Справа № 2н-62/2010
Провадження № 4-с/185/21/20
У Х В А Л А

27 квітня 2020 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання Кучеренко Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу ЄУ № 2н-62/2010 за скаргою Приватного акціонерного товариства «Банк Фамільний» на рішення, дії (бездіяльність) державного виконавця, заінтересовані особи: Мирноградська МВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2020 року ПАТ «Банк Фамільний» звернулось до суду зі скаргою, в якій просить визнати рішення та дії головного державного виконавця Мирноградської МВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Сідак О.В. при винесенні Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 27.02.2020 неправомірними, повідомлення державного виконавця Мирноградської МВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Сідак О.В. при винесенні Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 27.02.2020 року скасувати, інформацію про скасування внести до Автоматизованої системи виконавчих проваджень, зобов`язати відповідальних осіб Мирноградської МВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) прийняти судовий наказ Калінінського районного суду міста Донецька у справі №2н-62/2010 від 20.07.2010 року та вжити усі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи, з примусового виконання виконавчого листа у справі №2н-62/2010 від 20.07.2010 року.

Скарга обґрунтована тим, що 27.02.2020 державним виконавцем Мирноградської МВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України Про виконавче провадження, було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, у зв`язку із невідповідністю виконавчого документу до вимог ст.4 зазначеного Закону. ПАТ «Банк Фамільний» не погоджується із рішенням та дією державного виконавця. Зазначає, що виключний перелік вимог до виконавчого документу визначений ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, що діяла на момент видачі стягувачу судового наказу та пред`явлення виконавчого документу у справі №2н-62/2010 від 20.07.2010 року, яка не передбачала обов`язкового зазначення дати народження. Від 20.07.2010 - дати фактичного отримання судового наказу Калінінського районного суду міста Донецька у справі №2н-62/10 до прийняття підрозділом Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України рішення 29.11.2013 року про повернення виконавчого документу стягувачу, державними виконавцями був прийнятий виконавчий документ до примусового виконання та близько десяти років вчинялись дії для забезпечення повного та фактичного виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 18.03.2020 прийнято до провадження вищезазначену скаргу та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання представник скаржника не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав заяву в якій просить розглянути скаргу за його відсутності.

У судове засідання представник Мирноградської МВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) не з`явився. Надіслав відзив, в якій просив відмовити в задоволенні скарги посилаючись на те, що відповідно до ст. 431 ЦПК України, судовий наказ є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленого законом. Пункти 1-7 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначені як імперативні норми права наслідки недотримання обов`язкових вимог до виконавчого документу, повертається стягувачу. У разі відсутності у виконавчому документі дати народження боржника системою АСВП з технічних причин не неможливо зареєструвати виконавчі дії, в тому числі і першу, - відкриття виконавчого провадження. Тому державним виконавцем дотримуючись усіх строків, передбачених ЗУ «Про Виконавче провадження» прийнято рішення у межах п.6 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження». Також просить розглянути скаргу за її відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 27.01.2010 судовим наказом судді Калінінського районного суду м.Донецька (суддя Федорчук М.М.) по справі №2н-62/2010, стягнуто з ОСОБА_1 , 1985 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , інн: НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Банк Фамільний, 83052, м.Донецьк, пр.Миру, 59, рахунок НОМЕР_2 у Публічному АТ «Банк Фамільний», МФО334840, , заборгованість за кредитним договором в сумі 6315,24 грн. та судові витрати, а саме судовий збір в сумі 31.57 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30.00 грн., а всього 6376,81 грн.

Судовий наказ №2н-62/2010 набрав чинності 10.06.2010.

Судовий наказ №2н-62/2010 видано 20.07.2010.

Стягувачем ПАТ «Банк Фамільний» в котрий раз був направлений вищезазначений судовий наказ до примусового виконання до Мирноградської МВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

27.02.2020 року державним виконавцем Мирноградської МВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.6 ч. 4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», Виконавчий документ не відповідає вимогам Закону, а саме відсутня повна дата народження боржника.

