печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1903/19-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року Печерський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді - Писанця В.А.,

при секретарі судових засідань - Московенку В.І.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 ,

представника відповідача - Дьоміної Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа - ОСОБА_3 , про визнання припиненим договору поруки, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа - ОСОБА_3 про визнання припиненим договору поруки, посилаючись на те, що 05 вересня 2007 року між ОСОБА_3 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено договір поруки, згідно з п. 1.2. яких поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед банком відповідати за зобов`язання боржника ОСОБА_3 по кредитному договору № 014/2563/81/60232.

Зазначаючи, що вказаний договір поруки є припиненими, оскільки банком реалізовано право дострокової вимоги і змінено строк виконання основного зобов`язання, однак протягом шести місяців з дня настання цього строку банк не звернувся з вимогою до поручителя ОСОБА_1 , а відтак правовідносини за договором поруки від 05 вересня 2007 року припинилася.

Ухвалою судді від 01 лютого 2019 року відкрито провадження у справі, а її розгляд призначено здійснювати за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання, сторонам роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи.

У своєму відзиві на позовну заяву, поданому у встановлений ухвалою судді строк представник відповідача посилається на те, що позивач був обізнаний з умовами договорів кредиту, поруки, строк боргового зобов`язання настав 22 серпня 2015 року, тому відповідно до п. 4.1. договору поруки, у межах трирічного терміну поручителю було направлено вимоги про виконання основного зобов`язання за кредитним договором, а 16 серпня 2018 року до поручителя було пред`явлено позов. Доводи пред`явленого позову вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, нормам чинного законодавства та спрямовані на ухилення від виконання взятих на себе зобов`язань за договором поруки.

Заперечуючи проти доводів, викладених у відзиві на позов позивач у своїй відповіді на відзив зазначив, що банк скористався своїм правом на дострокове стягнення кредитної заборгованості , а відтак встановив новий строк виконання зобов`язання - 19 серпня 2015 року. За таких обставин АТ «Райффайзен Банк Аваль» повинно було звернутися до поручителя ОСОБА_1 з позовом про стягнення суми заборгованості протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання, тобто до 20 лютого 2016 року.

Стосовно посилань позивача у відповіді на відзив, щодо передбаченого сторонами у договорі поруки трирічного терміну з дня настання строку виконання боргового зобов`язання на пред`явлення банком вимоги до поручителя, зазначив, що вказаний термін пропущено, оскільки строк виконання основного зобов`язання настав 19 серпня 2015 року, а відповідач подав до Солом`янського районного суду м. Києва заяву про залучення ОСОБА_1 у якості співвідповідача у цивільній справі № 760/16503/15-ц лише 22 серпня 2018 року, а відтак договір поруки є припиненим.

Ухвалою суду від 27 серпня 2019 року визначено підготовку справи до судового розгляду завершеною, закрито підготовче провадження та призначено її до розгляду по суті.

Вислухавши позивача та його представника, які в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити, доводи представника відповідача, яка проти задоволення позову заперечувала, вивчивши подані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 05 вересня 2007 року між ОСОБА_3 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», було укладено кредитний договір № 014/2563/81/60232, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії у сумі 101 500, 00 (сто одна тисяча п`ятсот) доларів США 00 центів зі сплатою 13% річних строком до 05 вересня 2027 року.(а.с. 11-13).

Виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором забезпечувалось, укладеним 05 липня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 договором поруки (а.с. 18-19).

Згідно з п. 1.2. вказаного договору поруки поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед банком, відповідати по борговим зобов`язанням боржника ОСОБА_3 , які виникають з умов Кредитного договору № 014/2563/81/60232 від 05 вересня 2007 року, а саме: повернути кредит у розмірі 101 500,00 дол. США, сплатити відсотки за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках, передбачених Кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови Кредитного договору в повному обсязі.

ОСОБА_1 підписавши договір поруки відповідно до п. 3.1. договору засвідчив, що у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед банком за виконання боргових зобов`язань в повному обсязі у відповідності до ч.ч. 1 та 2 ст. 554 ЦК України.

Відповідно до п. 4.1. зазначеного Договору поруки, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами (дата Договору) і діє до повного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором. Відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов`язань у повному обсязі.

Також порука припиняється, якщо банк в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання боргового зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя відповідно до п. 4 ст. 559 ЦК України.

Згідно із ч.1 ст. 553, ч.1 ст. 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель, що передбачає ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України.

За положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється, зокрема, після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Стосовно строків позовної давності слід зазначити, що як ст. 257 ЦК України, так і укладеним договором поруки у п. 4.1. з яким позивач ознайомлений в день його укладення, встановлено трирічний строк позовної давності, який за загальним правилом, передбаченим ст. 261 ЦК України почав перебіг з моменту невиконання позичальником кожного щомісячного платежу, адже у п.п. 5.1. та 10.1. сторонами встановлено строки внесення щомісячних платежів та відповідальність за їх порушення.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, що передбачає ст. 257 ЦК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Для окремих вимог законом встановлена спеціальна позовна давність в один рік щодо стягнення неустойки - пені та штрафу (ч. 2 ст. 258 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Таким чином, не заслуговують посилання позивача на припинення поруки, що вбачається з наступного.

Матеріали справи не містять доказів погашення заборгованості за кредитним договором № 014/2563/81/60232, укладеним 05 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_3 , в забезпечення виконання зобов`язань за яким з ОСОБА_1 укладено договір поруки, що також не заперечується сторонами.

Поряд із цим, відповідно до п.п. 1.1. та 1.2. Договору поруки поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором та відповідає перед Банком в тому ж обсязі, на тих же умовах та в ті ж строки, що і позичальник.

Згідно ст. 553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У відповідності зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Таким чином, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Отже, оскільки, Кредитним договором передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати щомісячно до 15 числа поточного місяця (п. 5.1. Кредитного договору), тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до ст. 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника, та обрахування встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку для пред`явлення вимог до поручителя.

У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Разом із тим, правовідносини за договором поруки не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов`язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов`язань (правова позиція, висловлена Верховним Судом України у справі за №6-272цс16 від 29 червня 2016 року).

Отже, оцінюючи належність, допустимість, а також взаємозв`язок доказів у їх сукупності, посилання позивача на те, що правовідносини за договором поруки припинено у зв`язку з закінченням відповідно до договору шести місячного, а відповідно до п. 4 ст. 559 ЦК України строку, за якого може бути пред`явлена вимога до нього, як поручителя, не ґрунтується на вимогах закону та не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову судові витрати не розподіляються.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 82, 141, 258, 263-265, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа - ОСОБА_3 , про визнання припиненим договору поруки - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14 квітня 2020 року.

Суддя В. А. Писанець