Справа № 367/4478/18
Провадження №2/367/1196/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

16 листопада 2020 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді Саранюк Л.П.

при секретарях Бабаковій М.В., Бичок Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ірпінського міського суду при судовому розгляді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та поділ майна,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 вересня 2012 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 , який вони зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бучанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис №114.

Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні.

Під час шлюбу, ними було придбано:

- земельну ділянку, кадастровий номер :04:001:0678, площею по 0,12 га для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: Київська область, Бородянський район, Бабинецька селищна рада, вартістю 16 300,00 грн. Договір купівлі-продажу від 12.12.2012 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леончук І.А. та зареєстрований в реєстрі за № 5068;

- земельну ділянку, кадастровий номер :04:001:0679, площею по 0,12 га для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: Київська область, Бородянський район, Бабинецька селищна рада, вартістю 14 300,00 грн. Договір купівлі-продажу від 12.12.2012 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леончук І.А. та зареєстрований в реєстрі за № 5070.

Ще до реєстрації шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 , а саме 22 травня 2012_ року вона уклала додаткову угоду № 149 до Договору № 1/2012 «Про спільну діяльність у будівництві житлового масиву «Квартал «Новатор», згідно з якою після закінчення будівництва та здачі житлового масиву «Квартал «Новатор» в експлуатацію, ТОВ «Сарафан» зобов`язалось передати їй у власність квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 32,3 кв.м.

Згідно з умовами вказаної додаткової угоди, вона була зобов`язана на протязі 3 банківських днів внести повну вартість квартири у розмірі 188 991, 82 грн.

23 травня 2012 року вона внесла повну вартість за побудовану у майбутньому квартиру. Зазначені кошти були її особистими коштами та особистими коштами її батьків, оскільки набуті вони були до реєстрації шлюбу.

Оскільки, свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 32,3 кв.м їй було видано вже після реєстрації шлюбу, а саме 31.08.2013, то відповідач ОСОБА_2 вважає половину зазначеної квартири своєю, а тому вчиняє протиправні дії відносно неї та її майна, у зв`язку з чим у них виникають конфлікти.

Так, 15 лютого 2018 року близько 20 год. 30 хв. до квартири АДРЕСА_1 , прийшов відповідач ОСОБА_2 зі своїми друзями та викрутили замок у вхідних дверях квартири.

З даного приводу вона звернулась до прокурора Ірпінського міського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Пономаренка В.В. з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

02 березня 2018 року слідчим суддею Ірпінського міського суду Київської області винесено ухвалу, якою зобов`язано компетентну службову особу Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її повідомленням.

28 березня 2018 року до ЄРДР внесено відомості та розпочато досудове розслідування за її повідомленням про незаконне проникнення до її власності.

Згідно зі ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

У відповідності до вимог ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Таким чином, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя (Постанова Верховного суду України від 05.04.2017 у цивільній справі № 367/5390/14-ц).

Викладені вище обставини підтверджуються наступними доказами: договором купівлі - продажу від 12.12.2012 посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леончук І.А. та зареєстрований в реєстрі за № 5068; договором купівлі - продажу від 12.12.2012 посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леончук І.А. та зареєстрований в реєстрі за № 5070; витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; свідоцтвом про право власності на квартиру від 31.08.2013, технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 32,3 кв.м; квитанцією про повне внесення вкладу згідно з додатковою угодою № 149 від 22.05.2012, додатковою угодою № 149 до Договору № 1/2012 «Про спільну діяльність у будівництві житлового масиву «Квартал «Новатор» від 22.05.2012, ухвалою суду від 02.03.2018, витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000224.

Невизнання відповідачем ОСОБА_2 , квартири АДРЕСА_1 , її особистою приватною власністю, призводить до того, що він вчиняє неправомірні дії відносно квартири та неї як її власниці

У зв`язку з вищевикладеним просить суд визнати квартиру АДРЕСА_1 особистою приватною власністю ОСОБА_1 , 1987 року народження.

Визнати право власності відповідача ОСОБА_2 , 1987 року народження, на земельну ділянку, кадастровий номер :04:001:0678, площею по 0,12 га для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: Київська область, Бородянський район, Бабинецька селищна рада.

