ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3582/20 Справа № 210/6038/19 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м.Кривий Ріг

Справа № 210/6038/19

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.,

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Толстих Анна Борисівна, на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2019 року, яке постановлено суддею Сільченком В.Є. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області (відомості про дату складення повного тексту рішення суду матеріали справи не містять),

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») про стягнення компенсації за моральну шкоду, заподіяну внаслідок ушкодження здоров`я під час виконання ним трудових обов`язків.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він, працюючи у відповідача в шкідливих умовах праці, отримав професійні захворювання, у зв`язку із чим, висновком МСЕК від 23.07.2019 року йому первинно встановлено втрату професійної працездатності у загальному розмірі 40 % з 15 липня 2019 року безстроково.

Вважає, що у зв`язку з отриманими професійними захворюваннями йому спричинено моральну шкоду, яка завдана з вини відповідача та підлягає відшкодуванню ним, а тому просив суд стягнути на свою користь моральну шкоду з відповідача у розмірі 125 190,00 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судові витрати у розмірі 768,40 грн.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Толстих А.Б., ставить питання про зміну рішення суду в частині розміру моральної шкоди, стягнутої на користь позивача, просить збільшити його розмір до заявленого ним у позові, оскільки він значно занижений та не відповідає глибині моральних страждань позивача та принципу розумності, виваженості і справедливості. Внаслідок втрати професійної працездатності позивач не має змоги вести звичне життя, вимушений постійно проходити курси лікування, не має можливості приділяти належної уваги своїй родині. Судом першої інстанції не повністю враховано, що позивач, внаслідок отриманих професійних захворювань, постійно відчуває біль у шийному та поперековому відділі хребта з іррадіацією в праву ногу, біль і обмеження руху і ліктьових, плечових і колінних суглобах, болі та оніміння рук, періодичний головний біль, запаморочення, загальну слабкість, втому, стійкий біль, порушення душевної рівноваги, сухий кашель.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 з 21.12.2000 року по 14.03.2001 року працював прибиральником гарячого металу СПЦ № 2 КДКМК «Криворіжсталь», правонаступником якого є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», з 16.07.2002 року по 21.06.2016 року люковим (підземним) дільниці «Служба головного інженера» піддільниці «Дільниця № 26 (внутрішахтного транспорту) (виробництво) шахтоуправління з підземного видобутку руди ( на правах шахт) гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», у шкідливих умовах праці (а.с. 27-30).

03.09.2018 року звільнений з роботи за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України (а.с. 39).

Медичним висновком лікарсько-експертної комісії Українського НДІ промислової медицини від 14.05.2019 року, протокол № 797, у позивача встановлені професійні захворювання з діагнозами: 1) радикулопатія попереково-крижова L4, L5,S1 і шийна С6, С7 з помірним порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами; 2) хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легенів першої стадії), група А. Легенева недостатність першого ступеня. (а.с. 16-18).

Згідно з актом № 797 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 14 травня 2019 року, причиною виникнення зазначених професійних захворювань у ОСОБА_1 є динамічне навантаження при загальному навантаженні (за участі м`язів рук, тулуба, ніг) 46,2 Вт, при гранично допустимому до 45 Вт; статичне навантаження при утриманні вантажу двома руками 174 200 кг/с при допустимому до 70 000 кг/с; маса вантажу, що підіймається та переміщується вручну - до 30-36 кг; знаходження у незручній позі - 31,6/8,6% при допустимій до 25/10% робочої зміни; нахили тулубу (кількість за зміну) - 144-387 разів, при нормі 51-100 разів. Пил 2,3-6,8 мг/м3 при ГДК 2.0 мг/м3 (а.с. 10-13).

Відповідно до п. 16 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 14 травня 2019 року, зазначено, що професійне захворювання виникло за таких обставин: ОСОБА_1 , працюючи з 16.07.2002 року по 21.06.2016 року люковим (підземним) шахтоуправління з підземного видобутку руди (на правах шахти) гірничого департаменту, дільниці «Служба головного інженера» піддільниці «Дільниця №26 (внутрішахтного транспорту) (виробництво)» ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», виконував роботи з завантаження гірничої маси, які характеризувались фізичними навантаженнями та перебуванням в умовах підвищеної запиленості, що перевищували гранично допустимі норми через недосконалість робочого місця.

Працюючи з 21.12.2000 року по 14.03.2001 року прибиральником гарячого металу сортопрокатного цеху №2 металургійного виробництва ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», виконував на протязі зазначеного періоду виробничої операції, пов`язані з шкідливою дією фактору важкості праці та пилу які перевищували нормативи.

У пункті 19 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 06 червня 2019 року вказано, що осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи (із зазначенням статей, пунктів законів та інших нормативно-правових актів, вимоги яких порушені), встановити неможливо, враховуючи роботу ОСОБА_1 впродовж 14 років 3 місяців в шкідливих умовах та неодноразову зміну керівників структурних підрозділів.

Висновком МСЕК від 23 липня 2019 року ОСОБА_1 первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності в загальному розмірі 40%, з яких: 25% - по радикулопатії та 15% - ХОЗЛ з 15 липня 2019 року безстроково(а.с. 15).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався вимогами ч.2 ст. 153, ст. 173, ч.1 ст. 237-1 КЗпП України й виходив з обов`язку відповідача відшкодувати на користь позивачка моральну шкоду у зв`язку з отриманими ним на виробництві професійними захворюваннями.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як вбачається з акту № 7 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 06 червня 2019 року, причиною професійних захворювань позивача є динамічне навантаження при загальному навантаженні (за участі м`язів рук, тулуба, ніг) 46,2 Вт, при гранично допустимому до 45 Вт; статичне навантаження при утриманні вантажу двома руками 174 200 кг/с при допустимому до 70 000 кг/с; маса вантажу, що підіймається та переміщується вручну - до 30-36 кг; знаходження у незручній позі - 31,6/8,6% при допустимій до 25/10% робочої зміни; нахили тулубу (кількість за зміну) - 144-387 разів, при нормі 51-100 разів. Пил 2,3-6,8 мг/м3 при ГДК 2.0 мг/м3 (а.с. 10-13).

Отже, роботодавець ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» під час роботи позивача допустив перевищення гранично допустимого рівня концентрації небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища, що є порушенням ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці».

Крім того, згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Суд, правильно визнав, що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як порушено та порушуються його нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, оскільки відчуває постійно відчуває біль у шийному та поперековому відділі хребта з іррадіацією в праву ногу, біль і обмеження руху і ліктьових, плечових і колінних суглобах, болі та оніміння рук, періодичний головний біль, запаморочення, загальну слабкість, втому, стійкий біль, порушення душевної рівноваги, сухий кашель.

Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам діючого законодавства, обставинам справи та узгоджується з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в п. 13 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 з подальшими змінами та доповненнями.

Виходячи із наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що позиваччу ОСОБА_1 заподіяно моральну шкоду, і він має право на її відшкодування.

З Акту розслідування професійного захворювання від 06 червня 2019 року вбачається, що причинами професійного захворювання позивача є тривалий стаж роботи (14 років 03 місяців) тільки на підприємстві відповідача в умовах шкідливих виробничих факторів.

Працюючи з 16.07.2002 року по 21.06.2016 року люковим (підземним) шахтоуправління з підземного видобутку руди (на правах шахти) гірничого департаменту, дільниці «Служба головного інженера» піддільниці «Дільниця №26 (внутрішахтного транспорту) (виробництво)» ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», виконував роботи з завантаження гірничої маси, які характеризувались фізичними навантаженнями та перебуванням в умовах підвищеної запиленості, що перевищували гранично допустимі норми через недосконалість робочого місця.

Працюючи з 21.12.2000 року по 14.03.2001 року прибиральником гарячого металу сортопрокатного цеху №2 металургійного виробництва ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», виконував на протязі зазначеного періоду виробничої операції, пов`язані з шкідливою дією фактору важкості праці та пилу які перевищували нормативи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що професійні захворювання позивача, яке завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникло з вини відповідача, яким було допущено перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу.

Суд першої інстанції при постановленні рішення встановив обставини справи, дав їм належну оцінку і відповідно до норм процесуального та матеріального закону обґрунтовано дійшов висновку, що позивачу заподіяна моральна шкода під час його роботи на підприємстві відповідача, у шкідливих умовах, що стало причиною його професійних захворювань, яке потягло за собою втрату працездатності та необхідності подальшого тривалого лікування у медичних закладах.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги позивача щодо необґрунтованого розміру моральної шкоди, визначеного судом до стягнення з відповідача на користь позивача та вважає, що він визначений без повного урахування роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Так, в судовому засіданні встановлено, що у зв`язку з професійними захворюваннями позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він, на теперішній час, втратив професійну працездатність у загальному розмірі 40 %. Після втрати працездатності, у позивача змінилися умови життя, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, оскільки він постійно відчуває біль у шийному та поперековому відділі хребта з іррадіацією в праву ногу, біль і обмеження руху і ліктьових, плечових і колінних суглобах, болі та оніміння рук, періодичний головний біль, запаморочення, загальну слабкість, втому, стійкий біль, порушення душевної рівноваги, сухий кашель. Періодично проходить лікування, незважаючи на постійні курси лікування покращення в стані здоров`я не спостерігається.

Виходячи з цих обставин, колегія суддів, беручи до уваги характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивачки, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, внаслідок отриманого професійного захворювання, тривалості праці позивача в шкідливих умовах, що перевищували нормативи тільки на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»(14 років 03 місяців), що потягло втрату працездатності, розмір втрати професійної працездатності, вважає за необхідне, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і збільшити її з 30 00,00 грн. до 60 000,00 грн.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, з відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», на користь держави, підлягає стягненню судовий 1152,60 грн. за подання позивачкою апеляційної скарги.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, ст. 374, п. 2 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Толстих Анна Борисівна- задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2019 року змінити, збільшити розмір моральної шкоди, стягнутої з відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»на користь ОСОБА_1 з 30 000,00 гривень до 60 000 (шістдесят тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» за подання апеляційної скарги позивачем на користь держави судовий збір у розмірі 1152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) гривень 60 копійок

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Повне судове рішення складено 26 лютого 2020 року.

Головуючий:

Судді: