Номер провадження 2-н/754/1463/20
СУДОВИЙ НАКАЗ
Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України та Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричної енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживача Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року №562.
Відповідно до ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
З наданих заявником документів вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 , де споживається електрична енергія боржником, ТОВ «Київські енергетичні послуги» відкрито особовий рахунок споживача електроенергії № НОМЕР_2 на підставі пред`явлення ОСОБА_1 , документів, щодо права власності на квартиру та у відповідності до п. 13 розділу 17 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про ринок електричної енергії».
За результатами аналізу оплат з`ясовано, що боржник користується послугами, але не в повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті заборгованості, внаслідок чого заборгованість за спожиту електричну енергію станом на 23.06.2020 за особовим рахунком № НОМЕР_2 становить 12 480, 24 грн.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦКУ боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.
Інфляційна складова боргу складає 72, 11 грн., три відсотки річних від простроченої суми боргу - 182, 03 грн.
Отже, сума боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних складає 12 734, 38 грн.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з боржника, понесені заявником судові витрати, у вигляді судового збору, у розмірі 210,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 141, 160, 161, 162, 167, 168, 172 ЦПК України, ст. 525, 526, 610, 611, 625, 714 ЦК України, -
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України суд під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Частиною 1 статті 172 ЦПК України передбачено, що у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання, судовий наказ набирає законної сили.
Суддя: