Ухвала

25 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 628/4180/15-ц

провадження № 61-3217ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Михайленка Дмитра Петровича на постанову Харківського апеляційного суду від 15 січня 2020 року в справі за скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Михайленка Дмитра Петровича, треті особи: Приватне сільськогосподарське підприємство «Первомайське», Фермерське господарство «Сеньківське», про визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка Володимира Володимировича, скасування постанов про опис та арешт майна боржника, зобов`язання приватного виконавця забезпечити повернення врожаю,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 - адвокат Михайленко Д. П. звернувся до суду з указаною скаргою, в якій просив: визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В. В.; скасувати постанову у виконавчому провадженні від 26 вересня 2019 року № 60159600 про опис та арешт майна - 225,8 тон насіння соняшника, яке зберігається у ОСОБА_2 ; скасувати постанову у виконавчому провадженні від 26 вересня 2019 року № 60159600 про опис та арешт майна на нескошений врожай кукурудзи на земельних ділянках: кадастровий номер :04:000:0004, площею 30,8895 га; кадастровий номер :04:000:0007, площею 7,8007 га; кадастровий номер .04:000:0006, площею 29,331 га; кадастровий номер :04:000:0104, площею 8,1190 га; кадастровий номер :04:000:0106, площею 6,08 га; кадастровий номер :04:000:0105, площею 6,5699 га; зобов`язати приватного виконавця Попляка П. П. забезпечити повернення зібраного врожаю соняшника в кількості 225, 8 тон Фермерському господарству «Сеньківське».

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 06 листопада 2019 року скаргу задоволено частково. Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В. В. Скасовано постанову у виконавчому провадженні від 26 вересня 2019 року № 60159600 про опис та арешт майна (коштів) боржника щодо 225,8 тон соняшникового насіння, яке зберігається у ОСОБА_2 Скасовано постанову у виконавчому провадженні від 26 вересня 2019 року № 60159600 про опис та арешт майна боржника на нескошений врожай кукурудзи, який розташований на земельних ділянках: кадастровий номер :04:000:0004; кадастровий номер :04:000:0007; кадастровий номер .04:000:0006, кадастровий номер :04:000:0104; кадастровий номер :04:000:0106; кадастровий номер :04:000:0105. В іншій частині у задоволенні скарги відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 15 січня 2020 року (повний текст якої складно 17 січня 2020 року) апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В. В. задоволено. Ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 06 листопада 2019 року скасовано і постановлено нову. В задоволенні скарги відмолено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

17 лютого 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Михайленко Д. П. подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 15 січня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 06 листопада 2019 року.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Михайленко Д. П. заявив клопотання про відстрочення або звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, посилаючись на те, що ОСОБА_1 виповнилося 60 років, він отримує мінімальну пенсію за віком, інших джерел доходу не має.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Наведені заявником обставини не можуть бути підставою для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, оскільки він не надав доказів на підтвердження того, що майновий стан ОСОБА_1 на день звернення з касаційною скаргою (17 лютого 2020 року) перешкодив йому сплатити судовий збір у встановлених законодавством порядку і розмірі.

Положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Підставою для звільнення від сплати судового збору може бути, наприклад, видана в установленому законом порядку довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, стипендію, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку, розмірі і в строки, покладається на особу, яка подає скаргу.

Враховуючи встановлений законом обов`язок сплатити судовий збір та відсутність в ОСОБА_1 пільг щодо його сплати, можна зробити висновок про те, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами заявника стосовно можливості звернення до суду касаційної інстанції (за умови виконання вимог закону щодо оплати касаційної скарги судовим збором в повному обсязі) у даній справі дотримано.

Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб обчислюється станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» передбачено, що у 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2020 року (на час подання касаційної скарги) - 2 102 грн.

Отже, судовий збір за подання цієї касаційної скарги становить 420,40 грн (2 102 грн х 0,2).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 420,40 грн має бути перерахований або внесений за реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р?ні/ Печерс.р?н/22030102, ЄДРПОУ - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, Код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати Верховному Суду оригінал квитанції (платіжного доручення).

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, зокрема, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Михайленка Д. П. необхідно залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Михайленка Дмитра Петровича про відстрочення або звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Михайленка Дмитра Петровича на постанову Харківського апеляційного суду від 15 січня 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук