Дата документу 26.02.2020 Справа № 333/1508/18
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 333/1508/18 Головуючий у 1-й інстанції: Ярошенко А.Г.
Провадження №22-ц/807/1128/20 Суддя-доповідач Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді - доповідача Подліянової Г.С.,

суддів: Гончар М.С.,

Маловічко С.В.,

за участю секретаря Бєлової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним.

Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що 07 листопада 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір на суму 25 247, 50 доларів США № ML-202/760/2007, за умовами якого банком було надано позичальнику кредитні кошти у сумі 127 499, 88 грн., на споживчі цілі.

Позивач вважає, що даний Договір є недійним, оскільки його було укладено з порушенням Закону України «Про захист прав споживачів» та з використанням нечесної підприємницької практики.

Із урахуванням зазначеного позивачка просила суд:

Визнати кредитний договір № ML-202/760/2007 від 07 листопада 2007 року, укладений між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_1 недійсним.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним, залишено без розгляду. (а.с. 101).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду. (а.с. 103-104).

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно залишив її позовну заяву без розгляду, у зв`язку з тим, що на її адресу не надходило жодних рекомендованих повідомлень, які б містили судові повістки із зазначеною на них інформацією про дату та час судового розгляду справи, тобто не можна вважати позивача належним чином повідомленою про час та місце судового засідання.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи до апеляційного суду не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що належним чином повідомлена позивачка в судові засідання, призначені на 16 жовтня 2019 року та 27 листопада 2019 року не з`явилася. Будь яких повідомлень чи клопотань від позивача до суду не надходило, а тому в даному випадку, скарга підлягає залишенню без розгляду.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може з наступних підстав.

У пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із частинами другою, третьою, п`ятою статті 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Отже, відповідно до вимог процесуального закону, суд може залишити позовну заяву без розгляду лише при наявності одночасно двох умов: належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи та відсутності заяви про розгляд справи за його відсутності.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 28 січня 2019 року, за наслідками розгляду цивільної справи № 619/1146/17-ц (провадження № 61-44038св18).

Судом установлено, що ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 березня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по вищевказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. (а.с. 18).

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2018 року призначено до слухання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. (а.с. 50).

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним, залишено без розгляду. (а.с. 58).

Постановою Запорізького апеляційного суду від 09 квітня 2019 року, ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2018 року скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. (а.с. 76-78).

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2019 року цивільну справу прийнято до провадження та продовжено слухання справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 12 червня 2019 року на 11-00 год. (а.с. 82).

В судові засідання, які були призначені судом на 12 червня 2019 року та на 11 вересня 2019 року, позивач не з`являлася, на адресу суду повернулися поштові конверти з судовими повістками на 12.06.2019 та на 11.09.2019, без вручення, з відміткою «За закінченням терміну зберігання».

Судове засідання призначене на 11 вересня 2019 року на 12-30 год., було відкладено на 16 жовтня 2019 року на 10-30 год., у зв`язку з неявкою позивача.

Відповідно до поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_1 , судову повістку про виклик в судове засідання на 16 жовтня 2019 року на 10-30 годину отримала 08 жовтня 2019 року. (а.с. 96).

Судове засідання, яке було призначене судом на 16 жовтня 2019 року на 10-30 годину не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді ОСОБА_2 в нарадчій кімнаті по кримінальній справі, тому судове засідання відкладено на 27 листопада 2019 року на 10-00 годину, про що свідчить довідка за підписом секретаря судового засідання Мінаєва В.В. (а.с. 97).

Відповідно до поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_1 , судову повістку про виклик в судове засідання на 27 листопада 2019 року на 10-00 годину отримала 16 листопада 2019 року.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним, залишено без розгляду. (а.с. 101).

З огляду на зазначене, залишаючи позовну заяву без розгляду, як повторна неявка позивача належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, суд першої інстанції не врахува ту обставину, що фактично слухання справи, призначене на 16 жовтня 2019 року на 10-30 годину не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Ярошенко ОСОБА_3 в нарадчій кімнаті по іншій справі, а не з підстав неявки позивача в судове засідання.

За таких обставин, у суду не було достатніх підстав вважати, що у судовому засіданні 27 листопада 2019 року мала місце повторна неявка позивача у судове засідання без поважних причин або повторне неповідомлення про причини неявки, як того вимагає п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, у зв`язку з чим ухвалу суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду, не можна визнати законною та обґрунтованою, тому відповідно ст.379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Крім того, слід зазначити, що залишення без розгляду позовної заяви із суто формальних підстав, які не перешкоджають її розгляду, є порушенням права на доступ до правосуддя, принцип якого проголошено ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, у справі "Беллет проти Франції" Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 13.01.2000 року у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та у рішенні від 28.10.1998 року у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" Європейський суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, якщо вона постановлена з порушенням норм процесуального права чи неправильним застосуванням норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2019 року у цій справі скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 27 лютого 2020 року.

Головуючий суддя Суддя Суддя

доповідач

Подліянова Г.С. Гончар М.С. Маловічко С.В.