Справа № 137/723/19
Провадження №2/149/27/20
Номер рядка звіту 54
30.10.2020 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вергелеса В.О.,
за участю секретаря Янюк А.Й.,
представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Чубенко С.В.,
представника відповідача - Вінницької ОДА та третьої особи - управління у
справах національностей та релігій Вінницької ОДА Салецького І.О.,
розглянувши у підготовчому засіданні заяву позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Вінницької обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Релігійна організація "Релігійна громада Свято-Миколаївського храму с. Пеньківка Літинського району Вінницької єпархії Української Православної Церкви", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації, про визнання недійсним рішення загальних зборів релігійної організації, визнання незаконними дій Вінницької обласної державної адміністрації та зобов`язання вчинити дії", -
Разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якого позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме:
Клопотання про забезпечення позову викладене у заяві, мотивоване тим, що якщо не вжити заходи забезпечення позову, то відповідач Вінницька обласна державна адміністрація, яка виступає реєстратором релігійних організацій закінчить процедуру зміни підлеглості у канонічних та організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним об`єднанням Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Миколаївського храму с. Пеньківка, Літинського району Вінницької єпархії УПЦ " та зареєструє відповідні зміни да статуту, що в подальшому призведе до необхідності знову звертатись в судові органи за захистом порушених прав. Не вжиття цих заходів в подальшому ускладнить або унеможливить виконання судового рішення за даним позовом, оскільки новими змінами до статуту буде в іншому порядку призначатись керівник релігійної організації, буде змінено склад її учасників, які внесуть до реєстру особу свого керівника.
Дослідивши заяву про забезпечення позову, позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до частин 1,2 статті 149 ЦПК України, суд (суддя) за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Підставою для забезпечення позову є ризик того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Відповідно до правової позиції Верховного суду України, яка викладена в постанові від 25.05.2016 року (справа № 6-605цс16), забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року, викладеними у п. 4 постанови "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитись, зокрема, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою позовним вимогам.
Всупереч вищезазначеним вимогам, у заяві про забезпечення позову не обгрунтовано існування реальної загрози невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також до заяви про забезпечення позову не надано належних доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду, а наведені позивачем загальні доводи є лише його припущенням.
Також суд зазначає, що прохальна частина заяви про забезпечення позову є суперечливою та не зрозумілою за своїм змістом, що також є однією з підстав для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Таким чином, у задоволенні заяви позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149,150,153,260,261,353,354 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Суддя Вергелес В.О.