Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2-1329/11
Провадження № 6/711/26/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді: Позарецької С.М.

при секретарі Осадчій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в:

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» звернувся в Придніпровський районний суд м. Черкаси із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, мотивуючи заяву тим, що 12.05.2011 року Придніпровський районний суд міста Черкаси ухвалив рішення у справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" за кредитним договором № 0 від 14.12.2006.

Між тим вказує, що 20.04.2015 року було укладено Договір факторингу № 18 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 0 від 14.12.2006 року.

У зв`язку з вищевикладеним, посилаючись на ст. 442, 512, 514 ЦПК України, просить суд, - замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача - на правонаступника первісного стягувача - ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчих листах № 2-1329/11.

В судове засідання представник заявника не з`явився, в заяві про заміну сторони виконавчого провадження просить проводити розгляд справи без участі представника.

В судове засідання представник Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси не з`явився, до початку надано клопотання від 04.01.2018, в якому просить справу розглядати без участі їхнього представника.

В судове засідання боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також представник стягувача ПАТ «УкрСиббанк»» не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомлено.

Відповідно до положень ч.ч. 3, 5 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи думку представника заявника, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 травня 2011 року по справі № 2-1329/11 позовні вимоги публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено повністю. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за доларом про надання споживчого кредиту №0 від 14.12.2006 в сумі 20952,50 доларів США, що еквівалентно 166436,20 грн., з розрахунку 7,9435 грн. за один долар США, станом на 21.01.2011, а також з ОСОБА_1 стягнуто на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1664,36 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 1784,36 грн.

На виконання вказаного рішення Придніпровським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист № 2-1329 та звернуто його до виконання через органи державної виконавчої служби.

З матеріалів даної справи також вбачається, що 20.04.2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу № 18. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 0 від 14.12.2006 року, що підтверджується даними реєстру боржників до цього договору.

Таким чином, за наданими та дослідженими доказами, судом встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло належне право грошової вимоги до боржників за вказаним вище договором.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм права, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.11.2013 в справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 21.03.2018 в справі № 6-1355/10 (провадження № 61-12076 св 18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення.

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виходячи зі змісту процесуального законодавства, - процесуальне правонаступництво це заміна сторони у справі іншими особами у зв`язку з переходом до цих осіб матеріальних прав і обов`язків попередньої особи.

Згідно із ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Таким чином, підставою процесуального правонаступництва (заміни сторони виконавчого провадження) є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або інших, встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав та обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися не лише на стадії виконавчого провадження (під час виконання рішення суду за виконавчим листом), а і до відкриття виконавчого провадження у справі у виконавчому листі за умов настання певних обставин, що мають юридичне значення, зокрема вибуття стягувача із зобов`язання після постановлення щодо нього судового рішення.

Виходячи з вищенаведених норм, заміна кредитора у зобов`язанні відбувається шляхом вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу чи групи доказів.

За таких обставин, на думку суду, заява підлягає до часткового задоволення, а саме,- слід замінити сторону виконавчого провадження з примусового виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.05.2011 року у справі №2-1329/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 14.12.2006р. в сумі 20952,50 доларів США, що еквівалентно 166436,20грн., з розрахунку 7,9435грн. за 1 долар США, станом на 21.01.2011, а саме, із стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на нового стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (, м. Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, поверх 6, офіс 34), оскільки заявник набув право вимоги до боржників за відповідним договором.

В іншій частині заяви необхідно відмовити, оскільки заявником жодним чином не доведено обставини щодо його права вимоги відносно стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 1664,36 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, на загальну суму 1784,36 грн., враховуючи судове рішення від 12.05.2011 року по справі № 2-1329/11, яке є на даний час чинним.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.512 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 55, 258-261, 353, 354, 442 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву задовольнити частково.

Замінити сторону виконавчого провадження з примусового виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.05.2011 року у справі №2-1329/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 14.12.2006р. в сумі 20952,50 доларів США, що еквівалентно 166436,20грн., з розрахунку 7,9435грн. за 1 долар США, станом на 21.01.2011 року, а саме, із стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12) на нового стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, поверх 6, офіс 34).

В іншій частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено 26 лютого 2020 року.

Головуючий: С. М. Позарецька