Справа № 500/4077/19
Провадження № 2/946/1267/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого Жигуліна С.М.
при секретарі Павлюк Л.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі
справу за позовом
усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру шляхом виселення
Позивачі в судове засідання не з`явились, оповіщені у встановленому порядку про дату, час і місце судового розгляду, надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. У позовній заяві вказали, що свідоцтвом про право приватної власності на житло за №372 від 09 лютого 1998 року підтверджено право власності позивачів на квартиру АДРЕСА_1 . В наступний час за розпорядженням Ізмаїльського міського голови за №57р від 19 лютого 2016 року назва проспекту АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3 . У вказаній квартирі проживає відповідач, з якою шлюб ОСОБА_2 розірвано за рішенням ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 квітня 2016 року. Своєю поведінкою відповідач робить неможливим співіснування, що підтверджено зверненнями до поліції та постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27 травня 2019 року, у зв`язку із чим просять виселити відповідача із квартири АДРЕСА_1 .
Відповідач в судове засідання не з`явилась, оповіщена у встановленому порядку про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомила, не подала відзив на позовні вимоги.
З оглядом на вищевикладені обставини суд з урахуванням думки позивача постановляє заочне рішення відповідно до вимог ст. 280-281 ЦПК України.
Вислухавши пояснення, суд вважає заявлені позовні вимоги обгрунтованими.
У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України.
Долученою до матеріалів справи документацією визначено, що свідоцтвом про право приватної власності на житло за №372 від 09 лютого 1998 року підтверджено право власності позивачів на квартиру АДРЕСА_1 .
В наступний час за розпорядженням Ізмаїльського міського голови за №57р від 19 лютого 2016 року назва проспекту АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3 .
У вказаній квартирі проживає відповідач, з якою шлюб ОСОБА_2 розірвано за рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 квітня 2016 року.
Відповідно до вимог ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.
Осіб, які підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення за неможливістю спільного проживання, може бути зобов`язано судом замість виселення провести обмін займаного приміщення на інше жиле приміщення, вказане заінтересованою в обміні стороною.
Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.
Відсутність реєстрації відповідача за адресою вказаної квартири підтверджена даними домової книги.
Своєю поведінкою відповідач робить неможливим співіснування, що підтверджено зверненнями до поліції та постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27 травня 2019 року про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1 КУпАП через психологічне насилля щодо ОСОБА_1 .
Вказані обставини є такими, що у відповідності до вимог ст. 157 ЖК України зумовлюють задоволення позовних вимог щодо виселення відповідача без надання іншого жилого приміщення.
Судові витрати розподіляються у відповідності до вимог ст. 141, 142 ЦПК України.
Керуючись ст. 280282 ЦПК України
Позовні вимоги задовольнити.
Виселити із квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4 без надання іншого жилого приміщення.
Позивач має право оскаржити рішення відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя: С.М.Жигулін