Справа № 214/8542/19
2/214/1244/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 лютого 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гринь Н.Г.,

секретар судового засідання Печарник З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Васильченко Н.Г., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою 14.11.2019 року, в якій просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування пред`явлених вимог представник позивача зазначила, що 27.02.2015 було укладено шлюб. Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки їх сімейне життя не склалось, тому з грудня 2018 року вони не проживають разом. За взаємною згодою сторін син проживає з ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні. Після припинення шлюбних відносин, ОСОБА_3 інколи надавав допомоги на утримання сина. Однак, останній час не надає жодної матеріальної допомоги на утримання їх дитини, не бере участі у вихованні сина, не цікавиться станом його здоров`я, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, тоді як дитина сильно хворіє. Вона зі своєї сторони докладає всі зусилля для утримання дитини, але самостійно вона не спроможна забезпечити матеріальний рівень для гідного розвитку дитини, оскільки потребує її постійної турботи, так як дуже хворіє та знаходиться на диспансерному обліку з приводу захворювання з діагнозом: мегадоліхоколон. Дисфункція білінарного тракту тракту за панкреатичним типом. Функціональна диспенсія. Аденоїди ІІ ст.. Останнього часу син переніс операцію та задля повного видужання потребує проходження додаткового лікування, в тому числі не рідше одного разу в три місяці в КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча лікарня» ДОР». Її матеріальне становище і становище їх неповнолітньої дитини є вкрай нужденним. Відповідач є працездатним, працює в КЗРК шахта «Октябрь» на посаді прохідника та має можливість надавати грошову допомогу на утримання їх спільної дитини. Інших неповнолітніх дітей або непрацездатних дітей у відповідача не має, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Крім того, нею понесені втрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. Докази щодо понесених витрат будуть подані нею протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 правом присутності не скористувались, надали суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять задовольнити Крім того, представник ОСОБА_4 подано заяву про те, що протягом п`яти днів, після ухвалення рішення, нею будуть поданий пакет документів, що підтверджують витрати на правничу допомогу та проти заочного розгляду не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Відзив на позовну заяву він не подав, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України»). Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07.07.1989 року зазначено, що «… учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.»

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача та її представника проти заочного розгляду справи.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

27 лютого 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №107, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 27.02.2015 року. ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_6 (а.с.7).

У період шлюбно-сімейних стосунків у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що слідує зі свідоцтва про народження (а.с. 8).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 вказувала на те, що син проживає з нею та протягом всього часу після припинення стосунків з ОСОБА_2 , вона самостійно утримує їх спільного сина, який часто хворіє (а.с.10-13).

Надаючи оцінку таким доводам ОСОБА_1 та обґрунтованості пред`явлених нею вимог, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 4 статті 15 СК України встановлено, що невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.

Спір у справі виник стосовно неналежного виконання ОСОБА_2 обов`язку по утриманню малолітнього сина сторін.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку.

Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини.

Способами виконання батьками обов`язку утримувати дитину відповідно до ст.181 СК України є: домовленість між ними; сплата за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання них окремо від дитини не впливає на об`єм їх прав та не звільняє від обов`язків відносно дитини.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Як передбачено ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, з урахуванням викладеного та того, що відповідач ОСОБА_2 є здоровою та працездатною людиною, інших аліментних зобов`язань не має, у зв`язку з чим має можливість щомісячно та стабільно сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх неповнолітнього сина, тому суд приходить до висновку про необхідністьчасткового задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 14.11.2019 року та до досягнення сином повноліття.

Посилання позивача та її представника на стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини у зв`язку із частини хворобами сина, суд не приймає до уваги, оскільки витрати щодо лікування, обстеження, придбання ліків відноситься до додаткових витрат, не позбавляє їх права на пред`явлення до суду позову про стягнення додаткових витрат на дитину в порядку ст. 185 СК України.

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за пред`явлення майнової вимоги про стягнення аліментів, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 у дохід держави.

В порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 280-284, 287, 354, 355, п.15 Перехідних положень ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 14.11.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині вимог -відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчі листи для пред`явлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня складання повного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня складання повного рішення не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня складання повного рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 27.02.2020 року.

Суддя Н.Г. Гринь