ від 12.08.2014 року та №2360 СГ від 12.08.2014 року, між громадянином ОСОБА_1 та ГУ Держземагентства у Полтавській області укладено три договори оренди земельних ділянок загальною площею 32,9205 га вартістю 787813,39 грн., розташованих за межами населеного пункту в адміністративних межах Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району, а саме: 1) від 12.08.2014 року щодо земельної ділянки площею 4,0000 га (рілля), кадастровий номер :00:006:1603, що розташована за межами населеного пункту на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області терміном на 49 років (наказ № 2359-СГ від 12.08.2014 року); 2) від 12.08.2014 року щодо земельної ділянки площею 6,5684 га (рілля), кадастровий номер :00:006:1602, що розташована за межами населеного пункту на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області терміном на 49 років (наказ № 2358-СГ від 12.08.2014 року); 3) від 12.08.2014 року щодо земельної ділянки площею 22,3521 га (рілля), кадастровий номер :00:006:1601, що розташована за межами населеного пункту на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області терміном на 49 років (наказ № 2360-СГ від 12.08.2014 року).

Також, як зазначає позивач у позові, наказами ГУ Держземагентства у Полтавській області №1682-СГ від 30.04.2015 року, №1686-СГ від 30.04.2015 року громадянину ОСОБА_1 було надано дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення в оренду для ведення фермерського господарства; земельні ділянки розташовані за межами населеного пункту в адміністративних межах Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. В подальшому, Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області (яке, як зазначає позивач, згідно Постанови Кабінету Міністрів України №5 від 14.01.2015 року є правонаступником Головного управління Держземагентства у Полтавській області, що мало відповідні повноваження щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на підставі ст.122 Земельного кодексу України), прийнято накази, а саме: №3168 СГ від 27.04.2016 року та №3169 СГ від 27.04.2016 року, якими затверджено документацію із землеустрою, розроблену на підставі наказів Головного управління Держземагентства у Полтавській області та передано в оренду громадянину ОСОБА_1 земельні ділянки державної власності загальною площею 39,1000 га, розташовані за межами населеного пункту в адміністративних межах Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області для ведення фермерського господарства. При цьому, в подальшому, між ГУ Держгеокадастру у Полтавській області та громадянином ОСОБА_1 укладено два договори оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення (рілля) для ведення фермерського господарства загальною площею 39,1000 га, вартістю 1184083,680 грн. (згідно інформації відділу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області у Великобагачанському районі від 06.03.2018 року), розташовані за межами населеного пункту Балакліївської сільської ради Великобагачанського району, а саме: 1) від 29.04.2016 року щодо земельної ділянки площею 24,1000 га (рілля), кадастровий номер :00:004:1302, що розташована за межами населеного пункту на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області терміном на 7 років (наказ № 3168 - СГ від 27.04.2016 року) та 2) від 29.04.2016 року щодо земельної ділянки площею 15,0000 га (рілля), кадастровий номер :00:001:0903, що розташована за межами населеного пункту на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області терміном на 7 років (наказ № 3169 - СГ від 27.04.2016 року). Право оренди по усім вищевказаним договорам оренди землі зареєстровано із внесенням відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Також позивач зазначає, що всі вищезазначені розпорядження голови Великобагачанської районної державної адміністрації, накази ГУ Держземагентства у Полтавській області та накази ГУ Держгеокадастру у Полтавській області прийнятті на підставі клопотань громадянина ОСОБА_1 та доданих до них документів. Позивач посилається на ряд положень Земельного кодексу України, Закону України «Про фермерське господарство» та вказує, що можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства (стаття 8 цього Закону). Заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна містити сукупність передбачених частиною першою статті 7 цього Закону відомостей і обставин. У свою чергу, розглядаючи заяву громадянина по суті, орган виконавчої влади чи місцевого самоврядування повинен, як вважає позивач у справі, дати оцінку обставинам і відомостям, зазначеним у заяві, перевірити доводи заявника, наведені на обґрунтування розміру земельної ділянки, з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, в тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів. При цьому, як вбачається з доводів поданої позовної заяви, у поданих до Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області, ГУ Держземагентства у Полтавській області та ГУ Держгеокадастру у Полтавській області заявах (клопотаннях) про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для створення та ведення фермерського господарства ОСОБА_1 не обґрунтовано бажані для отримання площі земельних ділянок на території різних сільських рад з урахуванням перспектив діяльності створюваного фермерського господарства; у вказаних заявах (клопотаннях) та доданих до них документах не вказано кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання землі, відповідно, як зазначає позивач, відсутність у заяві обов`язкової інформації щодо обґрунтування значних розмірів земельних ділянок з урахуванням перспектив діяльності створюваного фермерського господарства та відсутність реальної можливості її обробітку, кількості членів фермерського господарства і наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність є порушенням встановленої процедури набуття права оренди на землю для створення та ведення фермерського господарства.

Крім цього позивач у доводах позовної заяви зазначає, що Фермерське господарство «К-3», головою якого є ОСОБА_1 було зареєстроване 19.12.2008 року та у 2008 році з метою реалізації права на створення фермерського господарства ОСОБА_1 було отримано земельну ділянку площею 7 га на території Якимівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області для ведення фермерського господарства, про що укладено договір з Великобагачанською районною державною адміністрацією, який зареєстрований 23.05.2008 р. за №70 (згідно інформації відділу у Великобагачанському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №607/102-18 від 29.03.2018 року) та у подальшому 06.06.2012 р. розірваний. Відповідно, на думку позивача, після створення Фермерського господарства «К-3» (головою якого є ОСОБА_1 ) та на підставі поданих як громадянином України ОСОБА_1 клопотань (заяв) були винесені позитивні розпорядження головою Великобагачанської райдержадміністрації та накази ГУ Держземагентства та ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про передачу земельних ділянок в оренду, а в подальшому укладені договори оренди землі загальною площею 72,0205 га, державна реєстрація яких проведена у відповідності до законодавства. Відповідно, громадянин ОСОБА_1 є засновником ФГ «К-3», тобто вже отримав земельну ділянку для створення зазначеного господарства, тому, як вважає позивач у справі, надання йому для ведення фермерського господарства ще п`яти земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані в іншому місці, суперечить законодавству. Отже, позивач у справі посилається на положення статей 7,12 Закону України «Про фермерське господарство», ст.ст.116,118,121,123,134 ЗК України та вказує, що громадянин право на отримання земельної ділянки державної власності може використати один раз, додатково земельні ділянки громадянин або фермерське господарство можуть отримувати на конкурентних засадах через участь у торгах. Таким чином, Великобагачанською районною державною адміністрацією, ГУ Держземагентством у Полтавській області та ГУ Держгеокадастру у Полтавській області не надано належної оцінки обставинам і умовам, зазначеним у клопотаннях саме громадянина ОСОБА_1 , відсутності належного обґрунтування розмірів земельних ділянок з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, в тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів (на ім`я ОСОБА_1 та ФГ «К-3» сільськогосподарська техніка не реєструвалась), не перевірено та не враховано обставини, які спростовують дійсність волевиявлення заявника, наявність в нього бажання здійснювати фермерську діяльність та спроможність вести господарство такого виду-виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства. Формальний підхід до вирішення заяви, прийняття рішення про надання саме громадянину ОСОБА_1 дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення та про передачу в оренду земельних ділянок, як вважає позивач у справі, створили передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обов`язковою процедурою, тобто без проведення земельних торгів, що є, на думку позивача у справі, підставою для скасування рішень про надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок, їх передачу в оренду та визнання недійсними укладених договорів оренди. Крім цього посилається на те, що два договори оренди земельних ділянок від 29.04.2016 року, що укладені між Головним управліннями Держгеокадастру у Полтавській області та громадянином України ОСОБА_1 укладені без проведення їх нормативної грошової оцінки, про що зазначено в п.5 договорів, і це також, як вважає позивач, є підставою для визнання їх недійсними (у позові наведені відповідні мотиви з цього приводу).

