Справа № 211/5283/19
Провадження № 2/211/252/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 листопада 2020 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Польчик Л.В.

за участі :

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за відсутності:

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ПАТ «НАСК`ОРАНТА»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «НАЦІОНАОЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» про відшкодування шкоди, завданої дорожньо - транспортною пригодою, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, вказавши, що 12.04.2019 року приблизно о 17-30 годині по проїзній частині об`їзної дороги збоку мкр. 5-й Зарічний в напрямку мкр. Східний в Покровському районі м. Кривого Рогу рухався автомобіль «Volkswagen Caddi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який допустив наїзд на належний йому автомобіль «ВАЗ 21112» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який стояв на проїзній частині в попутному напрямку.

12.04.2019 року він звертався за медичною допомогою до КЗ «Криворізька МКЛ № 2»ДОР», де йому був поставлений діагноз: закрита черепно - мозкова травма, струс головного мозок, ушиб м`яких тканин голови, у період з 15.04.2019 року по 24.04.2019 року він з вказаного приводу перебував на лікарняному.

В наслідок ДТП, подальшого лікування, втрати працездатності він зазнав моральної шкоди, яка проявляється у зміні звичайного способу життя, фізичному болю під час отримання травми, лікування, душевних хвилюваннях внаслідок пошкодження його майна та отримання травм, душевних хвилюваннях спричинених необхідністю звернутися до правоохоронних органів для подальшого розслідування факту ДТП

Моральну шкоду оцінює у 4173,00 грн.

Згідно висновку судового експерта сума матеріального збитку, спричиненого його автомобілю складає 43913,91 грн.

Страховиком цивільно-правової відповідальності перед третіми особами ОСОБА_3 станом на 12.04.2019 року був ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

Просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку матеріальну та моральну шкоду у розмірі 48086,91 грн.

Представником відповідача ПАТ «НАСК`ОРАНТА» було подано до суду відзив на позов, яким просили у задоволенні позову відмовити покладаючись на винуватість іншого учасника ДТП. До відзиву додали копію заяви про стахове відшкодування ОСОБА_3 .

Позивач надав відповідь на відзив, вказавши, що ОСОБА_3 та ПАТ «НАСК`ОРАНТА»є належними відповідачами у справі.

Відповідачем ОСОБА_3 було подано до суду відзив на позов, яким просив у задоволенні позову про солідарне відшкодування шкоди відмовити з підстав безпідставності та необґрунтованості. Зазначив що його цивільно правова відповідальність була застрахована згідно полісу у ПАТ «НАСК`ОРАНТА», страховий ліміт відповідальності за шкоду, завдану життю та здоров`ю становить 200 000,00 грн., та за шкоду майну 100 000,00 грн. Згідно норм законодавства він не повинен нести солідарного зобов`язання по відшкодуванню заподіяної матеріальної шкоди. Посилається на правову позицію викладену у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року, відповідно до якої саме страховик зобов`язаний здійснити позивачу страхове відшкодування в межах страхової суми. Моральну шкоду вважає недоведеною. До свого відзиву додали копію полісу № АМ/7651320.

Позивач відповідь на відзив ОСОБА_3 не надавав.

У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи.

Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін».

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 21.09.2020 року у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, та з урахуванням того що з представником відповідача дійшли згоди про визнання стороною відповідача суми моральної шкоди, просили стягнути з ПАТ «НАСК`ОРАНТА» суму матеріальної шкоди завданої дорожньо - транспортною пригодою у розмірі 43913,91 грн., що передбачено законодавством України. З ОСОБА_3 просили стягнути моральну шкоду у розмірі 4173,00 грн. Також просили вирішити питання по судовим витратам. В подальшому представник ОСОБА_2 надав заяву про закінчення судового розгляду за відсутності сторони позивача.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з`явився, його представник ОСОБА_4 у судовому засіданні 21.09.2020 року позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди визнав, судові витрати просив покласти на ПАТ «НАСК`ОРАНТА».В подальшому надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача ОСОБА_3 .

Представник відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просили розглядати справу за відсутності представника ПАТ «НАСК`ОРАНТА».

Вислухавши позивача, його представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що 12.04.2019 року о 17-30 год. по Об`їзній дорозі в районі е/о б/н та мосту КЦРЗ водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_1 при цьому був недостатньо уважним, не врахував стан дорожнього покриття, не обрав безпечну швидкість для руху та при виявленні перешкоди для руху у вигляді автомобіля своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки з метою безпечного об`їзду, внаслідок чого скоїв наїзд на автомобіль ВАЗ 21112 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який стояв на проїзній частині попереду.

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.02.2020 року водія ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження у справі закрито, у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

При винесенні даної постанови у суді ОСОБА_3 визнав факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за вказаних обставин. Постанова в апеляційному порядку не оскаржувалася.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, а водій ОСОБА_1 зазнав тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тому суд вважає, що не підлягає доказуванню той факт, що 12 квітня 2019 року ДТП сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_3 .

Також дані обставини спростовують доводи ПАТ «НАСК «ОРАНТА» викладені у відзиві, щодо спричинення шкоди автомобілю ВАЗ реєстраційний номер НОМЕР_2 тільки водієм автомобілю «Toyota Land Cruser» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_5

Автомобіль «ВАЗ 21112» реєстраційний номер НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 (а.с. 18).

Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 138/19 від 26.06.2019 року, сума матеріальної шкоди, спричиненої з технічної точки зору власнику автомобіля «ВАЗ 21112» реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 43913,91 грн. (а.с. 26-69).

Станом на час постановлення рішення у даній справі матеріальну і моральну шкоду позивачу не відшкодовано.

Під час проведення експертного дослідження були встановлені аварійні пошкодження до розглядає мого ДТП 12.04.2019 року, а саме:

бампер передній - пошкодження лак офарбованого покриття у лівій частині кутової;

панель зовнішня задня правої боковини - вм`ятина у нижній передній частині площею 0,24 дм2;

Двері задні праві - вм`ятина у нижній частині площею до 20% поверхні;

Двері передні праві - вм`ятина у задній нижній частині площею 0,15 дм2;

Крило заднє праве - вм`ятина у задній верхній частині зовнішньої панелі площею дм2;

Ліхтар задній зовнішній правий - розбитий;

Бампер задній - пошкодження лак офарбованого покриття у правій верхній частині.

Вказаний висновок експертного автотоварознавчого дослідження є документом, що містить відомості про обставини, що мають значення для справи, тобто письмовим доказом.

Будь-яких доказів на спростування вказаної вартості матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП, відповідачі суду не надали.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Volkswagen Caddi», реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА», відповідно до поліса серії АМ/7651320 від 26.07.2018 року з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю у розмірі 200 000.00 грн., та за шкоду, заподіяну майну у розмірі 100 000,00 грн., з франшизою 00,00 грн.Дана обставина не заперечується та підтверджується відповідачем ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у відзиві. Зазначили, що повідомленнями від 16.04.2019 року та від 26.04.2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , повідомили про ДТП, яке сталося 12.04.2019 року о 17-30 годині у м. Кривий Ріг на об`їзній дорозі. 26.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з заявою про страхове відшкодування.

Суд дослідивши відзив ПАТ «НАСК «ОРАНТА», встановив, що страхове відшкодування за полісом серії АМ/7651320 від 26.07.2018 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА», ОСОБА_1 здійснено не було.

Згідно з ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства

Відповідно до положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002р. у справі за заявою №48553/99 „Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 р. у справі за заявою №28342/95 „Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі „Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина „судового розгляду".

В результаті ДТП автомобіль Позивача зазнав значних механічних пошкоджень, що призвело до завдання йому збитку.

Згідно із ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно до частини першої статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За вимогами статті 3 Закону, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону, передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Згідно з пунктами 9.1, 9.2 статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Як вже вище зазначалось, цивільно правова відповідальність ОСОБА_3 зі страховим лімітом за шкоду заподіяну майну - 100 000,00 грн., (франшиза - 0 грн.) на момент вчинення ДТП було застраховано ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Вказані висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18).

Велика Палата вважає, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у разі виникнення деліктного зобов`язання страховик бере на себе виконання обов`язку страхувальника у межах суми страхового відшкодування, а страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, може звернутися з позовом до страховика, у якого заподіювач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність, що відповідає загальній меті страхування.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що саме страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, зобов`язаний сплатити позивачу розмір завданої шкоди.

З рапорту старшого слідчого СВ КВП ГУНП в Дніпропетровській області Шматко Р.О. вбачається, що 12.04.2019 року в світлий час доби по мокрому асфальтобетонному покриттю проїзної частини Об`їзної дороги зі сторони мкр. Зарічний в напрямку мкр. Східний в Покровському районі м. Кривого Рогу рухався автомобіль «Volkswagen Caddi», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , який в районі електричної опори б/н допустив наїзд на стоячий автомобіль «ВАЗ 2112», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія власника ОСОБА_1 , який стояв на проїзній частині (після іншої події ДТП). В наслідок наїзду водій ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, СГМ, у 2-й міській лікарні надано медичну допомогу, лікування амбулаторно.

