Справа №265/8349/19
Провадження №2/265/499/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

при секретарі Азаровій А. О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду справу № 265/8349/19 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

за участі представника ОСОБА_1 адвоката Матвійчук Н. Є.,

відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 ,

представника ОСОБА_2 адвоката Орєхова М. В., -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 , адвокат Матвійчук Н. Є., звернулась до суду із первісним позовом, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 2 жовтня 2003 року до 16 вересня 2019 року, коли рішенням суду шлюб було між ними розірвано. Сторони також мають двох неповнолітніх дітей, які проживають з відповідачкою. Перебуваючи в шлюбі подружжя сторін у вересні 2016 року придбали двокімнатну квартиру по АДРЕСА_1 та в 2014 році автомобіль «Саманд» СПГ н/з НОМЕР_1 . На підставі цього просила провести поділ спільного сумісного майна подружжя сторін, визнавши за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кожним по 1/2 частки права власності на кв. АДРЕСА_2 та на автомобіль SAMAND LX СПГ, 2008 року випуску, н/з НОМЕР_1 .

В подальшому заявлені представником ОСОБА_1 позовні вимоги були змінені, внаслідок чого ОСОБА_3 просила суд поділити спільне сумісне майно подружжя сторін, визнавши право власності на кв. АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 в розмірі 1/3 частки та за ОСОБА_2 в розмірі 2/3 часток, а також по 1/2 частки за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності на автомобіль SAMAND LX СПГ, 2008 року випуску, н/з НОМЕР_1 .

За зустрічним позовом ОСОБА_2 , заперечуючи проти вимог ОСОБА_1 , вказувала, що спірна кв. АДРЕСА_2 була придбана на підставі договору міни в тому числі за її особисті кошти, які вона отримала внаслідок продажу належної їй з 1998 року кв. АДРЕСА_3 . Не заперечувала проти доводів ОСОБА_1 , що в 2014 році їх подружжя придбало у власність за рахунок спільних грошей автомобіль Samand, 2008 року випуску. Враховуючи наведене та те, що двоє неповнолітніх дітей сторін мешкають разом з нею, то просила суд на підставі вказаного поділити спільне майно колишнього подружжя сторін шляхом визнання за ОСОБА_2 права особистої приватної власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , а також шляхом визнання за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на автомобіль «Саманд» СПГ, 2008 року випуску.

Під час проведення підготовчого судового засідання від представника ОСОБА_1 надійшла заява про залишення без розгляду заявлених та уточнених позовних вимог про поділ майна подружжя, а також про визнання стороною позивачів за первісним позовом заявлених ОСОБА_2 позовних вимог за зустрічним позовом.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтвердила подану нею заяву про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду та визнання нею позовних вимог ОСОБА_2 .

В свою чергу ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 наполягали на задоволенні вимог зустрічного позову та просили суд ухвалити рішення в ході проведення підготовчого судового засідання.

Сторони у судовому засіданні також просили суд судові витрати внаслідок винесення судового рішення по справі не перерозподіляти.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Також за ч. 2 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Оскільки розгляд справи по суті розпочинається після закінчення підготовчого провадження, то на підставі наявності необхідних повноважень у представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 суд, враховуючи принцип диспозитивності, вважає можливим за заявою адвоката Матвійчук Н. Є., поданою до початку розгляду справи по суті, залишити без розгляду первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Також суд зазначає, що згідно із ч. 3 ст. 200 та ч. 4 ст. 206 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову у випадку визнання позову відповідачем.

Таким чином суд, дослідивши матеріали справи, вважає поданий зустрічний позов ОСОБА_2 таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Судом було встановлено факт перебування сторін у шлюбі, починаючи з 2 жовтня 2003 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 2019 року, що підтверджується копією чинного рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 16 вересня 2019 року про розірвання шлюбу між сторонами (а. с. 10-11).

Факт набуття ОСОБА_2 у період шлюбу подружжя сторін у власність кв. АДРЕСА_2 на підставі договору міни від 9 вересня 2016 року підтверджується відомостями з Державного реєстру речових порав на нерухоме майно від 4 грудня 2019 року та копією вказаного нотаріально посвідченого договору міни, реєстр нотаріусу № 1759 (а. с. 21-22, 38).

Факт придбання ОСОБА_2 8 квітня 2014 року у період шлюбу подружжя сторін у власність автомобілю Samand LX СПГ, легковий седан, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 на підставі довідки-розрахунку підтверджується відомостями територіального сервісного центру МВС № 1441 РСЦ МВС в Донецькій області від 4 січня 2020 року та копією свідоцтва про реєстрацію такого транспортного засобу САТ № 782254 (а. с. 12, 34).

В свою чергу набуття ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 22 липня 1998 року у власність кв. АДРЕСА_3 підтверджується копією такого нотаріально посвідченого договору, реєстр нотаріусу № 1-1401 (а. с. 50).

Також судом було встановлено, що в період шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у подружжя народились дві дитини, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками яких вказані сторони, що підтверджується свідоцтвами про їх народження НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , які зареєстровані разом із ОСОБА_2 , що вбачається з інформації Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради (а. с. 47, 48, 49).

Згідно із ст. 368 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

За ч. 1 ст. 61 СК об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Таким чином за загальним правилом, що випливає з наведених правових норм, будь-яке майно набуте за час шлюбу належить до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя, якщо одним із них не доведе набуття ним особистої приватної власності на майно в період перебування в шлюбі.

Отже, спірне рухоме майно з підстав, передбачених ст. 60, 61 СК та ст. 368 ЦК, є об`єктом права спільної сумісної власності позивача та відповідача, як подружжя, бо воно було набуто спільно за час їх перебування в шлюбі.

За ч. 1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

За ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно із ч. 1 ст. 70 СК у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

На підставі ч. 2 ст. 370 ЦК в разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

В той же час за ч. 7 ст. 57 СК якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК в разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Таким чином, керуючись наведеними правовими нормами, суд дійшов висновку, що сторони дійшли такої згоди щодо поділу майна, набутого під час їх шлюбу, що відповідає вимогам закону, внаслідок чого за встановленими судом обставинами заявлені позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню шляхом визнання за ОСОБА_2 права особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 та визнання за ОСОБА_1 права особистої приватної власності на автомобіль Samand LX СПГ державний номер НОМЕР_1 .

В свою чергу внаслідок задоволення заявлених ОСОБА_2 вимог право спільної власності у ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2 припиняється, як й припиняється у ОСОБА_2 право спільної власності на автомобіль Samand LX СПГ державний номер НОМЕР_1 .

Зважаючи на заяви сторін про заперечення розподілу понесених ними витрат по розгляду справи, судом не проводився розподіл судових витрат між сторонами.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК,

В И Р І Ш И В:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишити без розгляду.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 (загальна площа 49,7 кв. м., житлова площа 33,2 кв. м.), реєстраційний № НОМЕР_5 .

Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на автомобіль Samand LX СПГ, легковий седан, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 28 лютого 2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований в АДРЕСА_4 .

Представник позивача: ОСОБА_5 Наталія Євгенівна, адвокат, індивідуальна адвокатська діяльність, місцезнаходження: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Представник відповідача: Орєхов Михайло Володимирович, адвокат, індивідуальна адвокатська діяльність, місцезнаходження: м. Маріуполь, пр. Миру 63/2 корпус 25.28.

Суддя