Посилаючись на вищевикладені обставини, положення ст.56 ЦПК України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру», ряд положень ЦК України та ЗК України, а також на те, що строк позовної давності не сплинув, оскільки про наявність порушень вимог земельного законодавства при винесенні розпоряджень Великобагачанської районної державної адміністрації, наказів ГУ Держземагентства, ГУ Держгеокадастру у Полтавській області та про необхідність захисту інтересів держави в судовому порядку стало відомо прокуратурі лише під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000023, відомості про яке були внесені до ЄРДР 07.03.2018 року, в ході якого було зібрано та проаналізовано докази (документи) щодо підстав передання земельних ділянок загальною площею 72,0205 га в оренду громадянину ОСОБА_1 для створення фермерського господарства, позивач у справі звернувся до суду з цивільним позовом, в якому просив визнати незаконними та скасувати розпорядження Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області №411 від 29.11.2011 року, згідно якого було надано дозвіл громадянину ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства на умовах оренди за межами населеного пункту в адміністративних межах Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району та №446 від 06.12.2012 року, яким був затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 на умовах оренди для ведення фермерського господарства за межами населеного пункту в адміністративних межах Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області; визнати незаконними та скасувати накази ГУ Держземагентства у Полтавській області про укладення з громадянином ОСОБА_1 договорів оренди земельних ділянок для ведення фермерського господарства №2358 СГ від 12.08.2014 року, №2359 СГ від 12.08.2014 року, №2360 СГ від 12.08.2014 року; визнати незаконними та скасувати накази ГУ Держземагентства у Полтавській області про надання дозволів ОСОБА_1 на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства: № 1682-СГ від 30.04.2015 року та №1686-СГ від 30.04.2015 року; визнати незаконними та скасувати накази ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про затвердження ОСОБА_1 проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду №3168-СГ від 27.04.2016 року та №3169-СГ від 27.04.2016 року; визнати недійсними п`ять договорів оренди земельних ділянок загальною площею 72,0205 га вартістю 1971897,07 грн., що розташовані за межами населених пунктів Остап`ївської та Балакліївської сільських рад Великобагачанського району Полтавської області, укладені між громадянином ОСОБА_1 та ГУ Держземагенства у Полтавській області та ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, а саме: від 12.08.2014 року щодо земельної ділянки площею 4,0000 га, кадастровий номер :00:006:1603, що розташована за межами населеного пункту на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області терміном на 49 років (наказ ГУ Держземагентства у Полтавській області № 2359-СГ від 12.08.2014 року); від 12.08.2014 року щодо земельної ділянки площею 6,5684 га, кадастровий номер :00:006:1602, що розташована за межами населеного пункту на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області терміном на 49 років (наказ ГУ Держземагентства у Полтавській області № 2359-СГ від 12.08.2014 року № 2358-СГ від 12.08.2014 року); від 12.08.2014 року щодо земельної ділянки площею 22,3521 га, кадастровий номер :00:006:1601, що розташована за межами населеного пункту на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області терміном на 49 років (наказ ГУ Держземагентства у Полтавській області №2360-СГ від 12.08.2014 року); від 29.04.2016 року щодо земельної ділянки площею 24,1000 га, кадастровий номер :00:004:1302, що розташована за межами населеного пункту на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області терміном на 7 років (наказ ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №3168-СГ від 27.04.2016 року); від 29.04.2016 року щодо земельної ділянки площею 15,0000 га, кадастровий номер :00:001:0903, що розташована за межами населеного пункту на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області терміном на 7 років (наказ ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №3169-СГ від 27.04.2016 року) та скасувати державну реєстрацію прав оренди, що виникли по зазначеним договорам оренди землі; зобов`язати ОСОБА_1 повернути ГУ Держгеокадастру у Полтавській області земельні ділянки з кадастровими номерами: :00:006:1603; :00:006:1602; :00:006:1601; :00:004:1302; :00:001:0903 загальною площею 72,0205 га вартістю 1971897,07 грн., що розташовані за межами населених пунктів Балакліївської та Остап`ївської сільських рад Великобагачанського району Полтавської області та стягнути з відповідачів у справі понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 33478,00 грн. (т.1 а.с.а.с.2-11).

Дана цивільна справа в порядку, передбаченому ЦПК України 27.04.2018 року була передана на розгляд судді Великобагачанського районного суду Полтавської області Ячалу Ю.І. (т.1 а.с.69).

Загальне позовне провадження за вищевказаним цивільним позовом було відкрите ухвалою судді Великобагачанського районного суду Полтавської області Ячала Ю.І. від 14.05.2018 року (т.1 а.с.73).

Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 18.07.2018 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучено Білоцерківську сільську об`єднану територіальну громаду (т.1 а.с.121).

В подальшому, за наслідками розгляду даної цивільної справи, ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 14.09.2018 року (суддя Ячало Ю.І.) провадження в даній цивільній справі було закрито (т.1 а.с.а.с.200-203).

Постановою Полтавського апеляційного суду від 26.11.2018 року ухвалу Великобагачанського районного суду Полтавської області від 14.09.2018 року було скасовано для продовження розгляду і справа направлена до Великобагачанського районного суду Полтавської області для подальшого розгляду (т.2 а.с.а.с.19-22).

Після закінчення п`ятирічних повноважень головуючого судді Ячала Ю.І. та надходження даної цивільної справи з Полтавського апеляційного суду, дана справа в порядку ст.33 ЦПК України передана на розгляд судді Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., оскільки будь-яких інших суддів, які б мали право здійснювати судочинство у Великобагачанському районному суді, не було до 13.12.2019 року.

