Справа № 629/5841/19
Провадження № 2/629/203/20
11.02.2020 року м. Лозова
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді - Мицик С.А., при секретарі судових засідань - Заводяній О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.11.2002 року посвідченого державним нотаріусом Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області, є власником житлового будинку з відповідними надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачка, яка була дружиною її померлого сина, та яка також є зареєстрованою у вказаному будинку, з 2017 року не проживає за місцем реєстрації, не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житла та не приймає участі у спільному побуті. Позивачка, як власник житлового приміщення, ніяких договорів з відповідачкою не укладала, не чинила перешкод у користуванні жилим приміщенням. До теперішнього часу відповідачка не знялась з реєстрації у вказаному будинку, що порушує її права, як власника. Враховуючи викладене, позивачка просила визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просила його задовольнити.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтями 1,2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст.15,16 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.
З копії додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.11.2002 року посвідченого державним нотаріусом Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що позивачка є власником житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.12- 13).
З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17).
Відповідачка у вказаному будинку не проживає, починаючи з березня 2017 року, що підтверджується актами про непроживання особи за місцем реєстрації від 12.10.2017 року, 20.09.2018 року та 15.08.2019 року(а.с. 14-16).
Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.
Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналогічні висновки викладені в правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-709 цс16.
Враховуючи зазначене, оскільки відповідачка не є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , участі в оплаті комунальних платежів не приймає, самостійний дій щодо зняття з реєстрації місця проживання за вказаною адресою не здійснює, що порушує права власника житла, оскільки він зобов`язаний нести додатковий тягар зі сплати нарахованих комунальних платежів, а доказів протилежного суду не надано, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.258,265 ЦПК України, ст.41 Конституції України, ст.ст.15,317,319,391 ЦК України, суд,-
Позов - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Слов`янськ Донецької області, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Харківської області. Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України(в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Суддя С.А. Мицик