Справа № 285/3661/20
провадження у справі № 2/0285/1135/20
26 листопада 2020 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі головуючої судді Заполовської Т.Г.
за секретаря судового засідання Матвіюк Т.М.,
за участі представника позивача Кравець Л.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Новограді-Волинському
за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пакко Холдинг» про визнання незаконним звільнення та поновлення на роботі,
28.09.2020 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просила визнати незаконним та скасувати наказ № ПХ 49/5 від 28.08.2020 року про звільнення з роботи за згодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України та поновити її на роботі, зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Пакко Холдинг» внести відповідні зміни у трудову книжку.
Свої вимоги мотивувала тим, що у квітні 2018 року вона була прийнята на роботу у ТОВ «Пакко Холдинг» посаду виробника мясних напівфабрикатів супермаркету «Вопак» у м. Новограді-Волинському. У червні 2018 року позивач вступила в шлюб, змінивши прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » та народила доньку ОСОБА_4 , після народження якої перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягненя нею трирічного віку. Перебуваючи у декретній відсутці вона завагітніла і у серпні 2020 року звернулась по місцю роботи до основного керівника по питанню оплати лікарняного по вагітності та родах. У серпні 2020 року їй зателефонували та запропонували прийти на роботу. Вона, перебуваючи на 21 тижні вагітності та перебуваючи у хворобливому стані, підписала заяву про направлення її трудової книжки до м. Новограда-Волинського. 31.08.2020 року її знову викликали на роботу та запропонували поставити підписи на декількох аркушах друкованого тексту та вручили трудову книжку, повідомивши, що їй потрібно звернутися до центру зайнятості для постановки на облік. Стверджує, що вона не писала заяви про звільнення та не отримувала копію наказу про звільнення. Звернувшись за правничою допомогою до центру надання безоплатної правової допомоги дізналась, що її звільнено незаконно. Наголошує, що її звільнено за згодою сторін без її письмової заяви про звільнення та узгодження конкретної дати звільнення. З метою захисту своїх трудових прав змушена звернутись до суду.
Позивач в судове засідання 26.11.2020 року не прибула. В заяві просила провести розгляд справи без її присутності. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити повністю з підстав, зазначених у позові. Не заперечувала проти постановлення заочного рішення по справі.
Її представник ОСОБА_5 позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала повністю, просила задовольнити, не заперечувала проти постановлення заочного рішення по справі. Наголосила, що відзиву від відповідача не отримували, що свідчить про відсутність доказів на спростування винної поведінки працедавця.
В судові засідання 10.11.2020 року, 26.11.2020 року представник відповідача не з`явився повторно. Про день розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином за місцем реєстрації. Про причини неявки суд не повідомили, повноважного представника в судове засідання не направили, відзиву на позов не надійшло.
Оскільки відповідач не повідомив про поважність причин повторної неявки свого представника в судове засідання, не подав відзив на позов у встановлені строки та позивач в заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного.
Згідно копії трудової книжки ОСОБА_6 з 13.04.2018 року прийнята на посаду виробника м`ясних напівфабрикатів у м`ясний цех супермаркету Вопак та звільнена 28.08.2020 року за згодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України згідно наказу № ПХ 49/5 від 28.08.2020 року (а.с. 5).
Також ОСОБА_7 згідно довідки Новоград-Волинського МРТМО від 01.09.2020 року перебувала на 22-23 тижні вагітності.
Вирішуючи спір по суті суд аналізує наступні норми права.
Статтею 43 Конституції України кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Відповідно до статті 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 36 КЗпП України однією з підстав припинення трудового договору є угода сторін.
У випадку, коли працівник вимагає достроково розірвати укладений з ним трудовий договір, а роботодавець не заперечує щодо припинення з цим працівником трудових відносин, такий договір може бути припинено за угодою сторін згідно з пунктом 1 частини першої статті 36 КЗпП України. Необхідно зазначити, що законодавством не встановлено відповідного порядку чи строків припинення трудового договору за угодою сторін, у зв`язку з чим вони визначаються працівником і власником або уповноваженим ним органом у кожному конкретному випадку.