Ухвалою судді Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В. від 19.12.2018 року вищевказана цивільна справа прийнята до провадження даного судді і вирішено її судовий розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження, відповідно, підготовче засідання у справі призначено на 25.01.2019 року, здійснено виклики учасників справи (т.2 а.с.29). Проведення підготовчого засідання у справі було відкладено з поважних причин на 22.04.2019 року.

В матеріалах даної цивільної справи наявні: відзив відповідача у справі ОСОБА_1 на поданий позов прокурора з додатками, де зазначається також і про застосування строків позовної давності (т.1 а.с.а.с.107-110,111-116); відповідь на відзив керівника Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області Шикунова С.П. (т.1 а.с.а.с.133-134); відзив відповідача у справі Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області, де зазначається про застосування строків позовної давності (т.1 а.с.а.с.142-145); заява відповідача Великобагачанської райдержадміністрації Полтавської області про застосування строків позовної давності (т.1 а.с.147); відповідь на відзив Великобагачанської райдержадміністрації, що поданий в.о.керівника Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області (т.1 а.с.а.с.149-152); письмові пояснення третьої особи у справі Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (т.1 а.с.а.с.176-177); 24.01.2019 року до суду подані доповнення до відзиву ОСОБА_1 з додатками (т.2 а.с.а.с.52-72).

22 квітня 2019 року по даній цивільній справі проведено підготовче засідання і справа призначена до судового розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України (т.2 а.с.а.с.138-139).

В судовому засіданні представник позивача прокурор Великобагачанського відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області Животовська Ірина Володимирівна підтримала доводи та обгрунтування позовної заяви, в своїх поясненнях посилалася на обставини, які викладені в позові, а також в поданих стороною позивача заявах по суті справи та просила його задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 заперечив проти задоволення позовних вимог прокурора, в своїх поясненнях посилався на обставини та доводи, які викладені у відзиві ОСОБА_1 на поданий позов прокурора та доводи, які вказані в його заявах по суті справи, які надійшли щодо поданого позову; також посилався на пропуск прокурором строку позовної давності для звернення до суду з даним цивільним позовом.

Інші учасники справи належним чином сповіщені про день і час розгляду справи, від них (зокрема, Великобагачанської районної державної адміністрації, Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області) раніше надходили письмові клопотання (заяви) про проведення розгляду справи у відсутність їх представників; відповідач у справі Великобагачанська районна державна адміністрація вказувала, що вона позов прокурора не визнає і також прохає проводити розгляд справи у відсутність її представника.

Суд, заслухавши пояснення та доводи представника позивача ОСОБА_5 , представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4 , дослідивши письмові докази по справі, надані особами, що беруть участь у справі на засадах змагальності та диспозитивності, вивчивши та оголосивши заяви по суті справи, які подані учасниками справи, та всі докази в їх сукупності, і давши цим доказам в їх сукупності та взаємозв`язку відповідну оцінку приходить до висновку, що позов першого заступника керівника Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області та ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Державний реєстратор сектору економічного розвитку, торгівлі і цивільного захисту Великобагачанської райдержадміністрації, Білоцерківська сільська рада Великобагачанського району Полтавської області та Фермерське господарство «К-3» про визнання незаконними та скасування розпоряджень, наказів, визнання недійсними договорів оренди землі, повернення землі та скасування державної реєстрації договорів підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини другої цієї статті, у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частині 1 статті 56 ЦПК України, у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, що підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб.

Як визначено у частині третій цієї статті, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках, встановлених законом.

Також, Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 року визначено, що прокуратура уповноважена подавати позовні заяви в інтересах держави в особі органів місцевого самоврядування, якщо спірні відносини пов`язані з виконанням органами місцевого самоврядування делегованих їм законом повноважень органів виконавчої влади.

Відповідно до змісту статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України.

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

У пункті 42 рішення «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи (рішення ЄСПЛ у справі «Руїз Торійа проти Іспанії» від 09.12.1994 року).

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого Королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.

Судом встановлено, що 19.12.2008 року було зареєстровано створення юридичної особи - Фермерського господарства «К-3», засновником якого виступив громадянин України ОСОБА_1 , місцезнаходженням даної юридичної особи є село Білоцерківка Великобагачанського району Полтавської області (т.1 а.с.а.с.91-104; 188-192).

З листа Відділу у Великобагачанському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 29.03.2018 року №607/102-18 вбачається, що між Великобагачанською районною державною адміністрацією Полтавської області та ОСОБА_1 був укладений договір оренди на земельну ділянку площею 7,00 га на території Якимівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області для ведення фермерського господарства, який був зареєстрований на 49 років, про що у Державному реєстрі земель зроблено запис від 23.05.2008 року за №70. На підставі угоди про розірвання договору оренди землі від 06.06.2012 року №01112, дію даного договору було припинено (т.1 а.с.66). Зміст вищевказаного листа вказує на те, що для ведення фермерського господарства громадянину України ОСОБА_1 надавалася відповідна земельна ділянка площею 7,00 га.

Як слідує зі змісту листа начальника Головного управління Держпродслужби в Полтавській області від 03.04.2018 року №01-27/1873, згідно уніфікованої автоматизованої електронного-облікової системи за власником ОСОБА_1 та Фермерське господарство «К-3» в Полтавській області сільськогосподарська техніка не реєструвалася (т.1 а.с.67).

У жовтні 2011 року до Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області звернувся громадянин України ОСОБА_1 з заявою про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною загальною площею 38,54 га, з них ріллі 38,54 га для ведення фермерського господарства за рахунок земель не наданих у власність та користування, що розміщена за межами населених пунктів на адміністративній території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області для надання в користування на умовах оренди терміном на 49 років; додатком до даної заяви вказується викопіювання з плану адмінтериторії Остап`ївської сільської ради з призначенням земельних ділянок (т.1 а.с.а.с.58-59).

Розпорядженням голови Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області Кордубана В.В. №411 від 29.12.2011 року було надано громадянину України ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства на умовах оренди терміном на 49 років орієнтовною площею 38,54 га за межами населеного пункту в адміністративних межах Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області; у п.2 даного розпорядження вказано, що розроблений та погоджений проект землеустрою з позитивними висновками державної землевпорядної експертизи подати на розгляд районній державній адміністрації (т.1 а.с.57).

В подальшому, розпорядженням голови Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області Кордубана В.В. №446 від 06.12.2012 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди», було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди громадянину України ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства за рахунок земель, не наданих у власність та користування за межами населених пунктів в адміністративних межах Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та передано громадянину України ОСОБА_1 земельну ділянку площею 32,9205 га в користування на умовах оренди для ведення фермерського господарства за рахунок земель, не наданих у власність та користування за межами населених пунктів в адміністративних межах Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (т.1 а.с.60).

01.06.2014 року громадянин України ОСОБА_1 звернувся з листом до Головного управління Держземагентства у Полтавській області, в якому просив укласти з ним договір оренди землі на земельну ділянку сільськогосподарського признання площею 4,0000 га ріллі за межами населеного пункту на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області терміном на 49 років для ведення фермерського господарства, надану йому розпорядженням голови Великобагачанської райдержадміністрації №446 від 06.12.2012 року (т.1 а.с.30).