Земельну ділянку, кадастровий номер :04:001:0679, площею по 0,12 га для індивідуального садівництва, що розташована за адресою:; Київська область, Бородянський район, Бабинецька селищна рада залишити у власності ОСОБА_1 , 1987 року народження.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 2 195 гривень 91 копійок.

Під час розгляду справи Позивач подала Заяву про збільшення розміру позовних вимог, за змістом якої вказала, що після того, як в серпні 2017 року вона подала позов до суду про розлучення та стягнення аліментів, відповідач постійно погрожував їй, залякував застосуванням до неї фізичної сили та знищенням майна. За його словами він переслідує ціль - позбавити її засобів до існування. Тому вона вимушена була звільнитися з роботи, забрати дитину та поїхати жити до своєї сестри у м. Львів. З цього приводу, її батьки та вона зверталися до правоохоронних органів. Факт проникнення ОСОБА_2 та його друзів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань, витяг з якого доданий до її позову про розподіл майна.

Вона зазначає, що всі домовленості про утримання їхньої доньки, після того, як вони перестали жити разом відповідач не виконує. Рішення про відвідування дитиною вказаного дитсадочку ГО «Центр освіти «Агапе» погоджувалося з відповідачем. Вони навіть домовились, що будуть його вартість сплачувати рівними частинами - половину він, половину вона. Проте після того як, вона пішла жити до батьків, відповідач жодного разу не надавав їй кошти для сплати за садочок.

Крім цього, їхня донька потребує особливого харчування (дієти), оскільки їй постановлено діагноз - дискінезія жовчовивідних шляхів, який потребує особливої уваги.

Так, дискінезія жовчовивідних шляхів - це ніщо інше, як порушення циркуляції жовчі в жовчевивідних протоках, яке тягне за собою зниження активності травних/ферментів, погіршення всмоктування жиророзчинних вітамінів та інші масштабні розлади процесу травлення. Дитина має снідати, обідати і вечеряти в чітко визначений час невеликими порціями. З раціону виключається жирна, смажена та гостра їжа, в тому числі жирні види риби, копченості та домашню консервацію. Забороняється давати дитині всі без винятку бульйони, горіхи, гриби, бобові, чорний хліб, свіжа випічка, шоколад, газовані напої, морозиво. Годувати дитину можна лише приготованими на пару овочевими супами, молочними кашами, відварним нежирним м`ясом, молочними та кисломолочними продуктами, вареними яйцями, білим хлібом, рослинною олію, слід давати максимальну кількість свіжих фруктів та овочів. Дотримуватися дієти потрібно не менше 6 місяців, інакше вона не буде ефективною.

Враховуючи проблеми зі здоров`ям дитини, лікарями рекомендовано санаторно-курортне лікування в санаторіях гастроентерологічного профілю.

Рішенням Ірпінського районного суду Київської області від 21 лютого 2019 року у цивільній справі №367/5474/17 її позов про стягнення аліментів задоволено частково постановлено, стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000,00 гривень щомісяця, починаючи з дня з пред`явлення позову 18 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказане рішення вона оскаржувати не буде, оскільки з аналізу судової практики та консультацій зі своїм адвокатом їй зрозуміло, що стягнути з відповідача аліменти у більшому розмірі вона не зможе, а тому не хоче витрачати кошти на судовий збір.

Додає, що після вирішення всіх судових спорів з відповідачем вона має намір повернутися зі Львову та постійно проживати разом з її донечкою в квартирі АДРЕСА_5 , влаштуватися на роботу та відновити всі її життєві зв`язки.

Враховуючи той факт, що відповідач не сплачує на її корить аліментів та додаткових витрат на утримання дитини з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, а саме з вересня 2016 року вона користуючись правом наданим їй цивільним процесуальним законом та сімейним законодавством, вважає за можливе просити суд, одночасно з позовними вимогами викладеними в її первинному позові розглядати також вимогу про визнання права власності на 2/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 .

У зв`язку з вищевикладеним просить суд визнати за нею право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) додатково сплачений судовий збір у розмірі 3 567 грн. 09 грн.

Під час розгляду справи Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та поділ майна. Свої вимоги мотивує тим, що з 2006 року він мав відносини, а з 2010 року до 26 вересня 2012 року він проживав однією сім`єю з ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу в органах РАЦСу.

Не маючи спільного житла вони проживали в його батьків. Вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, заощаджували спільно зароблені грошові кошти для купівлі власного житла.

26 вересня 2012 року між ним та ОСОБА_1 було укладено шлюб за актовим записом № 114 у відділі реєстрації актів громадянського стану Бучанського міського управління юстиції у Київські області.

Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Їхнє сімейне життя не склалося і на даний час в Ірпінському міському суді Київської області розглядається позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

За час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ними були зроблені спільні заощадження грошових коштів для придбання спільного житла і у травні 2012 року було внесено вклад, грошові кошти в сумі 118 991,82 грн. у спільну діяльність з будівництва частки у спільному майні - однокімнатної квартири АДРЕСА_1 згідно Додаткової угоди №149 до Договору №1/2012 «Про спільну діяльність у будівництві житлового будинку» «Квартал «Новатор» від 16.02.2012.

21.08.2013 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 32,3 кв.м. було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Ринкова вартість квартири на час звернення до суду становить 615 700,00 грн.

Також за час шлюбу нами було придбано наступне майно:

1) 12.12.2012 за договором купівлі-продажу земельна ділянка, загальною площею 0,12 га за цільовим призначенням для індивідуального садівництва, кадастровий номер :04:001:0678 за адресою Київська область, Бородянський район, сщ/рада Бабинецька, ринковою вартістю 84 360,00 грн.;

2) 12.12.2012 за договором купівлі-продажу земельна ділянка, загальною площею 0,12 га за цільовим призначенням для індивідуального садівництва, кадастровий номер :04:001:0679 за адресою Київська область, Бородянський район, сщ/рада Бабинецька, ринковою вартістю 84 360,00 грн.;

3) 09.07.2014 за договором купівлі-продажу нерухомого майна, що буде створене в майбутньому квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 33 кв.м., ринковою вартістю 618 600,00 грн.

У зв`язку з вищевикладеним просить суд встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 2010 року по 26 вересня 2012 року.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 32,3 кв.м., об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на:

1) земельну ділянку, загальною площею 0,12 га за цільовим призначенням для індивідуального садівництва, кадастровий номер :04:001:0678 за адресою Київська область, Бородянський район, сщ/рада Бабинецька;

2) 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 32,3 кв.м.

3) 1/2 частину квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 33 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 5 286,00 грн., по оплаті правничої допомоги адвоката в розмірі 10 000,00 грн., а всього 15 286,00 грн.

В судовому засіданні позивач та представник позивача по основному позову, позов підтримали та просили задовольнити.

Відповідач та його представник позов визнали частково.

По зустрічному позову позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача позов визнали частково.

Суд, вислухавши пояснення учасників судової справи, дослідивши письмові докази по справі, вислухавши покази свідків з обох сторін, вважає основний позов, підлягаючим до часткового задоволення, а зустрічний позов, підлягаючим до задоволення, виходячи з наступного:

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено в судовому засіданні, що сторони - ОСОБА_8 та ОСОБА_2 нині - бувше подружжя.

Починаючи з 2006-2007 р.р. вони почали зустрічатись, а з 2010 р. і до реєстрації шлюбу в органах РАЦСу перебували в фактичних шлюбних відносинах. Не маючи спільного житла, проживали в квартирі батьків ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_8 . Вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, разом їздили на відпочинок, зустрічались з друзями, приймали у себе друзів, тощо. Заощаджували кошти для придбання свого житла.

В травні 2012 року сторони внесли грошові кошти в сумі 118 991,82 грн. для придбання житла у будівництві частини у спільному майні у вигляді однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , згідно Додаткової угоди № 149 до Договору № 1/2012 «Про спільну діяльність у будівництві житлового будинку «Квартал «Новатор» від 16.02.2012 р.

26.09.2012 р. сторони уклали шлюб за актовим записом № 114 у ВРАЦС Бучанського МУЮ.

Від шлюбу мають неповнолітню дочку - ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

21.08.2013 р. право власності на спірну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 32,3 кв.м. було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім`я ОСОБА_1 .

На момент реєстрації спірної квартири сторони перебували в шлюбі.

В період шлюбу сторони придбали і інше майно, а саме:

1) земельну ділянку, кадастровий номер :04:001:0678, площею по 0,12 га за цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: Київська область, Бородянський район, Бибинецька селищна рада;

2) земельну ділянку, кадастровий номер :04:001:0679, площею по 0,12 га для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: Київська область, Бородянський район, Бибинецька селищна рада;

3) квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 33 кв.м.

Згідно рішення Ірпінського міського суду Київської області від 01.11.2018 р. сторони шлюб розірвали.

Факт проживання сторін однією сім`єю до реєстрації шлюбу підтверджується показами свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 ОСОБА_5 . Крім того, показами вищевказаних свідків спростовуються покази свідків зі сторони позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Щодо показів свідків - ОСОБА_14 - батька позивачки ОСОБА_8 і свідка ОСОБА_15 - батька відповідача ОСОБА_2 , то суд вважає, що дані свідки є близькими родичами - батьками сторін, і кожен з них є заінтересованою особою, то суд не може повністю взяти до уваги їх свідчення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 2010 року по 26 вересня 2012 року підлягає до задоволення.

Судом не оспорюється той факт, що батько позивачки ОСОБА_8 - ОСОБА_14 отримав частину спадщини після смерті матері - ОСОБА_16 , яка померла в жовтні 2009 року в м. Уфа Російської Федерації, однак в матеріалах справи відсутні безспірні докази того, що кошти від отримання спадщини були вкладені в купівлю спірної квартири за адресою: АДРЕСА_9 .

Згідно норм діючого законодавства в правовому висновку по справі № 6-66ц13 ВСУ зазначається, що майно набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є їх спільною власністю, якщо майно згідно ст.. 74 СК України куплене за рахунок спільної праці таких осіб, як подружжя (при цьому спільною працею осіб слід вважати їх спільні, або індивідуальні трудові зусилля, внаслідок яких вони отримали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету) якщо інші умови не прописані в угоді.

Фактичні шлюбні відносини це відносини між особами, які проживають на одній території, ведуть спільне господарство, не реєструють свої відносини в органах державної влади, склались між ними усталені відносини, характерні для подружжя.

Відповідно до Правової позиції ВСУ, висловленої в постанові від 23.09.2015 р. у справі № 6-1026 цс15, майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою є об`єктом їх спільної сумісної власності.

Правова природа коштів на придбання сторонами спірного житла, походить внаслідок спільної праці, поскільки обоє працювали.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що спірна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 32,3 кв.м. є об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Задоволенню також підлягають заявлені вимоги про визнання право власності відповідача ОСОБА_2 , 1987 року народження, на земельну ділянку, кадастровий номер :04:001:0678, площею по 0,12 га за цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: Київська область, Бородянський район, Бибинецька селищна рада та залишення у власності ОСОБА_1 земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0679, площею по 0,12 га для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: Київська область, Бородянський район, Бибинецька селищна рада.

При цьому, згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а у випадку, коли дружина та чоловік не домовилися між собою про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом.

Згідно ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно із вимогами ч.1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливо в порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на:

1) 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 32,3 кв.м.

2) 1/2 частину квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 33 кв.м.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Поскільки судом задоволено зустрічний позов, а основний позов задоволено частково і дані позови є взаємовиключними, то відповідно збільшені позовні вимоги позивачки не підлягають до задоволення по тих підставах, що передбачають вирішення питання стягнення заборгованості по аліментам.

Згідно ст.. 144 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, оскільки первісну позовну заяву задоволено частково, то суд вважає за можливо стягнути з первісного відповідача на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 463,00 грн. При цьому, оскільки зустрічну позовну заяву задоволено у повному обсязі, то стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає судовий збір в сумі 5 286,00 грн.

На підставі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст..ст. 60,63,70,71 СК України п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 81, 141, 263-268 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати право власності відповідача ОСОБА_2 , 1987 року народження, на земельну ділянку, кадастровий номер :04:001:0678, площею по 0,12 га за цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: Київська область, Бородянський район, Бабинецька селищна рада.

Земельну ділянку, кадастровий номер :04:001:0679, площею по 0,12 га для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: Київська область, Бородянський район, Бабинецька селищна рада залишити у власності ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 1 463,00 грн.

В іншій частині задоволення позову - відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 2010 року по 26 вересня 2012 року .

Визнати квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 32,3 кв.м. об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на:

1) 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 32,3 кв.м.

2) 1/2 частину квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 33 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 5 286,00 грн.

Повний текст рішення буде виготовлено на протязі 10 днів, а саме 26.11.2020.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Л.П. Саранюк