Справа № 134/1490/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 листопада 2020 року

Крижопільський районний суду Вінницької області в складі:

головуючого судді Швець Л.В.

при секретарі судового засідання Балух О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Крижопіль справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Крикливецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області про визнання права на спадщину за законом, -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Крикливецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області про визнання права на спадщину за законом, а саме цілого житлового будинку з господарськими будівлями.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід ОСОБА_2 , який проживав в АДРЕСА_1 . Позивач постійно проживала з ним за вказаною адресою, де і проживає і по даний час. Батько позивача, син спадкодавця ОСОБА_2 - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інших спадкоємців не має. Спадкове майно складається із цілого житлового будинку з господарськими будівлями, право власності на який за життя спадкодавця не було оформлено і який належить спадкодавцю на підставі запису в погосподарських книгах Крикливецької сільської ради. Проживаючи разом із спадкодавцем на час його смерті, позивач фактично прийняла спадщину, оскільки її батько ОСОБА_3 , який являвся спадкоємцем за законом першої черги, за прийняттям спадщини не звертався. За відсутності правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця, оформити своє право на спадщину у нотаріуса позивач не може, тому звернулася до суду за захистом своїх спадкових прав та просить суд визнати за нею права власності на спадщину після смерті діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Іллівка, а саме, право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , до складу якого входять: житловий будинок - «А», житловою площею 15,7 кв. м., загальною - 44, 5 кв.м.; сарай -«Б»,; господарська будівля -«В», погріб - «В/п», літня кухня- «Г», сарай - «Д», огорожа «1-4».

Позивач в судове засідяння не з`явилася, представник позивача подав до суду заяву про слухання справи у їх відсутність, вимоги позову підтримують.

Представник відповідача виконавчого комітету Крикливецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наданні докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача з наступних підстав.

Судом об`єктивно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 08.12.1997 року Крикливецькою сільською радою Крижопільського району Вінницькій області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданого 06.05.2009 року виконкомом Крикливецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області.

Про те що ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_2 підтвержується наступними документами: копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , де батьком зазначено - ОСОБА_3 ; архівною довідкою № 07-1667/7 від 09.09.2020 року, виданою Державним архівом Вінницької області, в якій зазначено, що в книзі актових записів про народження громадян по с. Іллівка Крижопільського району Вінницької області за 1941 рік є актовий запис № 10 від 10.10.1941 року про народження наступного змісту, ім`я дитини - « ОСОБА_3 », дата народження - « ІНФОРМАЦІЯ_4 », батьки - « ОСОБА_2 , 31 рік та його дружина ОСОБА_7 , 28 років»; копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , що підтверджує зміну позивачем прізвища з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Відповідно до довідки № 193 від 04.09.2020 року, виданої виконкомом Крикливецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті проживали та вели спільне господарство разом із ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Позивачем було замовлено та КП «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 3.1 листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 роз`яснено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових праву нотаріальному порядку.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР (що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними негосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Відповідно до п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, всі господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам і були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 22.01.1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», і під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не відносяться до категорії самовільних (самочинних).

Запис про право власності на дане нерухоме майно був внесений у погосподарську книгу. Згідно Інструкції з ведення погосподарського обліку роком побудови житлового будинку вважався рік введення в експлуатацію - 1965. На той час виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

ОСОБА_1 прийняла спадщину і вступила у володіння спадковим майном після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 свого діда ОСОБА_2 , оскільки її батько та син ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , який являвся спадкоємцем за законом першої черги за прийняттям спадщини не звертався. Про те право власності на вказане нерухоме майно не було оформлено.

Таким чином, відсутність правовстановлюючого документа на нерухоме майно перешкоджає позивачу в оформленні спадщини.

Відповідно до ст. 16 ЦК У країни, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права є визнання права.

Статтею 328 ЦК України, встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливав із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом мас право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Отже, підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: по АДРЕСА_1 , як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного та керуючись

ст.ст. 16, 328, 331, 1217, 1218, 1222, 1261 ЦК України,

ст.ст. 12, 13, 81, 82, 161, 170, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_5 , право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку, зазначеного у технічному паспорті літерою «А» загальною площею 44,5 кв.м., житловою площею 15.7 кв.м., сараю - «Б», господарської будівлі - «В», погріба - «В/п», літньої кухні - «Г», сараю - «Д», огорожі - «1-4», як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ІПН НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: виконавчий комітет Крикливецької сільської ради Крижопількього району Вінницької обалсті, код 04328861, адреса: вул. Центральна, 63, с. Крикливець Крижопільський район Вінницька область.

Суддя :