Як зазначалось раніше, зазначений вище судовий наказ був виданий у 2010 р.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції № 606-ХІУ від 21.04.1999 року, у виконавчому документі зазначається:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, власне ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувана і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності стягувана та боржника для юридичних осі( індивідуальний ідентифікаційний номер стягувана та боржника (для фізичних осіб платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника (для фізичних осіб громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувана боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувана та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов`язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов`язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Тобто, судовий наказ №2н-62/2010, який виданий Калінінським районним судом м. Донецька, на момент його видачі відповідав вимогам Закону і підлягав примусовому виконанню.

05.10.2016 набрав чинності ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції № 1404- VIII від 02.06.2016 року, згідно з яким ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції 606-ХІV від 21.04.1999 року втратив чинність.

Відповідно до положень статті 4 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції № 1404- VIII від 02.06.2016 року, у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувана та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувана та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувана та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувана і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, розглянувши 22 серпня 2018 року цивільну справу № - 471/283/17ц (провадження № 61-331св18) дійшов висновку,що відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є обов`язковою підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття їх до виконання і не позбавляє виконавця скористатися своїм правом та отримати таку інформацію у відповідних установах.

Аналогічний правовий висновок викладений і в постанові Верховного Суду від 27 грудня 2018 року у справі № 469/1357/16ц (провадження № 61-32698св18), прийнятій колегією суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

Обґрунтовуючи такий висновок, Верховний Суд посилався на ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", якою передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувана одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Головним завданням виконавчого провадження є правильне і своєчасне виконання судового рішення. За умови відсутності у виконавчому листі окремих персональних даних у виконавця є можливість направити запит до відповідних державних органів для отримання цієї інформації.

Повернення виконавчого документа через відсутність у виконавчому листі даних про особу має ознаки формальності, оскільки у виконавця під час виконання судового рішення і виникає проблем із отриманням такої інформації з баз даних і реєстрів. Саме тому судова практика складається таким чином, щоб судове рішення було виконано якомога швидше.

Відповідно до статті 1 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р., виконавчого провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язані вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виходячи з вищевикладеного, зміни в законодавстві, що стосуються вимог до оформлення виконавчих документів можуть бути застосовані до тих випадків, які будуть виникати після набрання чинності ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції № 1404-УІІІ від 02.06.2016р. тобто з 05.10.2016 року.

Не заслуговують на увагу посилання відповідача на постанову ВС № 806/1376/17 від 27.11.2018, так як зазначена справа розглядалась в порядку адміністративного судучинства, та пердметом розгляду були правовідносини, що виникли після набрання чинності ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції № 1404-УІІІ від 02.06.2016 та стосувались відсутності у виконавчому листі коду ЄДРПОУ боржника та індивідуального ідентифікаційного номера стягувача.

Відповідно до вимог статті 447 ЦПК України, визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державні виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно вимог статті 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як першої інстанції.

На підставі вищевикладеного суд вважає, за необхідне визнати неправомірними дії державного виконавця, що полягають у винесенні повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 27.02.2020 року, повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 27.02.2020 року скасувати та зобов`язати державного виконавця повторно розглянути питання про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу від 27.01.2010 року № 2н-62/10, виданого Калінінським районним судом міста Донецька 20.07.2010 року.

Щодо вимоги стягувача про зобов`язання державного виконавця прийняти судовий наказ та вжити усі передбачені законом заходи з примусового виконання виконавчого документа, то суд приходить до висновку, що в цій частині скарга не підлягає задоволенню, оскільки вирішення питання про прийняття виконавчого документа до виконання та відкриття виконавчого провадження згідно вимог Закону, належить до виключної компетенції держаного виконавця, а тому в цій частині суд вважає за необхідне зобов`язати державного виконавця у встановленому законодавством порядку розглянути питання про відкриття виконавчого провадження за судовим наказом № 2н-62/10, виданим Калінінським районним судом міста Донецька 20.07.2010 року.

Керуючись ст. 260, 447-453 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Приватного акціонерного товариства «Банк Фамільний» на рішення, дії (бездіяльність) державного виконавця, заінтересовані особи: Мирноградська МВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати неправомірними рішення та дії головного державного виконавця Мирноградської МВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Сідак О.В. при винесенні Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 27.02.2020 року.

Повідомлення державного виконавця Мирноградської МВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Сідак О.В. при винесенні Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 27.02.2020 року - скасувати.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання до Дніпровського апеляційного суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко