Справа № 718/360/20
Провадження № 2/718/128/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26.02.2020 року м. Кіцмань Чернівецька область

Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Мінів О.І., розглянувши матеріали цивільної справи №718/360/20 за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Територіальної громади с. Суховерхів Кіцманського району Чернівецької області, в особі Суховерхівської сільської ради Кіцманської ОТГ Чернівецької області (місцезнаходження: вул.. Крута, 1 с. Суховерхів Кіцманський район Чернівецька область) про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подала до Кіцманського районного суду Чернівецької області позовну заяву до Територіальної громади с. Суховерхів Кіцманського району Чернівецької області, в особі Суховерхівської сільської ради Кіцманської ОТГ Чернівецької області про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом.

При цьому, подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, а тому порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом.

Так, підставою відкриття провадження у цивільній справі судом є подання особою позовної заяви, оформленої відповідно до вимог ст. 175 ЦПК України, яка предметно, суб`єктно, інстанційно та територіально підсудна даному суду.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Перевіряючи подану ОСОБА_1 позовну заяву на відповідність вимогам ЦПК, приходжу до наступного висновку.

Так, позовна заява, відповідно ч. 3 ст. 175 ЦПК України, повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Поряд із зазначеним, позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві заявлено вимогу про визнання права власності на майно у порядку спадкування, проте в абзаці І «зміст позовних вимог» позивач заявляє вимогу про спадкування за законом, в подальшому позивач вказує на те, що є єдиною спадкоємицею померлого за заповітом, а вже в резолютивній частині взагалі не зазначає спосіб визнання за нею права власності в порядку спадкування.

За таких обставин, позивачу слід з точністю вказати спосіб захисту її прав або інтересів, що передбачений законом, вказавши яким чином здійснюється спадкування: за законом чи за заповітом.

Разом з тим, позивачем не долучено до позовної заяви довідки із сільської ради (територіальної громади), яка б вказувала на коло спадкоємців померлого, а також той факт, що вона являється спадкоємицею за законом чи заповітом відповідно.

Крім цього, ОСОБА_1 у позовній заяві вказує ціну позову 25 805 грн., заявляючи вимогу про визнання права власності на земельну ділянку, площею 0, 1745 га, кадастровий номер :02:001:0524, вартістю 3141 грн. та на земельну ділянку, площею 1,2591 га, кадастровий номер :02:002:0127, вартістю 22664 грн.

Проте до позовної заяви долучає лише звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки - кадастровий номер :02:001:0524, площею 0,1745 га., вартістю 3141, на підтвердження ціни позову.

Жодного документу на підтвердження вартості іншої земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0127, площею 1,2591 га. з приводу якої заявлено позовні вимоги, позивачем не надано.

Також позивач ОСОБА_1 вказує на те, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки, а тому остання вимушена звертатися до суду за захистом.

Поряд із цим, відповідно до ч. 5 ст. 177, ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач зобов`язаний подати докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги разом з поданням позовної заяви.

При цьому, відповідно до ч.4 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють нотаріальні дії, зокрема: видають свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа,яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Згідно п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину (яка згідно п. 24 повинна бути у вигляді обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину) особа може звернутись до суду в порядку позовного провадження.

Згідно приписів глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України №296/5 від 22.02.2012 р., нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Позивач, ставлячи питання про визнання за нею у судовому порядку права власності на майно у порядку спадкування, має вказати на правові підстави її звернення саме до суду з подібною вимогою, - має надати до суду відомості про об`єктивну неможливість отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вказане майно та надати письмову відмову (постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії) нотаріуса у видачі такого свідоцтва з вказівкою на підстави такої відмови.

Тобто, передумовою звернення в суд із позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є наявність відмови нотаріуса в оформленні спадщини.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Про це неодноразово наголошує Верховний Суд, зокрема у постановах від 24.07.2019 у справі № 2-6322/04 та від 16 січня 2019 року у справі №2-390/2006.

Законодавець у ч. 5 ст. 177 ЦПК України зобов`язує додати до позовної заяви всі наявні докази, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно п.6 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивач повинен зазначити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору .

Так, вказаних вимог позивачем не було дотримано, оскільки до позовної заяви не додано відмову нотаріуса у оформленні спадщини, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно до ч.2 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, способом виконання ухвали суду є складання тексту нової редакції позовної заяви із усуненими недоліками, а не подання суду роз`яснень, заяв, пояснень. Виправлена позовна заява із додатками має бути подана в примірниках для суду та учасників справи.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Територіальної громади с. Суховерхів Кіцманського району Чернівецької області, в особі Суховерхівської сільської ради Кіцманської ОТГ Чернівецької області (місцезнаходження: вул.. Крута, 1 с. Суховерхів Кіцманський район Чернівецька область) про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом - залишити без руху.

Надати позивачу ОСОБА_1 строк 10 (десять) днів для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який рахувати з дня отримання нею копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу право усунути виявлений недолік, шляхом подання позовної заяви з додержанням вимог встановлених ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Мінів