Справа № 342/1387/19
Провадження № 2/342/143/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Візінський Василь Васильович, до Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Візінський В.В., звернулася в суд з позовом до Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 , в якому просить визнати за позивачкою право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивовані тим, що батько позивачки ОСОБА_3 був головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок по АДРЕСА_1 . За вказаним домогосподарством закріплено земельну ділянку площею 0,14 га. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не залишивши заповіту. Спадкоємцями першої черги за законом є його дружина відповідачка ОСОБА_2 та дочка позивачка ОСОБА_1 . На час смерті ОСОБА_3 був зареєстрований в АДРЕСА_1 , разом з дружиною ОСОБА_2 та дочкою ОСОБА_1 . Після смерті батька позивачка звернулася до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що не визначені частки між членами бувшого колгоспного двору. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом Яшаном Р.Р., позивачка після смерті батька успадкувала земельні ділянки, а дружина спадкодавця відповідачка ОСОБА_2 відмовилася від прийняття спадщини. Технічним паспортом на житловий будинок та свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок стверджено, що житловий будинок, який належав ОСОБА_3 , знаходиться по АДРЕСА_1 . Згідно звіту про оцінку даного житлового будинку його ринкова вартість становить 182 984 грн.

Сторони та їх представники в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник позивачки адвокат Візінський В.В. в заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити; відповідачка ОСОБА_2 зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо задоволення позову.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Згідно копії свідоцтва на право власності на жилий будинок від 17 червня 1988 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 110 від 08 червня 1988 р., в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 , дійсно належить на праві власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 .

АДРЕСА_3 , про що свідчить довідка № 530, видана 09.09.2019 виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Городенківського району.

Станом на 15.04.1991 в житловому господарстві, яке відносилося до колгоспного двору, в АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3 , 1939 р.н., ОСОБА_4 , 1941 р.н., про що свідчить довідка № 526, видана виконавчим комітетом Топорівської сільської ради згідно погосподарської книги № 1-2 за 1991-1995 роки (особовий рахунок № НОМЕР_1 ). Те, що головою колгоспного двору був ОСОБА_3 , 1939 р.н., підтверджується довідкою виконавчого комітету Топорівської сільської ради № 529 від 09.09.2019.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 віці 78 років в с. Топорівці Городенківського району, актовий запис № 31 від 23 грудня 2017 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого виконкомом Топорівської сільської ради Городенківського району. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, визначено ч.1 ст.1267 ЦК України. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

ОСОБА_3 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проживав і був зареєстрований по АДРЕСА_1 , разом з ним були зареєстровані: дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що стверджується довідкою № 527, виданою 09.09.2019 виконавчим комітетом Топорівської сільської ради.

Про те, що ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_6 були подружжям, свідчить копія витягу № 4 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, сформованого 10 вересня 2019 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 27 від 24 листопада 1962 р., складений виконкомом Кунисівської сільської ради Городенківського району.

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що стверджується копіями: повторного свідоцтва про народження позивачки серії НОМЕР_3 , виданого 10 вересня 2019 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 43 від 10 червня 1965 р.; свідоцтва про одруження (переклад з чеської мови ), з якого вбачається, що дошлюбне прізвище позивачки « ОСОБА_7 », після укладення шлюбу - « ОСОБА_8 », шлюб укладено 28.03.2002, у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Районного Управління м. Праги - 10, район м. Праги, том -2, рік 2002, сторінка 88, пор. № 67.

Наведене свідчить, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 в рiвних частках є його дружина відповідачка ОСОБА_2 та дочка позивачка ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Із копії спадкової справи № 65/2018, наданої суду приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшаном Р.Р., вбачається, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 . Їй 14 грудня ІНФОРМАЦІЯ_8 видано два свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за № 2177 та № 2176, на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами: 0,2229 га, кадастровий номер :02:002:0082; 0,2321 га, кадастровий номер :03:002:0189, що розташовані на території Топорівської сільської ради Городенківського району та належали померлому.

Дружина спадкодавця відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи спадкоємцем першої черги за законом, ІНФОРМАЦІЯ_9 , до спливу шести місяців з часу відкриття спадщини, подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 в користь дочки ОСОБА_1 .

До складу спадщини ОСОБА_3 входить також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Городенківського РНО Яшана Р.Р № 874/02-31 від 21.11.2019 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з посиланням на те, що спадковий житловий будинок належав колгоспному двору, частка померлого в даному житловому будинку не визначена.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого 18.09.2019, вбачається, що житловий будинок споруджений в 1973/1991 роках, господарські будівлі та споруди в 1973, 1975, 1978, 1982, 1991роках. Їх ринкова вартість станом на 30.10.2019 становить 182984 грн., що стверджується копією звіту про оцінку житлового будинку № 30102019_00614/С, складеного ФОП ОСОБА_9 . За житловим будинком по АДРЕСА_1 закріплена земельна ділянка для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,14 га, що стверджується довідкою № 528, виданою 09.09.2019 виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Городенківського району.

Cудом встановлено, що позивачка, як спадкоємець першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_3 , фактично стала власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 не встановлено, відповідачі не заперечують відносно задоволення позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268-1270, 1273, 1296-1297 ЦК України (2003 р.), керуючись ст. ст. 206, 211, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Місцезнаходження відповідача Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області - с. Топорівці, Городенківський район, Івано-Франківська область.

Місце проживання відповідачки ОСОБА_2 - АДРЕСА_4 .

Судове рішення складене 28.02.2020.

Суддя: Ничик Г. І.