Тобто є встановленим факт спричинення внаслідок дорожньо-транспортної пригоди механічних пошкоджень транспортному засобу «ВАЗ 2112», реєстраційний номер НОМЕР_2 з вини відповідача ОСОБА_3 , а також спричинення водію ОСОБА_1 тілесних ушкоджень.Тому ПАТ «НАСК «ОРАНТА» є належним відповідачем по даній справі в частині відшкодування матеріальної шкоди.

Таким чином, з урахуванням розміру ліміту відповідальності страховика (100000,00 грн.) з відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА», як особи, відповідальної за відшкодування завданої шкоди, підлягає стягненню на користь позивача завдана матеріальна шкоди яка складає 43913,91 грн.

Оскільки розмір страхового відшкодування вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди ПАТ «НАСК «ОРАНТА» в межах страхового ліміту за шкоду завдану майну, тому позовні вимоги щодо стягнення майнової шкоди з ОСОБА_3 не підлягають задоволенню.

Суд не приймає до уваги заперечення проти позову представника відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» викладені у відзиві, оскільки вони не підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами, а висновок авто товарознавчого дослідження, що наданий позивачем, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не спростований.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем надано суду достатньо беззаперечних доказів, які б підтверджували, що відповідач ПАТ «НАСК «ОРАНТА» повинен відшкодувати суму страхового відшкодування, що становить 43913 гривень 91 копійка.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини.

Тобто, ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме, особу, яка її завдала; по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

У ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких - і випадок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Таким чином, ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачає підстави відшкодування моральної шкоди незалежно від вини заподіювача, проте не змінює відповідальну за відшкодування моральної шкоди особу, якою за змістом ст. 1167 ЦК України залишається особа, яка безпосередньо завдала моральну шкоду, а саме - винний водій.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення (ч. 3 ст. 23 ЦК).

У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У судовому засіданні позивач просив стягнути моральну шкоду саме з відповідача ОСОБА_3 , з чим погодився його представник.

Отже сума моральної шкоди має бути встановлена судом та підлягає до стягнення саме з ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що позивачу спричинені моральні страждання, а саме внаслідок настання ДТП та пошкодження майна позивача, останній пережив моральні страждання та хвилювання, отримав тілесні ушкодження під час ДТП, змушений був витрачати час на відновлення порушеного права, що призвело до негативних змін упорядкованого життєвого ритму позивача. При встановленні розміру відшкодування моральної шкоди суд також враховує обставини справи та докази в їх сукупності, характер і тривалість страждань, відповідні наслідки порушення права позивача. Тому з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підлягають стягненню кошти на відшкодування моральної шкоди в розмірі 4173,00 грн.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позову у вищевказаному порядку.

Стороною позивача надано докази щодо судових витрат дослідивши які суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Стаття 141 ЦПК України встановлює, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд встановив, що при зверненні до суду позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір: 768,40 грн. - за вимогу майнового характеру та 1921,00 грн. - за вимогу немайнового характеру, які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме з відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір за вимогу немайнового характеру у розмірі 1921,00 грн., а з відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» підлягає стягнення сплачений позивачем судовий збір за вимогу майнового характеру у розмірі 768,40 грн.

Також з відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» підлягають до стягнення витрати за проведення авто товарознавчого дослідження в сумі 3000,00 гривень.

Пунктом 5 частини 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідачем подано суду ордер АЕ № 1011977 від 10 березня 2020 року, договір про надання правової допомоги від 20.05.2019 року та акт погодження вартості правничої допомоги від 25 вересня 2020 року на суму 9450,00 грн.

Разом з тим, належними доказами, які підтверджують та обґрунтовують реальний розмір витрат на правничу допомогу, крім тих, які подані відповідачем, є докази, які доводять відображення адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи, у Книзі обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16 вересня 2013 року № 481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 року за № 1686/24218.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, тощо), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Суду не надано розрахунок наданих послуг та квитанції до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження які мають відображення реальних витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, тому дана вимога не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.23,1166,1167 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо - транспортною пригодою, задовольнити частково.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «НАЦІОНАОЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА», Код , юридична адреса: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська,7-д на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , матеріальну шкоду спричинену в результаті настання дорожньо-транспортної події в сумі 43913 (сорок три тисячі дев`ятсот тринадцять ) грн. 91 коп., витрати на проведення експертизи у сумі 3000 ( три тисячі ) грн. 00 коп., та судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім ) грн. 40 коп., а всього 47682 ( сорок сім тисяч шістсот вісімдесят дві ) грн. 31 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Вінницької області с. Деребчин, РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , моральну шкоду в сумі 4173 (чотири тисячі сто сімдесят три ) грн.. 00 коп., та судовий збір в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна ) грн. 00 коп., а всього 6094 ( шість тисяч дев`яносто чотири ) грн. 00 коп.

В частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу , відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справив апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко