Номер провадження 2/387/221/20
У Х В А Л А

26 лютого 2020 року смт. Добровеличківка

Суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області Майстер І. П.

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до селянського формерського господарства "Надія" про розподіл земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області звернулися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з цивільним позовом до селянського формерського господарства "Надія" про розподіл земельної ділянки.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Однак, дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме у ній не зазначено: відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви в тому числі необхідно надати правовстановлюючі документи та технічну документацію щодо земельної ділянки 3000502:000:0275, а також докази можливих варіантів поділу вказаної земельної ділянки в натурі; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ст. 364, 367 ЦК кожен зі співвласників має право на виділення його частки майна, що перебуває у спільній частковій власності, в натурі або його поділ із дотриманням вимог ст. 183 цього Кодексу. Аналогічне положення закріплене у ч. 3 ст. 88 ЗК. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а в разі недосягнення згоди у судовому порядку. Для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділення в натурі частки майна, яке перебуває у спільній власності та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного зі співвласників

Відповідно до ст.79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ст.79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже зазначені положення ЦК України та ЗК України встановлюють, що при формуванні земельної ділянки під час її розподілу кожному власнику окремо повинна визначатися як конкретна частка певної земельної ділянки, але й так і й права щодо неї. Виникнення 1/2 у праві власності ідеальної частки земельної ділянки, можуть унеможливити поділ земельної ділянки, так як в результаті виділення в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, може бути не ідеально рівний розмір часток у праві спільної власності. Таким чином, сформульована позивачами в такому вигляді позовна вимога є не зрозумілою так як зі змісту позовних вимог не вбачається чи бажають позивачі розподілити земельну ділянку в натурі чи в ідеальній частці. Доказів щодо формування земельної ділянки, а саме визначення її площі, меж та внесення інформації про неї суду не надано, а також не надано відповідних клопотань.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до селянського формерського госплдарства "Надія" про розподіл земельної ділянки, - залишити без руху, надавши строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали для усунення наступних недоліків:

Запропонувати позивачу в указаний строк позивачу надати позовну заяву, оформлену у відповідності з ст.ст.175,177 ЦПК України.

В разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І. П.