12.08.2014 року першим заступником начальника Головного управління Держземагенства у Полтавській області Шарим Г.І. видано наказ №2359-СГ «Про надання земельної ділянки в оренду», згідно якого наказано укласти договір оренди землі між Головним управлінням Держземагентства у Полтавській області та громадянином ОСОБА_1 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер :00:006:1603 площею 4,0000 га для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду терміном на 49 років, надану згідно розпорядження Великобагачанської райдержадміністрації від 06.12.2012 року №446 в адміністративних межах Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (т.1 а.с.31).

01.06.2014 року громадянин України ОСОБА_1 звернувся з листом до Головного управління Держземагентства у Полтавській області, в якому просив укласти з ним договір оренди землі на земельну ділянку сільськогосподарського признання площею 6,5684 га ріллі за межами населеного пункту на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області терміном на 49 років для ведення фермерського господарства, надану йому розпорядженням голови Великобагачанської райдержадміністрації №446 від 06.12.2012 року (т.1 а.с.32).

12.08.2014 року першим заступником начальника Головного управління Держземагентства у Полтавській області Шарим Г.І. видано наказ №2358-СГ «Про надання земельної ділянки в оренду», згідно якого наказано укласти договір оренди землі між Головним управлінням Держземагентства у Полтавській області та громадянином ОСОБА_1 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер :00:006:1602 площею 6,5684 га для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду терміном на 49 років, надану розпорядженням голови Великобагачанської райдержадміністрації №446 від 06.12.2012 року в адміністративних межах Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (т.1 а.с.33).

01.06.2014 року громадянин України ОСОБА_1 звернувся з листом до Головного управління Держземагентства у Полтавській області, в якому просив укласти з ним договір оренди землі на земельну ділянку сільськогосподарського признання площею 22,3521 га ріллі за межами населеного пункту на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області терміном на 49 років для ведення фермерського господарства, надану йому розпорядженням голови Великобагачанської райдержадміністрації №446 від 06.12.2012 року (т.1 а.с.34).

12.08.2014 року першим заступником начальника Головного управління Держземагентства у Полтавській області Шарим Г.І. видано наказ №2360-СГ «Про надання земельної ділянки в оренду», згідно якого наказано укласти договір оренди землі між Головним управлінням Держземагентства у Полтавській області та громадянином ОСОБА_1 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер :00:006:1601 площею 22,3521 га для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду терміном на 49 років, надану розпорядженням голови Великобагачанської райдержадміністрації №446 від 06.12.2012 року в адміністративних межах Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (т.1 а.с.35).

На підставі вищевказаних наказів першого заступника начальника Головного управління Держземагентства у Полтавській області, 12 серпня 2014 року між ОСОБА_1 та Головним управлінням Держземагентства у Полтавській області були укладені три договори оренди земельних ділянок загальною площею 32,9205 га, що розташовані за межами населеного пункту в адміністративних межах Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області: 1) щодо земельної ділянки площею 4,0000 га (рілля), кадастровий номер :00:006:1603, що розташована за межами населеного пункту на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області терміном на 49 років (на підставі наказу ГУ Держземагентства у Полтавській області №2359-СГ від 12.08.2014 року) (т.1 а.с.а.с.36-38); 2) щодо земельної ділянки площею 6,5684 га (рілля), кадастровий номер :00:006:1602, що розташована за межами населеного пункту на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області терміном на 49 років (на підставі наказу ГУ Держземагентства у Полтавській області №2358-СГ від 12.08.2014 року) (т.1 а.с.а.с.39-41); 3) щодо земельної ділянки площею 22,3521 га (рілля), кадастровий номер :00:006:1601, що розташована за межами населеного пункту на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області терміном на 49 років (згідно наказу ГУ Держземагентства у Полтавській області №2360-СГ від 12.08.2014 року) (т.1 а.с.а.с.42-44). Як вбачається з предмету даних договорів оренди землі, орендодавець ГУ Держземагентства у Полтавській області згідно відповідних наказів надає, а орендар фізична особа ОСОБА_1 приймає в строкове платне користування відповідні земельні ділянки державної власності з вказаними в цих договорах кадастровими номерами для ведення фермерського господарства на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. Вбачається також, що вказані вище договори оренди землі підписані з одного боку уповноваженою особою від орендодавця (ГУ Держземагентства у Полтавській області) та з іншого боку підписані орендарем фізичною особою громадянином ОСОБА_1 .

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, договір оренди землі, що був укладений 12.08.2014 року між ГУ Держземагенства у Полтавській області та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 4,0000 га (рілля), кадастровий номер :00:006:1603, що розташована за межами населеного пункту на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області терміном на 49 років, зареєстрований 15.10.2014 року державним реєстратором Великобагачанського районного управління юстиції (т.1 а.с.22); договір оренди землі, що був укладений 12.08.2014 року між ГУ Держземагентства у Полтавській області та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 6,5684 га (рілля), кадастровий номер :00:006:1602, що розташована за межами населеного пункту на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області терміном на 49 років, зареєстрований 15.10.2014 року державним реєстратором Великобагачанського районного управління юстиції, номер запису про інше речове право 7391332 (т.1 а.с.а.с.15-16); договір оренди землі, що був укладений 12.08.2014 року між ГУ Держземагентства у Полтавській області та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 22,3521 га (рілля), кадастровий номер :00:006:1601, що розташована за межами населеного пункту на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області терміном на 49 років, зареєстрований 15.10.2014 року державним реєстратором Великобагачанського районного управління юстиції, номер запису про інше речове право 7390100 (т.1 а.с.а.с.19-20).

14.04.2015 року громадянин України ОСОБА_1 звернувся з клопотанням до Головного управління Держземагентства у Полтавській області, в якому просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передання її йому в користування на умовах оренди терміном на 49 років орієнтовною площею 15,0 га, з них ріллі 15,0 га для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності не наданих у власність та користування, розміщених на адміністративний території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області за межами населеного пункту; вбачається, що до даного клопотання вказано (у самому клопотанні) як додаток викопіювання з визначенням бажаного місця розташування земельної ділянки; копію диплома, копію паспорта та ідентифікаційного коду (т.1 а.с.62).

За наслідками розгляду вищевказаного клопотання громадянина ОСОБА_1 , наказом голови Комісії з реорганізації Головного управління Держземагентства у Полтавській області Кухарова К.В. №1682-СГ від 30.04.2015 року наказано надати дозвіл громадянину ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 15,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області за межами населених пунктів (т.1 а.с.63).

