УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02 березня 2020 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Борєйко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з вищевказаною заявою, в якій просить: розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 02 вересня 2009 року виконкомом Кліщинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №4; стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі половини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, з моменту звернення до суду з даним позовом і до досягнення дітьми повноліття.

В цей же день, після визначення системою автоматизованого розподілу справ головуючого судді у вказаній справі та передачі її судді, направлено запит до Відділу реєстрації місця проживання управління з питань державної реєстрації департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради для з`ясування місця реєстрації відповідача.

18 листопада 2019 року до суду надійшла відповідь з Відділу реєстрації місця проживання управління з питань державної реєстрації департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, згідно якої, відповідач ОСОБА_2 на території м. Черкаси не зареєстрований.

В подальшому, 20 листопада 2019 року, направлено запит до Вереміївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області для з`ясування місця реєстрації відповідача.

13 лютого 2020 року, в зв`язку з ненадходженням відповіді на вказаний запит, судом повторно направлено запит до Вереміївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області для з`ясування місця реєстрації відповідача.

Згідно довідки Вереміївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак в селі не проживає.

Під час вирішення питання щодо можливості відкриття провадження за позовною заявою ОСОБА_1 встановлено, що вона подана до суду без додержання вимог ст.177 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.1 та ч.2 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідчених копіях, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

До позовної заяви ОСОБА_1 додані копії письмових доказів, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги, однак жодний з них належним чином не засвідчений.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 "ДСТУ 4163-2003", відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Згідно висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року, не засвідчені або неправильно засвідчені копії документів є належними, проте, недопустимими доказами.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Крім того, згідно ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з позовної заяви, позивач ОСОБА_1 просить відстрочити сплату судового збору в частині вимог про розірвання шлюбу до ухвалення судового рішення у справі.

Клопотання обґрунтовує тим, що на даний час на утриманні позивача перебуває четверо малолітніх дітей, в утриманні яких відповідач участі не приймає, в зв`язку з чим сплата судового збору в частині вимог щодо розірвання шлюбу з відповідачем стане додатковим фінансовим тягарем для неї та її дітей. З врахуванням п. «г» ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір», звернулася до суду з даним клопотанням.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2019 року встановлений в розмірі 1 921 гривня.

Отже, позивач ОСОБА_1 при зверненні до суду з даним позовом повинна сплатити судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше, ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою, за її клопотанням, відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до п.29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Однак, до позовної заяви та клопотання про відстрочення сплати судового збору не надано жодного доказу, на підставі якого суд може встановити майновий стан позивача, який перешкоджає позивачу сплатити судовий збір в частині вимог про розірвання шлюбу.

При цьому, звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

Враховуючи викладене, сам по собі факт перебування на утриманні позивача чотирьох малолітніх дітей без надання доказів її майнового стану, який перешкоджає сплаті судового збору, не може бути підставою для відстрочення сплати судового збору.

На підставі викладеного, враховуючи відсутність встановлених законом підстав для відстрочення сплати судового збору, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору в частині вимог про розірвання шлюбу до ухвалення судового рішення, необхідно відмовити.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви не поданою та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.2 ст.185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 260, 261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення при зверненні до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в частині вимог про розірвання шлюбу, - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків, який відраховується з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважатись не поданою і буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.М. Борєйко