Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.02.2020 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді - Панасюка І.В.,
з участю секретаря судового засідання - Шевченко Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гайвороні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.
22.09.2015 року позивач шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Голованівської районної державної нотаріальної контори прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Крім позивача ніхто зі спадкоємців за законом із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до нотаріуса не звертався.
Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв відповідач ОСОБА_2 , який не є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , але 09.10.2015 року також звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса.
Спадкодавець ОСОБА_3 за життя склав заповіт, який 14.06.2013 року було посвідчено приватним нотаріусом Ульяновського районного нотаріального округу Кіровоградської області Веліховською Г.С. та зареєстровано в реєстрі за № 901. Вказаним заповітом ОСОБА_3 заповідав спірну земельну ділянку відповідачеві ОСОБА_2 .
Заповіт ОСОБА_3 № 901 від 14.06.2013 року, на підставі якого нотаріусом було видано відповідачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом, було визнано недійсним заочним рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27.06.2017 року по справі № 385/91/16-ц, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 21.11.2017 року.
Оскільки зазначений вище заповіт було визнано недійсним, 26.05.2018 року позивач, як єдиний спадкоємець першої черги, який у встановленому порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , звернулася до Голованівської районної державної нотаріальної контори з приводу видачі їй свідоцтва про право на спадщину на зазначену вище земельну ділянку.
Державним нотаріусом Бурдейною Г.І. позивачу було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку. Окрім того, вказаною постановою, нотаріус повідомила позивача про те, що 18.08.2017 року вже було видано відповідачу ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке було зареєстроване в реєстрі за № 712.
Свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 712 від 18.08.2017 року було видано нотаріусом відповідачеві на підставі заповіту, який було визнано недійсним вказаним вище рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області.
Вважає, що за позивачем має бути визнане право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_3 з одночасним визнанням недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке було видане на ім`я відповідача.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явились. Представник позивача надіслав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує повністю, просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про одержання судових повісток. Відзив на позовну заяву не надіслав.
Вивчивши матеріали цивільної справи, матеріали копії спадкової справи № 164/2015 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , про що виконавчим комітетом Капітанської сільської ради, Голованівського району, Кіровоградської області було зроблено відповідний актовий запис № 22 від 21.04.2015 року та видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 21.04.2015 року (а.с. 14).
22.09.2015 року позивач шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Голованівської районної державної нотаріальної контори прийняла спадщину у встановленому законом порядку (а.с. 48).
Спадщину після смерті ОСОБА_3 також прийняв відповідач ОСОБА_2 , шляхом подачі 09.10.2015 року заяви про прийняття спадщини приватному нотаріусу Голованівського районного нотаріального округу (а.с. 50).
Спадкодавець ОСОБА_3 за життя склав заповіт, який 14.06.2013 року було посвідчено приватним нотаріусом Ульяновського районного нотаріального округу Кіровоградської області Веліховською Г.С. та зареєстровано в реєстрі за № 901. Вказаним заповітом ОСОБА_3 заповідав спірну земельну ділянку відповідачеві ОСОБА_2 (а.с. 54)
Державним нотаріусом Бурдейною Г.І. позивачу було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку. Вказаною постановою, нотаріус повідомила позивача про те, що 18.08.2017 року вже було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке було зареєстроване в реєстрі за № 712. Оспорюване свідоцтво було видане на ім`я відповідача ОСОБА_2 (а.с. 24-26).
Заповіт ОСОБА_3 № 901 від 14.06.2013 року, на підставі якого нотаріусом було видано відповідачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом, було визнано недійсним заочним рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27.06.2017 року по справі № 385/91/16-ц, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 21.11.2017 року та постановою Верховного Суду від 18.04.2018 року (а.с. 17-23).
Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.
Ст. 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_3 також прийняла ОСОБА_4 дочка спадкодавця, як спадкоємець першої черги, шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копією довідки № 630 від 16.09.2015 року виданої Капітанською сільською радою, Голованівського району, Кіровоградської області, яка міститься в матеріалах копії спадкової справи № 164/2015 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 (а.с. 56). ОСОБА_4 не подала до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини, що встановлено зі копії спадкової справи (а.с. 46-86)
За змістом положень ст.ст. 15, 20 ЦК України, ст.ст.4, 13 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; право на захист особа здійснює на свій розсуд.
Водночас, згідно з ч.3 ст.16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої-п`ятої статті 13 цього Кодексу.
Відповідно ж до ч.2 ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.
Разом із тим, позивач не позбавлений права звернутися до суду із позовом до належних учасників справи, тому його право на судовий захист, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, не порушене.
Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позову в частині визнання права власності за ОСОБА_1 слід відмовити та суд не входить в оцінку інших доказів наданих учасниками справи в цій частині.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Частиною першою ст. 141 ЦПК України, встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 141, 263 - 265, 280 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 768,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. В. Панасюк

Дата документу 26.02.2020