Також, 14.04.2015 року громадянин України ОСОБА_1 звернувся з клопотанням до Головного управління Держземагентства у Полтавській області, в якому просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передання її йому в користування на умовах оренди терміном на 49 років орієнтовною площею 24,1 га, з них ріллі 24,1 га для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності не наданих у власність та користування, розміщених на адміністративний території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області за межами населеного пункту; вбачається, що до даного клопотання вказано (у самому клопотанні) як додаток викопіювання з визначенням бажаного місця розташування земельної ділянки; копію диплома, копію паспорта та ідентифікаційного коду (т.1 а.с.64).

За наслідками розгляду вищевказаного клопотання громадянина ОСОБА_1 , наказом голови Комісії з реорганізації Головного управління Держземагентства у Полтавській області Кухарова К.В. №1686-СГ від 30.04.2015 року наказано надати громадянину ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 24,10 га земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області за межами населених пунктів (т.1 а.с.65).

12.04.2016 року громадянин ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки площею 15,0000 га, кадастровий номер :00:001:0903 за межами населеного пункту на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області в оренду терміном на 7 років для ведення фермерського господарства та про встановлення орендної плати в розмірі 8% від нормативної грошової оцінки (т.1 а.с.26).

Також, 12.04.2016 року громадянин ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки площею 24,1000 га, кадастровий номер :00:004:1302 за межами населеного пункту на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області в оренду терміном на 7 років для ведення фермерського господарства та про встановлення орендної плати в розмірі 8% від нормативної грошової оцінки (т.1 а.с.28).

В подальшому, за наслідками вищевказаних клопотань громадянина ОСОБА_1 , Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області (яке у відповідності до положень Постанови Кабінету Міністрів України №5 від 14.01.2015 року є правонаступником Головного управління Держземагентства у Полтавській області, що мало відповідні повноваження щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на підставі ст.122 Земельного кодексу України), прийнято накази: 1) №3168-СГ від 27.04.2016 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду», згідно якого було наказано затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду громадянину ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та наказано передати громадянину ОСОБА_1 із земель сільськогосподарського призначення державної власності земельну ділянку площею 24,1000 га ріллі, кадастровий номер :00:004:1302 в довгострокову оренду терміном на 7 років для ведення фермерського господарства, розташовану на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області за межами населених пунктів (т.1 а.с.29); 2) №3169-СГ від 27.04.2016 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду», згідно якого наказано затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду громадянину ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та останньому передано із земель сільськогосподарського призначення державної власності земельну ділянку площею 15,0000 га ріллі, кадастровий номер :00:001:0903 в довгострокову оренду терміном на 7 років для ведення фермерського господарства, розташовану на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області за межами населених пунктів (т.1 а.с.27).

На підставі вищевказаних наказів Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, 29 квітня 2016 року між ОСОБА_1 та Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області були укладені два договори оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення (рілля) для ведення фермерського господарства загальною площею 39,1000 га, що розташовані за межами населеного пункту Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, а саме: 1) щодо земельної ділянки площею 24,1000 га (рілля), кадастровий номер :00:004:1302, що розташована за межами населеного пункту на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області терміном на 7 років (згідно наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №3168-СГ від 27.04.2016 року) (т.1 а.с.а.с.48-50) та 2) щодо земельної ділянки площею 15,0000 га (рілля), кадастровий номер :00:001:0903, що розташована за межами населеного пункту на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області терміном на 7 років (згідно наказ ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №3169- СГ від 27.04.2016 року) (т.1 а.с.а.с.45-47).

Як вбачається з предмету даних договорів оренди землі, орендодавець ГУ Держгеокадастру у Полтавській області згідно відповідних наказів надає, а орендар - фізична особа ОСОБА_1 приймає в строкове платне користування відповідні земельні ділянки державної власності з вказаними в цих договорах кадастровими номерами для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. Вбачається також, що вказані вище договори оренди землі підписані з одного боку уповноваженою особою від орендодавця (ГУ Держгеокадастру у Полтавській області) та з іншого боку підписані орендарем фізичною особою громадянином ОСОБА_1 .

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, договір оренди землі, що був укладений 29.04.2016 року між ГУ Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 15,0000 га (рілля), кадастровий номер :00:001:0903, що розташована за межами населеного пункту на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області терміном на 7 років, зареєстрований 29.04.2016 року приватним нотаріусом Великобагачанського районного нотаріального округу Сахаровою Л.І., номер запису про інше речове право 14454010 (т.1 а.с.13-14); договір оренди землі, що був укладений 29.04.2016 року між ГУ Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 24,1000 га (рілля), кадастровий номер :00:004:1302, що розташована за межами населеного пункту на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області терміном на 7 років, зареєстрований 29.04.2016 року приватним нотаріусом Великобагачанського районного нотаріального округу Сахаровою Л.І., номер запису про інше речове право 14454052 (т.1 а.с.а.с.17-18).

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2 статті 77 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України).

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 5,6 статті 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до положень та змісту норм ст.ст.22,31,93,124 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на час подання заяв ОСОБА_1 та прийняття відповідних розпорядчих документів органами державної влади) землі сільськогосподарського призначення можуть надаватися громадянам для ведення фермерського господарства та використовуватися цим господарством, зокрема, на умовах оренди. За правилом статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Частинами другою та третьою статті 134 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначені випадки, коли земельні торги не проводяться, а передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Зокрема, земельні торги не проводяться в разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Разом з цим, норми ст.123 ЗК України встановлюють загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування в тих випадках, коли згідно із законом земельні торги не проводяться; визначає вимоги до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; забороняє компетентним органам вимагати не передбачені цією статтею матеріали та документи; установлює загальні підстави для відмови в наданні такого дозволу. У відповідності до положень частини 2 статті 123 Земельного кодексу України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Як визначається нормами частини третьої та четвертої статті 123 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Частиною першою статті 186-1 Земельного кодексу України встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Разом з цим, нормами частин 4-6 статті 186-1 цього Кодексу визначено, що що розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту. Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Відносини, пов`язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються, крім Земельного кодексу України, Законом України «Про фермерське господарство» та іншими нормативно-правовими актами України. Відповідно до частин першої та другої статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону.

З системного аналізу положень ст.8 Закону України «Про фермерське господарство» слідує, що можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства.

У відповідності до частини першої статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» (в редакції, що діяла на час звернення ОСОБА_1 станом на жовтень 2011 року), для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради. У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Системний аналіз норм даного закону вказує на те, що громадяни, які виявили бажання отримати земельні ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства, у поданій заяві зобов`язані обґрунтувати право на отримання землі відповідно до кожної підстави. Саме наявність цього обґрунтування забезпечує раціональне та ефективне використання земель для розвитку фермерського господарства, запобігає виведенню земель сільськогосподарського призначення із державної власності та її отриманню на пільгових умовах.

Частинами другою та четвертою статті 7 цього Закону (в редакції, що діяла на час звернення ОСОБА_1 станом на жовтень 2011 року), передбачено, що заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки погоджується та затверджується відповідно до закону. У разі відмови органів державної влади та органів місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки для ведення фермерського господарства питання вирішується судом.

Отже, спеціальний Закон України «Про фермерське господарство» визначав обов`язкові вимоги до змісту заяви про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, які дещо відрізняються від загальних вимог, передбачених статтею 123 ЗК України до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зокрема, в заяві про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства потрібно зазначити не лише бажаний розмір і місце розташування ділянки, але й обґрунтувати розміри земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства.

Згідно частин 1,2 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд при оцінці наявних у справі доказів повинен виконувати положення ст.89 ЦПК України та враховувати висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Аналіз заяв (клопотань) громадянина України ОСОБА_1 , які були ним подані у жовтні 2011 року до Великобагачанської райдержадміністрації Полтавської області, а також у 2015 році до Головного управління Держземагентства у Полтавській області та у 2016 році до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області свідчить про те, що в цих клопотаннях відсутнє обгрунтування бажаних для отримання площ земельних ділянок, які розташовані на території різних сільських рад, враховуючи також перспективи діяльності створюваного фермерського господарства, а також відсутня інформація про кількість членів відповідного фермерського господарства та наявність права на безоплатне одержання землі. Відсутність вказаної інформації є порушенням встановленої процедури набуття права оренди на землю для створення та ведення фермерського господарства.

При цьому, на час подання громадянином ОСОБА_1 вищевказаних заяв (клопотань) про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та надання йому відповідних земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства уповноваженими органами державної влади (Великобагачанською районною державною адміністрацією, Головним управлінням Держземагентства у Полтавській області та Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області) не було враховано положення норм ст.ст.7,12 Закону України «Про фермерське господарство» та норми ст.ст.116,118,121,123-124 ЗК України в частині того, що громадянин може використати своє право на отримання земельної ділянки державної власності один раз, а в подальшому, земельні ділянки громадянин або фермерське господарство можуть отримувати на конкурентних засадах через участь у торгах; також вбачається, що на час подання вищевказаних заяв (клопотань) вже було створено і зареєстровано 19.12.2008 року Фермерське господарство «К-3», засновником якого виступив саме громадянин України ОСОБА_1 і саме для створення вищевказаного фермерського господарства ОСОБА_1 було отримано земельну ділянку площею 7 га на території Якимівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області для ведення фермерського господарства. При цьому, подальше розірвання договору оренди землі (06.06.2012 року) не змінює того, що громадянин використав своє право на отримання земельної ділянки у встановленому порядку для створення відповідного фермерського господарства.

Отже, сукупність вищевикладеного, враховуючи вказані вище положення законодавства дає підстави дійти висновку, що не врахування вищевказаних обставин при вирішенні вказаних вище заяв і клопотань громадянина ОСОБА_1 , а також прийняття рішень про надання йому як громадянину дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та про передачу в оренду відповідних земельних ділянок створили умови для формального використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного порядку отримання в користування земель державної власності фізичній особі поза межами передбаченої законодавством обов`язкової процедури, тобто без проведення земельних торгів, що є наслідком для скасування відповідних рішень про надання дозволів на розробку проектів відведення земельних ділянок, а також про їх передання в оренду та визнання недійсними відповідних договорів оренди землі.

З наявних досліджених матеріалів даної цивільної справи встановлено, що за змістом укладених договорів оренди землі від 29.04.2016 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та громадянином ОСОБА_1 (т.1 а.с.а.с.45-47,48-50), в даних договорах не вказана нормативно-грошова оцінка, що не узгоджується з положеннями ст.15 Закону України «Про оренду землі», ст.288, абз.1, п.289.1 ст.289 ПК України, а також положеннями ст.ст.13,18,20 та 23 Закону України «Про оцінку земель».

Частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Положення ст.15 Закону України «Про оренду землі» встановлюють, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

В силу ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають, змінюються і припиняються із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до п.1 ч.2 цієї статті, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори, зміст яких не суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; за умови їх вчинення у формі, встановленій законом; особами, які мають необхідний обсяг цивільної дієздатності; за їх вільного волевиявлення, відповідно до їх внутрішньої волі і спрямованих на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними (статті 203-204,215,626 ЦК України).

За нормою ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Положеннями ст.ст.203,228 ЦК України передбачено, що правочини не можуть суперечити цивільно-правовому законодавству, не повинні бути спрямовані на порушення інтересів і пошкодження майна держави, територіальної громади, незаконним заволодінням ним.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.202 ЦК України). Договір оренди землі як вид правочину відновиться до двосторонніх правочинів. По своїй суті правочин це вольовий акт і цим відрізняється від подій, що відбуваються незалежно від волі людини.

Разом з цим, у відповідності до положень ст.ст.210,211 ЗК України, нacлiдкoм укладання угод з порушенням законодавства є визнання такої угоди судом недійсною. У відповідності до положень ст.216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення,зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі,-відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже, враховуючи вищевказані висновки, до яких суд дійшов вище, також враховуючи і вказані положення Цивільного та Земельного кодексів України, Закону України «Про фермерське господарство» щодо наявності підстав для скасування відповідних рішень про надання громадянину ОСОБА_1 дозволів на розробку проектів відведення земельних ділянок, а також про їх передання в оренду та, як наслідок, визнання недійсними відповідних договорів оренди землі в межах заявлених позовних вимог, з урахуванням положень ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вбачаються підстави і для скасування державної реєстрації прав оренди на земельні ділянки з кадастровими номерами :00:006:1603, :00:006:1602 та :00:006:1601, які розташовані за межами населених пунктів на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, а також земельні ділянки з кадастровими номерами :00:004:1302 та :00:001:0903, які розташовані за межами населених пунктів на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, яка в даний час увійшла до Білоцерківської сільської об`єднаної територіальної громади, в межах заявлених позовних вимог.

При цьому, при вирішенні позовної вимоги, викладеної в п.6 прохальної частини позовної заяви суд враховує зміст наказу ГУ ДГК у Полтавській області №3968-СГ від 04.06.2018 року та Акту приймання-передачі земельних ділянок с/г призначення із державної у комунальну власність від 06.06.2018 року з додатками до нього про те, що земельні ділянки з кадастровими номерами :00:004:1302 та :00:001:0903, які розташовані за межами населених пунктів на території колишньої Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області передані у комунальну власність Білоцерківській сільській об`єднаній територіальній громаді (т.1 а.с.а.с.111-114).

Що стосується доводів відзиву відповідачів у справі ОСОБА_1 та Великобагачанської райдержадміністрації Полтавської області в частині відсутності у позивача-прокурора підстав для звернення до суду з даним позовом, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Розглядаючи кожен випадок окремо, суд повинен вирішувати, наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідає принципу рівноправності сторін.