Припинення трудового договору за пунктом 1 частини першої статті 36 КЗпП України застосовується у випадку взаємної згоди сторін трудового договору, пропозиція (ініціатива) про припинення трудового договору за цією підставою може виходити як від працівника, так і від власника або уповноваженого ним органу. За угодою сторін може бути припинено як трудовий договір, укладений на невизначений строк, так і строковий трудовий договір. Припинення трудового договору за пунктом 1 частини першої статті 36 КЗпП України не передбачає попередження про звільнення ні від працівника, ні від власника або уповноваженого ним органу. День закінчення роботи визначається сторонами за взаємною згодою.
Пропозиція (ініціатива) і сама угода сторін про припинення трудового договору за пунктом 1 частини першої статті 36 КЗпП України можуть бути викладені як в письмовій, так і в усній формі. Якщо працівник подає письмову заяву про припинення трудового договору, то в ній мають бути зазначені прохання звільнити його за угодою сторін і дата звільнення. Саме ж оформлення припинення трудового договору за угодою сторін має здійснюватися лише в письмовій формі. У наказі (розпорядженні) і трудовій книжці зазначаються підстава звільнення за угодою сторін з посиланням на пункт 1 частини першої статті 36 КЗпП України і раніше домовлена дата звільнення.
Таким чином, передбачена пунктом 1 частини першої статті 36 КЗпП України угода сторін є самостійною підставою припинення трудового договору, яка відрізняється від розірвання трудового договору з ініціативи працівника та з ініціативи власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу тим, що в цьому разі потрібне спільне волевиявлення сторін, спрямоване на припинення трудових відносин в обумовлений строк і саме з цих підстав.
Таким чином, розглядаючи позовні вимоги щодо оскарження наказу про припинення трудового договору за пунктом 1 частини першої статті 36 КЗпП України (за угодою сторін), необхідно з`ясувати: чи дійсно існувала домовленість сторін про припинення трудового договору за взаємною згодою; чи було волевиявлення працівника на припинення трудового договору в момент видачі наказу про звільнення; чи не заявляв працівник про анулювання попередньої домовленості сторін щодо припинення договору за угодою сторін; чи була згода власника або уповноваженого ним органу на анулювання угоди сторін про припинення трудового договору.
Якщо роботодавець і працівник домовилися про певну дату припинення трудового договору, працівник не має права відкликати свою заяву про звільнення. Анулювати таку домовленість можна лише за взаємною згодою про це власника або уповноваженого ним органу і працівника.
Так, приписами КЗпП України для власника або уповноваженого ним органу не передбачено обов`язок прийняття відкликання працівником своєї заяви про звільнення у випадку досягнення домовленості про звільнення за угодою сторін.
Згідно з усталеною судовою практикою при домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за пунктом 1 частини першої статті 36 КЗпП України (за згодою сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами. Анулювання такої домовленості може мати місце лише при взаємній згоді про це власника або уповноваженого ним органу і працівника (пункт 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»).
Позивач у позовній заяві та її представник в судовому засіданні стверджувала, що вона не подавала працедавцю заяви про звільнення і, більше того, не узгоджувала з ним дату звільнення, оскільки звільнення у її стані є для неї завідомо невигідним.
Твердження позивача про відсутність домовленості сторін про припинення трудового договору за взаємною згодою відповідач ТОВ «Пакко Холдинг» не спростував, копії заяви ОСОБА_1 про звільнення та наказу № ПХ 49/5 від 28.08.2020 року суду не надав.
Відтак суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено існування домовленості з працівником ОСОБА_1 про звільнення за угодою сторін, тому позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу № ПХ 49/5 від 28.08.2020 року про звільнення з роботи за згодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України та поновлення її на роботі підлягають задоволенню у повному обсязі.
Також обгрунтованою є і похідна вимога позивача про зобов`язання ТОВ «Пакко Холдинг» внесення відповідних змін до трудової книжки позивача ОСОБА_7 .
Судові витрати по сплаті судового збору за дві позовні вимоги у розмірі 1681,60 грн. відповідно до положень ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.
Керуючись статтями 4, 10-12, 76-82, 141, 258-259, 264-265, 268, 354-355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Визнати незаконним та скасувати наказ № ПХ 49/5 від 28.08.2020 року про звільнення ОСОБА_1 з роботи за згодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України.
Поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на роботі та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Пакко Холдинг» внести відповідні зміни у її трудову книжку.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пакко Холдинг» в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1681,60 грн.
Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі допустити до негайного виконання.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за заявою відповідача протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складення повного судового рішення 01.12.2020 року.

Головуюча суддя Т.Г. Заполовська