Справа № 309/761/20
Провадження № 2/309/881/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2020 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого судді Савицького С.А.
з участю секретаря судового засідання Гуржій Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся в суд з позовом про визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 . Позов мотивовано тим, що позивач діє від імені громадянина ОСОБА_4 , від якого отримав довіреність представляти його інтереси як власника квартири АДРЕСА_1 та розпоряджатись цим майном. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.08.2004 року квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 05.08.2004 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №590. Відповідачі зареєстровані у вказаній квартирі, однак фактично з дня прописки та по даний час в зазначеній квартирі не проживали і не проживають. Відповідачі, які не проживають в квартирі, участі в утриманні її не беруть, за комунальні послуги не сплачують. Відповідачі в добровільному порядку не знялися з реєстраційного обліку в будинку позивача. У зв`язку з тим, що позивач отримав довіреність від власника квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , на право представляти його інтереси, а саме розпоряджатися вказаним майном, а відповідачі за вказаною адресою не проживають і не мають ніякого відношення до квартири, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим порушуються права позивача, а також право на володіння та розпорядження цим майном. У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду з даним позовом. Просив суд ухвалити рішення про задоволення позовних вимог.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився. Представник позивача - адвокат Поляков М.В. подав до суду заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримують і просять суд їх задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин. Про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відзив чи заперечення проти позову від відповідачів не надходили.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу.
Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.08.2004 року квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 05.08.2004 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №590. Позивач діє від імені ОСОБА_4 , від якого отримав довіреність представляти його інтереси як власника квартири АДРЕСА_1 та розпоряджатись цим майном.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані у вказаній квартирі, однак фактично з дня прописки та по даний час в зазначеній квартирі не проживали і не проживають.
Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Наявність реєстрації відповідача у житловому будинку позивача, позбавляє останнього можливості в повній мірі використовувати об`єкт права власності у відповідності до вимог чинного законодавства.
Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З огляду на встановлене суд констатує, що позивач обґрунтовано та правомірно ставить вимоги до відповідачів, про визнання їх такими, що втратили право на користування житлом в квартирі АДРЕСА_1 , так як останні відповідно до ст. 405 ЦК України втратили право на користування жилим приміщенням у вказаній квартирі.
Враховуючи наведене, керуючись ст.405 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 273, 281-282, 284, 287-289, 354-355 ЦПК України, суд -
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Дане рішення є підставою для зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Хустського

районного суду: Савицький С.А.