Так, у Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 №1604 (2003) «Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону» щодо функцій органів прокуратури, які не належать до сфери кримінального права, наголошено, що вкрай важливо забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і щоб загальні завдання щодо захисту інтересів держави вирішувалися через систему здійснення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій було засновано окремі, належним чином розміщені та ефективні органи. З урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу стосовно рівноправності сторін судового провадження зміст п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено. Тобто, прокурор може представляти інтереси держави у суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави у суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя.

Положення п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України відсилають до спеціального закону, яким має бути визначено виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України «Про прокуратуру», відповідно до ч.3 ст.23 якого прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті. Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтерес держави».

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень ст.2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

У кожній окремій справі, суд повинен з`ясувати, що мається на увазі під «виключним випадком» для представництва інтересів держави у суді прокурором і чи є таким випадком ситуація у справі. Так, аналіз ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу. Так, перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно різняться. У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно. «Нездійснення захисту» має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. «Здійснення захисту неналежним чином» має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, яка проте є неналежною. «Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, охоплює досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

З огляду на викладене необхідно звернути увагу, що в кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. При цьому враховуються висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц, у тому числі, стосовно того, що оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Як слідує з доводів позовної заяви прокурора, обґрунтовуючи наявність підстав для звернення з даним позовом в інтересах держави прокурор вказував на те, що така необхідність зумовлена невжиттям Великобагачанською райдержадміністрацією Полтавської області, ГУ ДЗА у Полтавській області та ГУ ДГК у Полтавській області заходів щодо усунення порушень, допущених при передачі громадянину ОСОБА_1 земельних ділянок, розташованих на території Великобагачанського району Полтавської області для ведення фермерського господарства. Прокурор також посилався на те, що звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання додержання законності під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної форми власності, яке проведене з порушенням вимог чинного законодавства. Також прокурор посилався на те, що в межах спірних правовідносин по даній цивільній справі вбачаються порушення інтересів держави, що полягають у протиправному набутті ОСОБА_1 прав на земельні ділянки державної форми власності всупереч вимогам закону, зловживання відповідачами положеннями земельного законодавства та Закону України «Про фермерське господарство» та у не дотриманні органом, який наділений повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками вказаної категорії, а саме: Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області вимог щодо проведення перевірки волевиявлення суб`єкта, який має намір отримати земельні ділянки, вимогам чинного законодавства. Отже, сукупність вищевказаних посилань та доводів, враховуючи предмет спірних правовідносин вказує на те, що в даному конкретному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес, що є підставою для представництва прокурором інтересів держави в межах поданого уповноваженим прокурором цивільного позову.

Відповідачами у справі ОСОБА_1 та Великобагачанською районною державною адміністрацією подані відзиви на позов, в яких мається посилання на необхідність застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності. Також Великобагачанською райдержадміністрацією Полтавської області подано окрему заяву про застосування позовної давності та про відмову в задоволенні позовних вимог (т.1 а.с.а.с.107-110,142-145,147).

У доводах позовної заяви уповноважений позивач посилається на те, що прокурором не пропущено строк звернення до суду з відповідним цивільним позовом. У відповіді на відзив голови Великобагачанської райдержадміністрації в.о.керівника Миргородської місцевої прокуратури посилається на те, що закон пов`язує початок перебігу позовної давності не з моментом проінформованості про вчинення певної дії чи прийняття рішення, а з моментом обізнаності про вчинення порушення закону та порушенням у зв`язку з цим прав і охоронюваних законом інтересів (т.1 а.с.а.с.149-152).

Враховуючи вищевказані посилання учасників справи з приводу строків позовної давності, суд зазначає наступне.

З доводів позовної заяви вбачається, що прокурор отримав та ознайомився з документами, що були підставою для передачі п`яти земельних ділянок різними площами в оренду громадянину ОСОБА_1 на території Остап`ївської та Балакліївської сільських рад Великобагачанського району Полтавської області 28.02.2018 року. 07.03.2018 року прокурором були внесенні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000023 за ч.1 ст.364 КК України (т.1 а.с.23).

Також з досліджених матеріалів даної цивільної справи вбачається, що 20.03.2018 року прокурором Великобагачанського відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області Животовською І.В. в межах даного кримінального провадження отримано доступ до документів, що перебували у розпорядженні Великобагачанської районної державної адміністрації, а саме: розпорядження голови Великобагачанської районної державної адміністрації №411 від 29.12.2011 року та №446 від 06.12.2012року (т.1 а.с.а.с.55,56-60).

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму). Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) чинники.

Аналіз стану поінформованості особи, вираженого дієсловами «довідалася» та «могла довідатися» у статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Крім цього слід зазначити, що позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, повинен довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушено, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли держава в особі її органів як суб`єктів владних повноважень довідалася або могла довідатися про порушення прав і законних інтересів.

У відповідності до положень ч.2 ст.2 ЦК України, одним з учасників цивільних правовідносин є держава, яка згідно зі статтями 167,170 цього Кодексу набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Отже, визначаючи початок перебігу позовної давності у даному спорі, суд враховує час, коли про порушене право довідалася або могла довідатися саме держава в особі уповноваженого органу. З наявних матеріалів даної цивільної справи вбачається, що прокурор звернувся з даним цивільним позовом до Великобагачанського районного суду Полтавської області 27.04.2018 року (т.1 а.с.2).

У відповідності до положень частини 3,4 ст.56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. Відповідно, положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється і на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів. Такі правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження №12-97гс19) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15 травня 2018 року у справі №911/3210/17.

Отже, враховуючи сукупність вищевикладеного, досліджені матеріали справи в їх сукупності та взаємозв`язку, доводи позивача щодо строку звернення до суду з даним цивільним позовом суд приходить до висновку, що позивачем у справі не пропущено строк звернення до суду з даним цивільним позовом в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Великобагачанської райдержадміністрації та ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування розпоряджень, наказів, визнання недійсними договорів оренди землі, повернення землі та скасування державної реєстрації договорів.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Поряд з цим, згідно частини 3 цієї статті, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог щодо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З платіжного доручення №587 від 24.04.2018 року про сплату судового збору вбачається, що прокуратурою Полтавської області сплачено судовий збір від імені позивача у справі в розмірі 33478 грн. (враховуючи кількість заявлених позовних вимог, як про те зазначено у позові) (т.1 а.с.1). Враховуючи вищевикладене, положення та зміст норм ч.1 ст.131, ч.1 ст.141 ЦПК України та те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з урахуванням роз`яснень, викладених в п.35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами), судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачів ОСОБА_1 , Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області та Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в загальній сумі 33478 грн., по 11159 грн.33 коп. з кожного з відповідачів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.19,131-1 Конституції України, ст.ст.2,11,15,16,21,203,216,228,256 ЦК України, ст.ст.22,31,93,116,118,123,124,134,210-211 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), ст.ст.7,8,12 Закону України «Про фермерське господарство», ст.ст.13,15 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.13,18,20,23 Закону України «Про оцінку земель», частинами 5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (із змінами), ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,ст.ст.4,5,11,12,13,56,76-80,81,82,83,89,128,131,141,259,263-265,272-273,354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов першого заступника керівника Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області та ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Державний реєстратор сектору економічного розвитку, торгівлі і цивільного захисту Великобагачанської райдержадміністрації, Білоцерківська сільська рада Великобагачанського району Полтавської області та Фермерське господарство «К-3» про визнання незаконними та скасування розпоряджень, наказів, визнання недійсними договорів оренди землі, повернення землі та скасування державної реєстрації договорів задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати: розпорядження голови Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області Кордубана В.В. №411 від 29.12.2011 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства на умовах оренди», відповідно до якого громадянину ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства на умовах оренди орієнтовною площею 38,54 га за межами населеного пункту в адміністративних межах Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, а також розпорядження голови Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області Кордубана В.В. №446 від 06.12.2012 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди», згідно якого було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди громадянину України ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства за рахунок земель, не наданих у власність та користування за межами населених пунктів в адміністративних межах Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та передано громадянину ОСОБА_1 земельну ділянку площею 32,9205 га в користування на умовах оренди для ведення фермерського господарства за рахунок земель, не наданих у власність та користування за межами населених пунктів в адміністративних межах Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області.

Визнати незаконним та скасувати: 1) наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області №2358-СГ від 12.08.2014 року «Про надання земельної ділянки в оренду», відповідно до якого було наказано укласти договір оренди землі між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області та громадянином ОСОБА_1 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер :00:006:1602 площею 6,5684 га для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду терміном на 49 років; 2) наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області №2359-СГ від 12.08.2014 року «Про надання земельної ділянки в оренду», відповідно до якого було наказано укласти договір оренди землі між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області та громадянином ОСОБА_1 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер :00:006:1603 площею 4,0000 га для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду терміном на 49 років; 3) наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області №2360-СГ від 12.08.2014 року «Про надання земельної ділянки в оренду», відповідно до якого було наказано укласти договір оренди землі між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області та громадянином ОСОБА_1 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер :00:006:1601 площею 22,3521 га для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду терміном на 49 років.

Визнати незаконним та скасувати: 1) наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області №1682-СГ від 30.04.2015 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», згідно якого надано громадянину ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 15,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області за межами населених пунктів; 2) наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області №1686-СГ від 30.04.2015 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», згідно якого надано громадянину ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 24,10 га земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області за межами населених пунктів.

Визнати незаконним та скасувати: 1) наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області №3168-СГ від 27.04.2016 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду», згідно якого було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду громадянину ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та останньому передано із земель сільськогосподарського призначення державної власності земельну ділянку площею 24,1000 га ріллі, кадастровий номер :00:004:1302 в довгострокову оренду терміном на 7 років для ведення фермерського господарства, розташовану на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області за межами населених пунктів; 2) наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області №3169-СГ від 27.04.2016 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду», згідно якого було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду громадянину ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та останньому передано із земель сільськогосподарського призначення державної власності земельну ділянку площею 15,0000 га ріллі, кадастровий номер :00:001:0903 в довгострокову оренду терміном на 7 років для ведення фермерського господарства, розташовану на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області за межами населених пунктів.

Визнати недійсними наступні договори оренди землі, що укладені між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області та громадянином ОСОБА_1 : 1) від 12 серпня 2014 року щодо земельної ділянки площею 4,0000 га, кадастровий номер :00:006:1603, яка призначена для ведення фермерського господарства та розташована за межами населених пунктів на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та скасувати державну реєстрацію даного договору оренди землі; 2) від 12 серпня 2014 року щодо земельної ділянки площею 6,5684 га, кадастровий номер :00:006:1602, яка призначена для ведення фермерського господарства та розташована за межами населених пунктів на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та скасувати державну реєстрацію даного договору оренди землі; 3) від 12 серпня 2014 року щодо земельної ділянки площею 22,3521 га, кадастровий номер :00:006:1601, яка призначена для ведення фермерського господарства та розташована за межами населених пунктів на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та скасувати державну реєстрацію даного договору оренди землі; 4) від 29 квітня 2016 року щодо земельної ділянки площею 24,1000 га, кадастровий номер :00:004:1302, яка призначена для ведення фермерського господарства та розташована за межами населених пунктів на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та скасувати державну реєстрацію даного договору оренди землі; 5) від 29 квітня 2016 року щодо земельної ділянки площею 15,0000 га, кадастровий номер :00:001:0903, яка призначена для ведення фермерського господарства та розташована за межами населених пунктів на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та скасувати державну реєстрацію даного договору оренди землі.

Зобов`язати громадянина України ОСОБА_1 повернути Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області земельні ділянки з кадастровими номерами :00:006:1603, :00:006:1602 та :00:006:1601, які розташовані за межами населених пунктів на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, а земельні ділянки з кадастровими номерами :00:004:1302 та :00:001:0903, які розташовані за межами населених пунктів на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області повернути Білоцерківській сільській об`єднаній територіальній громаді.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області (, сел. Велика Багачка, вулиця Шевченка, 73 Полтавської області) та Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (, м. Полтава, вулиця Уютна, 23) на користь прокуратури Полтавської області (м. Полтава, вулиця 1100-річчя Полтави, 7, рахунок №UA НОМЕР_2 , банк ДКСУ м. Київ, ) судові витрати у справі по сплаті судового збору в сумі 33478 грн., по 11159 грн.33 коп. з кожного з відповідачів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін: позивач перший заступник керівника Миргородської місцевої прокуратури, місце знаходження м. Миргород, вулиця Кашинського, 1 Полтавської області, представник позивача прокурор Великобагачанського відділу Миргородської місцевої прокуратури Животовська Ірина Володимирівна, місце знаходження сел. Велика Багачка, вулиця Каштанова, 3; відповідач Головне управління Держгеокадастру у Полтавської області, місце знаходження м. Полтава, вулиця Уютна, 23; відповідач Великобагачанська районна державна адміністрація Полтавської області, місце знаходження селище Велика Багачка, вулиця Шевченка, 73 Полтавської області; ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ; представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4 , місце проживання АДРЕСА_2 ; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Державний реєстратор сектору економічного розвитку, торгівлі і цивільного захисту Великобагачанської райдержадміністрації, місце знаходження селище Велика Багачка, вулиця Шевченка, 73 Полтавської області; Білоцерківська сільська рада Великобагачанського району Полтавської області, місце знаходження село Білоцерківка, вулиця Першотравнева, 9 Великобагачанського району Полтавської області та Фермерське господарство «К-3», місце знаходження с. Білоцерківка Великобагачанського району Полтавської області.

Повний текст рішення складений 28.02.2020 року.

Суддя В.В.Хоролець