Провадження № 2/235/375/20
Справа № 235/8811/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2020 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря судового засідання Григор`євої С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про стягнення моральної шкоди у зв`язку з травмою отриманою на виробництві, третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області,

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_2 з позовом до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про стягнення моральної шкоди у зв`язку з травмою отриманою на виробництві, третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 25 липня 2018 року під час виконання ним трудових обов`язків на підприємстві відповідача в якості машиніста підземних установок стався нещасний випадок. По даному факту складено акт проведення розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 20.08.2018 року та акт №158 Н-1 від 25.07.2018 року про нещасний випадок, який пов`язаний з виробництвом.

Внаслідок травми позивач одержав: закритий перелом потиличної кістки. Забита рана потиличної області. Множинні забиття, садна шиї, наявність рани в потиличній області.

За висновком первинного огляду МСЕК від 25.10.2018 року серія 12 ААБ №051710 йому встановлена третя група інвалідності по трудовому каліцтву та стійка втрата професійної працездатності 40 %.

11 грудня 2018 року позивач був звільнений з підприємства у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді за станом здоров`я. Повторним оглядом МСЕК від 14.11.2019 року серія 12 ААБ №601640 висновки комісії підтверджені в повному обсязі, рекомендовано медикаментозне, санаторно-курортне лікування. Висновок про умови та характер праці: «може працювати охоронцем».

Позивач зазначає, що в результаті отриманої виробничої травми, під час роботи на підприємстві відповідача, ним отримана моральна шкода, оскільки внаслідок її отримання, він зазнав фізичного болю, тривалий час лікувався, що змінило звичний уклад його життя. З моменту отримання травми і по цей час він постійно хворіє.

Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює в 200000грн., виходячи із тривалості й глибини душевних страждань, чисельності негативних наслідків, що викликані внаслідок отриманої травми. В 27 років, будучи молодою людиною, він позбавився престижної добре оплачуваної роботі, позбавлений можливості обрати собі професію згідно його здібностей з гідною оплатою праці, так як висновком МСЕК він може працювати охоронцем, робота якого оплачується набагато менше.

Просить стягнути з відповідача на його користь в відшкодування моральної шкоди, отриманої у зв`язку з отриманою травмою на виробництві у розмірі 200000грн.

Ухвалою суду від 17 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У відзиві на позов представник відповідача ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» заперечував проти задоволення позовних вимог, вважаючи достатнім розмір грошових коштів, якою можуть бути відшкодовані моральні страждання позивачу 20000грн. Обґрунтовуючи невизнання позову, вказав, що пунктом 1 ч. 2 ст. 23 ЦПК України передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Згідно статті 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити:

1) характер і ступінь ушкодження здоров`я;

2) психічний стан особи.

Таким чином, у позивача відсутній достатній та обов`язковий доказ, який підтверджує правомірність його вимоги.

Крім того, згідно аналізу судової практики у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої у зв`язку з ушкодженням здоров`я під час виконання трудових обов`язків, встановлено, що розмір моральної шкоди визначався відповідно до відсотків втрати працездатності, встановлених МСЕК: при 10 % дорівнював 3 000 грн., при 30 % - 9 000 грн., при 80 % - 24 000 грн.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, на запереченнях наполягають та просять врахувати при постанові рішення.

Згідно наданих пояснень третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області вказує, що вперше 25.10.2018 року обласною міжрайонною МСЕК м. Покровськ встановлено малому Є.Б. 40% відсотків втрати працездатності у зв`язку з травмою на виробництві 25.07.2018 року, з датою переогляду 25.10.2019 року. Покровським відділенням 23.11.2018 року було винесено Постанови про призначення страхових виплат ОСОБА_2 , а саме: одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності в розмірі 10015,04грн. та щомісячна грошова сума в розмірі часткової чи повної втрати професійної працездатності в розмірі 4996,91грн. Після встановлення позивачу обласною міжрайонною МСЕК м. Покровськ 14.11.2019 року вдруге 40% втрати працездатності у зв`язку з травмою на виробництві 25.07.2018 року, з датою переогляду 14.11.2021 року, Покровським відділенням 14.11.2019 року було винесено постанови про продовження раніше призначеної страхової виплати ОСОБА_2 щомісячної грошової суми в розмірі часткової чи повної втрати професійної працездатності в розмірі 5246,75грн., яку відділення продовжує виплачувати позивачу.

Управління просить суд розглянути справу без участі представника та винести рішення по справі на розсуд суду.

