Провадження № 2/263/575/20
28 лютого 2020 року м. Маріуполь
Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради,
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 11.10.2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку загального позовного провадження.
01.11.2019 року відповідачем подано відзив на позов, в якому останній не погоджується із позовом та просить відмовити у його задоволенні у повному обсязі.
04.11.2019 року позивачем надано відповідь на відзив
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 16.01.2020 року підготовче провадження по справі було закрито та справу призначено до судового розгляду.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, та відсутністю позивача. Позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
В судове засідання представник відповідача та третя особа не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись відповідно до вимог чинного законодавства, про причини неявки суд не інформували, тому суд визнає причину неявки представника відповідача та третьої особи неповажною і вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін, з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З`ясувавши обставини справи, перевіривши їх поданими доказами, суд приходить до висновку, що позовпідлягає до задоволенню, враховуючи наступне.
На підставі рішення Маріупольської міської ради від 07.07.2009 року № 5/34-5615 « Про надання земельної ділянки по АДРЕСА_3 приватному підприємцю ОСОБА_2 » між Маріупольською міською радою( Орендодавець) та приватним підприємцем ОСОБА_2 (Орендар) 07.09.2009 року бцло укладено договір оренди земельної ділянки.
Відповідно до п.1.1. Договору орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться по АДРЕСА_3 . В оренду передається земельна ділянка площею 0,301 га (п.2.1. Договору). Згідно з п.3.1. Договору, договір укладено терміном на 10 років. Умовам и Договору передбачено. Що земельна ділянка передається в оренду з метою та за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку: одно-трьох поверхова забудова ( будівництво та послідуюче функціонування багатоквартирного будинку) (п.5.1. Договору).
Відповідно до п. 6.5. Договору передача земельної ділянки Орендарю здійснюється протягом 5 (п`яти) днів після державної реєстрації цього договору згідно з актом приймання-передачі об`єкту оренди.
28 серпня 2015 року ОСОБА_2 було подано до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області декларацію про початок виконання будівельних робіт: будівництво багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_3 . Вказана Декларація була зареєстрована за №ДЦ 082 152 410 214.
06 червня 2019 року ОСОБА_1 через Центр надання адміністративних послуг Маріупольської міської ради було подано заяву про передачу в оренду земельної ділянки при переході права власності на об`єкти нерухомого майна для будівництва та обслуговування багатотоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
До заяви про передачу в оренду земельної ділянки було додано заяву ОСОБА_2 від 01 червня 2019 року з проханням припинити дію договору оренди земельної ділянки від 07.09.2019 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав за нерухоме майно від 11.09.2009 року.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи самоврядування. їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно преамбули Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» цей Закон відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.
За приписами п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад, зокрема, відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
У відповідності до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Відповідно до ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації.
Згідно з ст. 1 Закону України «Про адміністративні послуги»: 1) адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб`єктом надання адміністративних - за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов`язків такої особи відповідно до закону; 3) суб`єкт надання адміністративної послуги - орган виконавчої влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування. їх посадові особи, державний реєстратор, суб`єкт державної реєстрації, уповноважені відповідно до закону зализати адміністративні послуги.
Аналогічна норма закріплена у ст. 10 Закону України «Про адміністративні послуги», в якій встановлено, що граничний строк надання адміністративної послуги визначається законом. У разі якщо законом не визначено граничний строк надання адміністративної послуги, цей строк не може перевищувати 30 календарних днів з дня подання суб`єктом звернення заяви та документів необхідних для отримання послуги.
Статтею 12 Закону України «Про адміністративні послуги» передбачено, що Центр надання адміністративних послуг - це постійно діючий робочий орган або структурний підрозділ місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування, що зазначений у частині другій цієї статті, в якому надаються адміністративні послуги через адміністратора шляхом його взаємодії з суб`єктами надання адміністративних послуг.
Проте, Маріупольська міська рада у порушення вказаних норм законодавства України прийняла оскаржуване рішення після спливу 3 місяців з дня звернення ОСОБА_1 до Центру надання адміністративних послуг, тобто рішення №7/44-4364 від 05.09.2019 року прийнято Маріупольською міською радою з порушенням встановлених строків.
Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.
У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.
Як передбачено ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, и передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків..
Так, за змістом ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.
Частиною 4 ст. 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Відповідно до ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них.
Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Так. ст. 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до статей 1, 13 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог зе6мельного законодавства.
Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» передбачені істотні умови договору оренди землі, зокрема це: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки), строк дії договору оренди, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Як передбачено ст. 141 Земельного кодексу України та ст. 31 Закону України «Про оренду землі» підставами припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.
Між тим ст. 377 Цивільного кодексу України встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України).
Відповідно до ч. З ст. 7 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку.
Таким чином, аналізуючи вищенаведене можна зробити висновок, що діючим законодавством України закріплено право нового власника нерухомого майна на укладення договору оренди земельної ділянки на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього власника нерухомого майна та землекористувача.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання не законним та скасування рішення Маріупольської міської ради Донецької області №7/44-4364 від 05.09.2019 року є такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до п.1 ч.1ст.141ЦПК України судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позову.
З огляду на викладене, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи понесені позивачем у розмірі 768,40 грн. - витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з Маріупольської міської ради.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 83, 116, 124, 141, Земельного кодексу України, статтями 21, 626, 792 Цивільного кодексу України, Законом України «Про землі`ст.ст.4,10,13,18,76,81,141,247,263,265 280-282 ЦПК України, -,
Позовну заяву ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради задовольнити.
Визнати незаконним та скасувати рішення Маріупольської міської ради №7/44-4364 від 05.09.2019 року «Про надання в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_2 громадянці ОСОБА_1 »
Стягнути з Маріупольської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Маріупольська міська рада, , юридична адреса: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Мира, буд.70.

ОСОБА_2 , дата народження невідома, ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 .

Суддя: Н.В. Хараджа