Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/4091/19
Провадження № 2-о/209/7/20
РІШЕННЯ

іменем України

"27" лютого 2020 р. Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Лобарчук О.О.

при секретарі: Золотих Л.М.

за участю заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Кам`янське Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Територіальна громада селища Кохівка Ананьївського району Одеської області в особі Кохівської сільської ради, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини , -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання її зі спадкодавцем ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , з лютого 2004 року по час відкриття спадщини.

В обґрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_3 у віці 69 років. За життя, а саме: 03 березня 2003 року мати склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Кохівської сільської ради, яким на випадок її смерті зробила розпорядження про те, що все належне їй майно, де би воно не було, із чого б воно не складалося і взагалі все те, що за законом належить їй, і вона має право, в тому числі належний їй сертифікат на право па земельну частку /пай/ серії ОД№0187505, - заповідає їй - ОСОБА_1 . Після смерті матері в 2008 році вона помилково звернулася до Ананьївської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після своєї матері, яка їй була повернута без розгляду з огляду на те, що згідно ст. 1221 Цивільного кодексу України така заява подається за місцем останнього проживання покійного, тобто до Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області. При цьому її помилка полягала не тільки в тому, що вона подала таку заяву до нотаріальної контори не за місцем відкриття спадщини, оскільки відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яким є м.Кам`янське (на час відкриття спадщини Дніпродзержинськ), а також в тому, що їй не було необхідності подавати заяву про прийняття спадщини, з огляду на те, що відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вона вважалася такою, що прийняла спадщину, оскільки спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Вона дійсно на час відкриття спадщини постійно з лютого 2004 року проживала зі своєю матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , але зареєстрованою за цією адресою була тільки її мати, а вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Після того, як її заява про прийняття спадщини була повернута Ананьївською районною державною нотаріальною конторою, то вона звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті її матері до Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори. Але пізніше - постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 серпня 2010 року за підписом державного нотаріуса Третьої дніпродзержинської держаної нотаріальної контори Кір`як К.А. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої матері ОСОБА_3 , в зв`язку з відсутністю факту своєчасного прийняття спадщини та вступу в управління спадковим майно. В даній постанові також була вказано, що за даними Спадкового реєстру спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося, вона звернулася до нотаріальної контори після шести місяців з дня смерті спадкодавця, документи які б підтверджували факт прийняття спадщини відсутні, та їй було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання по суті. Таким чином, відсутність документів, які б підтверджували факт прийняття нею спадщини, є підставою для встановлення цього факту в судовому порядку, оскільки встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини буде підтвердженням того, що спадщина нею була прийнята з огляду на вимоги ч.3 ст. 1268 ЦК України, якими визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 грудня 2019 року відкрито провадження у справі.

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 обставини викладені у заяві, підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.

В судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився.

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які зазначили, що вони знайомі із заявницею з 2001 року, коли почали разом працювати. Спілкувалися і поза межами роботи. Їм відомо, що заявник ОСОБА_1 проживала разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , з лютого 2004 року. Вони неодноразово бували в гостях у ОСОБА_1 , в тому числі і завжди спілкувалися з її мамою.

Вислухавши пояснення заявника та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В судому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 народилася в с.Кохівка Ананьївського району Одеської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.9)

Згідно договору дарування квартири від 03.08.2003 року ОСОБА_7 подарувала, а ОСОБА_1 прийняла у дар квартиру АДРЕСА_3 , житловою площею 30,7 кв.м.(а.с.11)

03 березня 2003 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Кохівської сільської ради, яким на випадок її смерті зробила розпорядження про те, що все належне їй майно, де би воно не було, із чого б воно не складалося і взагалі все те, що за законом належить їй, і вона має право, в тому числі належний їй сертифікат на право па земельну частку /пай/ серії ОД№0187505, - заповідає ОСОБА_1 .(а.с.10, 14)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підверджується свідоцтвом про смерть.(а.с.15)

Відповідно до довідки №4 від 10.01.2006 року виданої ОСОБА_1 про те, що громадянка ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 69 років, місто смерті: м.Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область, Україна. Причина смерті: ОСОБА_8 діабет.(а.с.13)

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 серпня 2010 року за

підписом державного нотаріуса Третьої дніпродзержинської держаної нотаріальної контори Кір`як

К.А. ОСОБА_1 . було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої матері ОСОБА_3 , в зв`язку з відсутністю факту своєчасного прийняття спадщини та вступу в

управління спадковим майно. В даній постанові також була вказано, що за даними Спадкового реєстру спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося, ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори після шести місяців з дня смерті спадкодавця, документи які б підтверджували факт прийняття спадщини відсутні.(а.с.12)

Відповідно до акту про проживання від 13.07.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 дійсно проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею проживала її мати, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з лютого 2004 року і до моменту смерті, ІНФОРМАЦІЯ_4 , і вели спільне господарство, що підтверджують сусіди.(а.с.8)

Відповідно до ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Частиною третьою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з пунктом 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом від 03 березня 2004 № 20/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

У постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 404/2163/16-ц колегія суддів дійшла до висновку про те, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Проаналізувавши надані заявником докази, суд дійшов висновку, що вимоги заявника щодо спільного проживання з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , з лютого 2004 року і до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , є доведеними, та підлягають задоволенню.

Встановлено, що інші спадкоємці померлої ОСОБА_3 , окрім ОСОБА_1 , відсутні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 258, 259, 264, 265, 273, 293, 315, 316, 319, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Територіальна громада селища Кохівка Ананьївського району Одеської області в особі Кохівської сільської ради, про встановлення фактупостійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зі спадкодавцем ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , з лютого 2004 року по час відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 27.02.2020 року.

Суддя Лобарчук О.О.