Відповідно до статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи в судовому засіданні.

Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі з 23.03.2015 р. по 11.12.2018 р., працюючи машиністом підземних установок 2 та 3 розряду повним робочим днем в шахті. 11.12.2018 року був звільнений за ст. 40 ч.2 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді за станом здоров`я (а.с.18-22).

25 липня 2018 року позивача було травмовано на підприємстві під час виконання трудових обов`язків. За даним фактом 20 серпня 2018 було складено акт №58 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1, затверджений 21.08.2018 року в.о. директора ПАТ ШУ «Покровське» (а.с.4-10).

По даному факту призначеною комісією було проведено розслідування нещасного випадку, що стався 25.07.2018 року о 14год. 30хв., та складено Акт за формою Н-5 від 20.08.2018 року, який затверджено 21.08.2018 року начальником в.о. директора ПАТ «Шахтоуправління «Покровське». Зазначеним актом були встановлені обставини, за яких стався нещасний випадок з кількістю потерпілих одна людина позивач ОСОБА_2 і в п.4 причинами нещасного випадку визнано:

- незадовільний технічний стан: незадовільний технічний стан конвеєрного хідника блоку 10, значна зволоженість монорейкового шляху на ділянці конвеєрного похилу блоку 10 з ПК 64 по ПК 82;

- залучення до роботи працівників не за спеціальністю (професією): залучення до управління дизелевозом DLZ-110F №56 машиніста підземних установок, який не пройшов в установленому порядку навчання в навчально-курсовому комбінаті і не мав спеціального посвідчення на право управління даним транспортним засобом;

- порушення вимог безпеки під час експлуатації транспортних засобів: помилкові дії особи, яка здійснювала управління дизелевозом DLZ-110F №56: під час виникнення пробуксовування однієї з 4 пар коліс приводу руху важіль управління напрямку руху дизелевоза був встановлений у положення «реверс», що унеможливило за властивостями заводської конструкції гальмівної системи здійснити зупинку дизелевозу;

- невиконання вимог інструкцій з охорони праці: здійснення управління транспортних засобом (дизелевоз DLZ-110F №56) особою, яка не пройшла установленому порядку навчання в навчально-курсовому комбінаті і не мав спеціального посвідчення на право управління даним транспортним засобом;

- невиконання вимог посадової інструкції: відсутність належного контролю за безпечним виконанням робіт на дільниці ШТ-10 з боку ІТП дільниці ШТ-10 25.07.2018 року у ІІ зміну.

В пункті 6 акту комісія дійшла до висновку, що особами, що допустили порушення нормативних актів з питань охорони праці , що призвело до даного нещасного випадку є:

- ОСОБА_3 начальник дільниці ШТ-10 ПАТ «ШУ «Покровське»;

- ОСОБА_4 Олександрович помічник начальника дільниці ШТ-10 ПАТ «ШУ «Покровське»;

- Малий Євген Борисович машиніст підземних установок дільниці ШТ-10 ПАТ «ШУ «Покровське»;

- ОСОБА_5 начальник дільниці ПР-5 ПАТ «ШУ «Покровське» (а.с.11-17).

Згідно виписки із історії хвороби №6335/688 позивач з 25.07.2018 по 10.08.2018 року позивач перебував в трамотологічному відділенні Мирноградської ЦМЛ, де йому було встановлено з діагноз: закритий перелом потиличної кістки. Забита рана потиличної області. Множинні забиття, садна шиї, надпліччя, грудної клітини, поперекової ділянки тазу зправа (а.с.30).

За наслідками травми на виробництві ОСОБА_2 періодично перебував на лікуванні (а.с.31-34):

З 10.09.2018 року по 20.09.2018 року проходив лікування у стаціонарі неврологічного відділення Покровської ЦРЛ, йому було встановлено наступний діагноз: закрита черепно-мозкова травма (травма на виробництві 25.07.2018 року), забій головного мозку (закритий перелом потиличної кісті, забій лобної долі зліва) із стійкою цефалгією, помірною вестибулопатією (а.с.33).

З 04.09.2019 року по 13.09.2019 року перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні в КНП «Покровська клінічна лікарня інтенсивного лікування» з діагнозом: наслідки перенесеної важкої відкритої травми (25.07.2018 року на виробництві) забій головного мозку 2 ст. з вогнищем геморагічного просочування лівої лобної ділянки, двосторонньою пірамідною недостатністю, статико-моторною атаксією, стійкою вазомоторною цефалгією. Лінійний перелом потиличної кістки з переходом на основу черепа (а.с.32).

Згідно довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги та довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 14.11.2019 року ОСОБА_1 повторно встановлена третя група інвалідності, причина інвалідності трудове каліцтво 25.07.2018 року, дата переогляду 14.11.2021 року. Ступінь втрати працездатності у відсотках складає 40% (а.с.27,28).

Після проходження МСЕК позивач й до теперішнього часу продовжує лікування за наслідками виробничої травми.

Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Правовідносини сторін регулюються статтею 273-1 КЗпП України, за якою відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

В даному випадку отримання травми позивачем пов`язано з виконанням робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, тому відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди покладається на роботодавця (підприємство).

Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих зв`язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв`язку між попередніми умовами.

Відповідно до роз`яснень, наданими в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5, відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Відповідно до ч.1 ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких частиною 2 вказаної статті цього Кодексу покладено на власника або уповноважений ним орган.

До юридичного складу, що є підставою відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди роботодавцем, є моральні страждання робітника, втрата нормальних життєвих зв`язків та необхідність для працівника докладання додаткових зусиль для організації свого життя.

Вина роботодавця не відноситься до обов`язкових умов для настання відповідальності за спричинення працівнику моральних страждань під час виконання своїх трудових обов`язків.

Згідно ст. 38 Гірничого закону України до обов`язків гірничого підприємства відноситься відшкодування шкоди, завданої фізичній особі. Стаття 1168 Цивільного кодексу України передбачає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-рп/2004 від 27 січня 2004 року за наявності у потерпілого стійкої втрати професійної працездатності висновок МСЕК про факт спричинення моральної шкоди не потребується. Позивачу висновком МСЕК встановлена стійка втрата професійної працездатності, отже нема необхідності встановлення факту заподіяння позивачу моральної шкоди висновком МСЕК. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють моральні та фізичні страждання.

В рішенні Конституційного Суду України зазначено, що відповідно до статей 23, 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров`я тощо.

Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Згода позивача на працю в тяжких умовах праці, не знімає обов`язку та відповідальності з відповідача за забезпечення належних умов праці.

Статтею 160 КЗпП України передбачено, що постійний контроль за додержанням працівниками вимог нормативних актів про охорону праці покладається на власника.

Стаття 173 КЗпП України передбачає, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Також роботодавець здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використання засобів колективного та індивідуального захисту, виконання робіт відповідно до вимог з охорони праці, та несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Суд вважає, що саме діями відповідача спричинені моральні страждання, пов`язані із нещасним випадком на виробництві, який є прямим наслідком небезпечних умов праці на підприємстві відповідача.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав і зазнає у зв`язку з ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, неможливість його відновлення, порушенні нормальних життєвих зв`язків внаслідок неможливості продовжувати активне життя, обмеженням умов праці, у судовому засіданні доведений дослідженими письмовими доказами по справі: копіями трудової книжки, довідки МСЕК, медичними документами. Сам факт ушкодження здоров`я, що призвело до втрати працездатності, свідчить про наявність моральних страждань.

При встановленні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд виходить з принципів розумності та справедливості, враховує фактичні обставини справи: тяжкість ушкодження здоров`я, глибину, характер і тривалість страждань, наявність вимушених змін у його життєвих стосунках. Також, для визначення розміру відшкодування моральної шкоди, визначальним є необхідність у медикаментозному та санаторному лікуванні позивача, якому для відновлення стану здоров`я потрібен певний час та грошові кошти.

Розмір моральної шкоди в грошовому еквіваленті визначається судом в кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи, а також можливості відновлення здоров`я позивача.

З урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає, що сума, яку просить стягнути позивач, надмірна, і визначає розмір грошової компенсації за спричинену моральну шкоду у розмірі 38000 гривень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи звільняються від сплати судового збору. Частина 6 ст.141 ЦПК України, передбачає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, становить 840,80 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.153, 237-1 КЗпП України, ст. ст.4, 5, 10, 12, 81, 89, 141, 223, 265, 279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про стягнення моральної шкоди у зв`язку з травмою отриманою на виробництві, третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у якості відшкодування моральної шкоди 38000 (тридцять вісім тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», , на користь держави судовий збір 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське», місцезнаходження: Донецька область, м. Покровськ, пл. Шибанкова, буд.1а, .

Третя особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. Місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5. Код .

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення виготовлено 24 лютого 2020 року.

Суддя