Справа № 496/2083/17
Провадження № 2/496/244/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Буран В.М.,

за участю: секретаря Мединської К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Августівська сільська рада Біляївського району Одеської області, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та визнання недійсною і скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання недійсним рішення Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області в частині передачі ОСОБА_1 земельної ділянки та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом 29.0.2017 р. (т. 2 а.с. 2-38), який згодом уточнила та в якому просить визнати недійсним договір дарування від 25.03.2016 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , визнати незаконним та скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , видане Біляївським міськрайонним управлінням юстиції в Одеській області 17.12.2015 р. за індексним номером 50109068, визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію прав власності за ОСОБА_3 на земельну ділянку за кадастровим номером :03:001:0993 проведену державним реєстратором від 03.12.2015 року за № 12587121 та визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію прав власності на земельну ділянку за ОСОБА_2 .

20.11.2017 року до суду звернулась ОСОБА_4 із зустрічним позовом про визнання недійсним рішення Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 190 від 07.06.2001 р. в частині передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,067 га. за адресою: АДРЕСА_1 , та визнання недійсним Держаного акту на право власності на дану земельну ділянку серії І-ОД № 005566 виданий на ім`я ОСОБА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.06.2017 року, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: головне управління Держгеокадастру в Одеській області, Біляївська міська рада про визнання недійсною та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку було розподіллено на суддю Буран В.М. (а.с. т. 2 ст. 40).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2017 року, справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області було розподіллено на суддю Горяєва І.М. (а.с. т. 1 ст. 13).

Оскільки, вищевказані справи мають однаковий склад учасників та і предмет спору взаємопов`язаний, суддя Горяєв І,М. передав справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області для об`єднання в одне провадження судді Бурану В.М., так як в його провадженні уже перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (а.с. т. 1 а.с. 33).

Ухвалою суду від 18.12.2017 року вищевказані справи були об`єднанні в одне провадження (т. 2 а.с. 141-142).

13.03.2018 року представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 було подано клопотання про збільшення позовних вимог (т. 2 а.с. 158-160).

Ухвалою суду від 01.09.2020 року клопотання про збільшення позовних вимог повернуто через не усунуті недоліки (т. 3 а.с. 197-198).

У судове засідання призначене на 11.02.2020 року о 15:00 год. позивач ОСОБА_1 не з`явилась, причини неявки не повідомила. Наступне судове засідання призначене на 25.03.2020 року о 17:00 год. було перенесено у зв`язку з неявкою учасників справи. Судове засідання призначене на 19.05.2020 року було перенесено за клопотанням представника ОСОБА_2 адвоката Н.В. Осадчої (т. 3 а.с. 184). У судове засідання 31.08.2020 року о 16:00 год. позивач ОСОБА_1 не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, хоча про дату та час судового засідання повідомлялась за адресою зазначеною в матеріалах справи (т. 2 а.с. 2) жодних клопотань від неї до суду не надходило. Судове засідання призначене на 02.12.2020 о 16:00 год. не відбулось у зв`язку з неявкою сторін. У судове засідання призначене на 17.12.2020 р. о 17:00 год. позивач ОСОБА_1 не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про дату та час судового засідання повідомлялась за адресою зазначеною в матеріалах справи, її представник також у судове засідання не прибула, хоча повідомлялась телефонограмою за номером телефону, визначеного в матеріалах справи, будь-яких заяв о суду не надходило.

Слід зазначити, що підтвердження по отримання судової повістки до суду, станом на судовий розгляд не повернулось, однак надсилалась вона за адресою вказаною в матеріалах справи, як адреса первісного позивача ОСОБА_1 , за якою вона отримувала повідомлення про що свідчить долучене до матеріалів справи почтове повідомлення з особистим підписом позивача про отримання нею відправлення, а також в заявах, які адресовані суду та власноруч підписані ОСОБА_7 , позивач зазначала дану адресу (т. 3 а.с. 24), що відповідало вимогам ч. 5 ст. 128 ЦПК України, а саме судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

В матеріалах справи відсутня заява від позивача про розгляд справи без її участі, жодним чином не підтверджено поважність неявок до судових засідань, в п`ять останніх судових засідань Русова А.С. та її представник не надавали заяв про перенесення слухання справи, з огляду на вищевикладене та з матеріалів справи вбачається, що суд виконав свій обов`язок щодо вчасного повідомлення особи про слухання справи.

Таким чином, в силу ч. 3 ст. 131 ЦПК України суд визнає, що позивач не з`явилась до суду повторно без поважних причин.

Вказані дії позивача по первісному позову свідчать про втрату нею юридичної заінтересованості в розгляді справи.

Згідно ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначено в ст. 10 цього Кодексу, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Як зазначив Верховний суд (ВС/КЦС № 310/12817/13 від 22.05.2019) повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду навіть за наявності поважних причин такої неявки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Між тим статтями 223, 257 ЦПК врегульовано питання щодо наслідків неприбуття в судове засідання позивача.

Так, згідно ч. 5 ст. 223, п. 3 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, чинний ЦПК України імперативно встановлює, що у випадку повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду. При цьому, закон жодним чином не пов`язує повторну неявку в судове засідання позивача з будь-якими об`єктивними факторами (поважними причинами) і не зобов`язує суд перевіряти причини повторної неявки та надавати їм відповідну оцінку з точки зору поважності.

Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (не залежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом. (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст. 2,10, 13,44,131,223, п. 3 ч. 1 ст. 257, 258, 259, 260 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Августівська сільська рада Біляївського району Одеської області (Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Кооперативна, 21), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та визнання недійсною і скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку - залишити без розгляду.

Продовжити розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання недійсним рішення Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області в частині передачі ОСОБА_1 земельної ділянки та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку.

Роз`яснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі через Біляївський районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 22.12.2020 року.

Суддя Буран В.М.