РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/15075/19

пр. № 2/759/1086/20

17 лютого 2020 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Петренко Н.О. .

за участю секретаря судових засідань Грень О.О.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації (03115, м. Київ, просп. Перемоги, 97) про оскарження дії суб`єкта владних повноважень,

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2019 року представник позивача ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання протиправною відмову Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за заявою власника будинку ОСОБА_2 та зобов`язати Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації внести інформацію про зняття їх з реєстрації.

В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що Позивачу на праві власності належить 2/2 частки будинку. Позивач є непрацездатною особою та отримує пенсію за віком. Для полегшення тягаря утримання власності, держава надає позивачу(власнику майна) допомогу у вигляді субсидії. Через те, що за адресою будинку позивача зареєстровані особи, які не проживають за зареєстрованим місцем проживання, позивач для отримання субсидії повинен 2 рази на рік підтверджувати відсутність зазначених осіб за місцем реєстрації. Таке підтвердження для позивача є платним і здійснюється через складання відповідних актів про не проживання. Складання актів про не проживання зазначених осіб значно ускладнює процес оформлення субсидії, а витрати на складання таких актів негативно впливає на матеріальний стан позивача. У разі зняття з реєстрації зазначених осіб переоформлення субсидії на новий період буде автоматичним і позивач не буде нести зайві витрати, які є значними для нього та складають 150 грн. за один акт про не проживання.12.03. 2018 року позивач звернувся з заявами про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації. 12.03.2018 року головним спеціалістом Органу реєстрації у внесенні відомостей про зняття з реєстрації зазначених осіб до відповідного реєстру територіальних громад було безпідставно відмовлено. Відповідно до чинного законодавства наявність реєстрації або її відсутність не впливає на права і свободи громадян, які передбачені Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, і не є підставою для їх обмеження. Таким чином, реєстрація або зняття з реєстрації місця проживання не позбавляє громадянин жодних цивільних, житлових, майнових, конституційних чи інших визначених законодавством прав та свобод, рівно так само, як і не надає, ніяких цивільних, житлових, майнових, конституційних чи інших визначених законодавством прав та свобод. У відмовах, Органом реєстрації не було зазначено жодної з підстав, що чітко визначені законодавством в п.11 ПРАВИЛ РЕЄСТРАЦІЇ, а з інших підстав Орган реєстрації відмовити не мав права. Відповідно до п.11 ПРАВИЛ РЕЄСТРАЦІЇ, Орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років. У відмовах про зняття з реєстрації місця проживання зазначених осіб, Орган реєстрації вказав, що громадянка не являється стороною договірних відносин, проте, такої підстави для відмови у визначених законодавствах підставах - не існує.

Позивач, звернувшись з заявою про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 до Органу реєстрації, намагався власними силами усунути перешкоду у здійсненні права власності своїм будинком, що належить йому на праві власності. Проте, Орган реєстрації безпідставно відмовив позивачу у внесенні відомостей про зняття з реєстрації ОСОБА_3 до відповідного реєстру територіальної громади, так як у відмові Органу реєстрації не зазначено жодної з вичерпного списку підстав визначених законодавством (п.11 ПРАВИЛ РЕЄСТРАЦІЇ чи ст. 9і Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні").

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.08.2019р. позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.09.2019р. заявлений відвід судді Бабич Н.Д. від розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про оскарження дій суб`єкта власних повноважень - задоволено.

18.09.2019р. ухвалою Святошинського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду відзив в якому зазначив, що при зверненні із заявою про зняття особи позивачем не надано документального підтвердження припинення підстав на право користування житловим приміщенням із перерахованих у абзаці 9 пункуту 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207, у зв`язку з цим було відмовлено у знятті з реєстрації. Просить у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною відмови відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації у знятті з реєстрації місця проживання відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна будинок за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить - Ѕ частина позивачу - ОСОБА_2 /а.с.11/.

Відповідно до Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва за адресою АДРЕСА_1 приватний будинок зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5/а.с.14/.

Відповідно до складених актів № 27 від 12.04.2016р., від 02.06.2016р., від 26.08.2016р., 28.12.2017р.,19.01.2018р., 05.02.2018р. вбачається, що в приватному будинку АДРЕСА_1 не проживають ОСОБА_3 , 1983 р.н., ОСОБА_4 , 2015 р.н., ОСОБА_5 , 2016 р.н./а.с.16-21/.

01.04.2016р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 укладено договір найму житлового приміщення, відповідно до якого наймачу - ОСОБА_6 надано житлове приміщення: частина житлового будинку, кімнати позначені в технічному паспорті 1-5 (14,8 кв.м) та 1-4 (9,3 кв.м) /а.с.28-29/.

Представником позивача 12.03.2018р. було подано до Відділу з питань реєстрації місця проживання Святошинської РДА заяви про зняття з реєстрації місця проживання відповідачів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 /а.с.22-27/.

Представнику ОСОБА_2 12.03.2018р. було відмовлено у знятті з реєстрації місця проживання відповідно до постанови 207 КМУ правил реєстрації п.11. В даному випадку, зняття з реєстрації місце проживання можливе за рішенням суду.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства;підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

З наданих заяв про зняття з реєстрації місця проживання відповідачів вбачається, що підставою для зняття їх з реєстрації представник позивача зазначає припинення підстав на право користування житловим приміщенням. До заяви долучено копію довіреності представника; копія паспорта представника, копія паспорта власника будинку; копії актів про не проживання; копія договору найму житлового приміщення, інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; квитанція про сплату адміністративного збору.

Статтею 9 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію; у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними; для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку. Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.

Аналогічні підстави відмови в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, передбачені і в пункті 11 Правил реєстрації місця проживання, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №207 (далі - Правила №207), а саме, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років.

Відповідно до абзаців 9 та 10 пункту 26 Правил реєстрації місця проживання затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів). Зняття з реєстрації місця проживання на підставах, визначених в абзацах восьмому та дев`ятому цього пункту, здійснюється за клопотанням уповноваженої особи спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту або за заявою власника/наймача житла або їх представників.

В позовній заяві представник позивача посилається на те, що долучені до заяви акти про не проживання та договір оренди з іншим наймачем свідчать про неможливість проживання зареєстрованих осіб з власником будинку та не проживання їх в будинку з 2016 року, що свідчить про припинення підстав на право користування відповідачів у будинку власника , враховуючи підставу зазначену в ч. 1 ст. 405 ЦК України.

Однак, суд не може погодитися з даним твердження представника позивача, оскільки акти про не проживання та договір оренди з іншим наймачем не свідчать про припинення права користування житловим приміщенням виходячи з наступного.

Відповідно до 1,2 ст.405 ЦК України Члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Водночас відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким, чином, як випливає із вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснене на підставі рішення суду виключно при: 1) позбавленні права власності на житлове приміщення;2) позбавленні права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71,72, 116, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи викладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що відмова Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської районної в м. Києві державної реєстрації місця проживання відповідачів є законною, оскільки зняття з реєстрації місця проживання на підставі актів про не проживання та договору оренди з іншим наймачем, за відсутності рішення суду про позбавлення права користування спірним житловим приміщенням осіб, місце проживання яких зареєстровано у квартирі, було б неправомірним.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ч. 1 ст. 16, 319, 321, 405ЦК України, Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", Правил реєстрації місця проживання затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207, ст.ст. ст. ст. 76- 81, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про оскарження дії суб`єкта владних повноважень - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Суддя Н.О. Петренко