СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/3885/20
ун. № 759/7587/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Шум Л.М.

за участю секретаря: Штанько В.О.

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Києві питання щодо прийняття зустрічного позову Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» про стягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

Позивач у травні 2020 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» (далі - АТ «ПроКредит Банк», Банк або відповідач) про стягнення коштів, де просить стягнути з відповідача на свою користь грошову суму в розмірі 15 609 605,00 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок невиконання Банком умов укладеного із позивачем умов договору банківського рахунку та відмови Банку у серпні 2017 року виконання розпорядження позивача щодо здійснення видаткової операції і порушення його прав як споживача банківських послуг, позивачу було заподіяно реальних збитків, які виникли внаслідок порушень з боку відповідача та знаходяться у причинному зв`язку із такими порушеннями. Позивач зазначає при цьому, що обставини порушень з боку відповідача підтверджуються рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 28 лютого 2019 року та постановою Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 759/14190/17 за позовом ОСОБА_1 до АТ «ПроКредит Банк» про захист прав споживача. Позов обґрунтовано, зокрема, нормами ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 22, 611, 1073 ЦК України.

Ухвалою судді від 18 травня 2029 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 18.06.2020 року та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, на подання відзиву на позовну заяву та роз`яснено права сторін на подання до суду інших заяв по суті справи.

18.06.2020 року підготовче засідання відкладено у зв`язку з неявкою в засідання сторін на 05.10.2020 року.

20.07.2020 року до суду надійшла заява представника відповідача АТ «ПроКредит Банк»- Цвєткової К.В. про відвід судді Шум Л.М. в порядку п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, де заявник посилаючись на наявність обставин, що викликають сумніви в об`єктивності розгляду даної справи суддею Шум Л.М., яка своєю ухвалою від 18.05.2020 року відкрила провадження по справі, проте відповідачеві копії ухвали про відкриття провадження у вищезазначеній справі та копії позовної заяви та доданих до неї документів надіслано не було, внаслідок чого відповідач був позбавлений можливості скористатися своїми процесуальними правами, передбаченими ст. 43 ЦПК України, а тому заявляє відвід судді Шум Л.М., оскільки дані обставини, на її думку, є достатніми для відводу.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М. від 20 липня 2020 року вказану заяву про відвід залишено без задоволення.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24 липня 2020 року у задоволенні заяви про відвід судді Шум Л.М. відмовлено.

В підготовче засідання 05.10.2020 року відповідач АТ «ПроКредит Банк», належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, представника не направил, у зв`язку із чим підготовче засідання відкладено на 15.10.2020 року.

В підготовче засіданні 15.10.2020 року представник відповідача Цвєткова К.В. подала зустрічну позовну заяву АТ «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, де відповідач просить:

1. Визнати поважними причини пропуску строку подання цього зустрічного позову та прийняти його до розгляду.

2. Визнати недостовірною та такою, що завдає шкоди діловій репутації Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» інформацію, поширену ОСОБА_1 в позовній заяві від 08.05.2020 у справі № 759/7587/20, а саме:

«Протиправність невиконання Банком своїх договірних грошових зобов`язань та порушення ним прав позивача як споживача банківської послуги... Відтак, дії Банка щодо невиконання грошових зобов`язань є нічим іншим як проявом недобросовісності та посилюють правильність і справедливість застосування до нього відповідальності, встановленої законом... Разом із тим, такі сподівання ОСОБА_1 не виправдалися, Банк продовжував не виконувати свої зобов`язання, ухилявся від судового рішення».

3. Зобов`язати ОСОБА_1 з метою відновлення ділової репутації Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» у п`ятиденний строк з моменту набрання чинності судового рішення через загальнодержавні засоби масової інформації спростувати поширену недостовірну інформацію.

4. Заборонити ОСОБА_1 у подальшому розповсюджувати зазначені відомості, як такі, що не відповідають дійсності, у будь-якій формі та в будь-який спосіб.

5. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» 10 000 000,00 гривень моральної шкоди.

6. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» судові витрати.

Вимоги поданого 15.10.2020 року до суду зустрічного позову мотивовані тим, що Банк вважає первісний позов безпідставним та необгрунтованим, а разом із тим вбачає в діях ОСОБА_1 порушення своїх прав та інтересів, а саме - у своїй позовній заяві в справі № 759/7587/20 за позовом ОСОБА_1 до АТ «ПроКредит Банк» про стягнення коштів позивач наводить певні відомості, що на думку відповідача є поширенням недостовірної інформації, яка ганьбить ділову репутацію Банку. Клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання зустрічного позову представник відповідача мотивує тим, що такий пропуск зумовлений впровадженим на території України карантином через поширення коронавірусної хвороби COVID-19.

Враховуючи клопотання представника позивача про необхідність ознайомлення із матеріалами зустрічної позовної заяви, підготовче засідання у справі відкладено на 03.11.2020 року.

В підготовчому засіданні представники відповідача підтримали клопотання про прийняття зустрічного позову для спільного розгляду з первісним позовом.

Представник позивача проти прийняття зустрічного позову заперечувала, просив відмовити у його прийнятті.

Вислухавши доводи та заперечення представників сторін, дослідивши матеріали зустрічного позову, суд приходить до висновку, що він не може бути прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Частиною 3 ст. 194 ЦПК України визначено, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Як встановлено судом, 26.06.2020 року до суду надійшло клопотання представника відповідача АТ «ПроКредит Банк» - Ніколенко А.В. про ознайомлення з матеріалами справи. 06.07.2020 року вказаний представник ознайомився з матеріалами справи про що свідчить його власноручний підпис.

06.08.2020 року відповідачем через установу поштового зв`язку до суду направлено відзив на позовну заяву із додатками до нього. Серед таких додатків зустрічна позовна заява відсутня, в тексті відзиву нічого не зазначено про намір відповідача подати таку зустрічну позовну заяву та про причини, що унеможливлюють її подання одночасно із відзивом.

Відзив відповідача на позовну заяву прийнято судом і його доводи та додані до нього матеріали будуть враховані судом під час розгляду справи, у відповідності до вимог ст.ст. 12, 89, 178, 191 ЦПК України.

При цьому суд вважає необгрунтованими посилання відповідача на положення п.4 розділу Х Прикінцевих положень ЦПК України щодо продовження процесуальних строків на строк дії карантину.

Так, 17.07.2020 року набрав чинності Закон України № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» у цивільному, господарському та адміністративному процесах. Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №731-IX передбачено, що строки, які були продовжені судами за правилами, які діяли раніше (тобто строки, продовжені «автоматично»), закінчуються через 20 днів після набрання чинності законом - тобто 06.08.2020 року.

За таких обставин та із врахуванням того, що у зустрічній позовній заяві не наведено жодних доводів стосовно того, яким саме чином та за яких обставин карантин, введений на території України через поширення респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, унеможливлював відповідачу подання зустрічної позовної заяви 06.08.2020 року, одночасно із відзивом на позовну заяву і всупереч положень ст. 127 ЦПК України не наведено жодних поважних причин подання зустрічного позову через два місяця після подання відзиву, окрім загальних посилань на карантин.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ - одне з основних завдань цивільного судочинства. Цьому завданню разом з іншими процесуальними засобами покликані слугувати й процесуальні строки, які встановлюються законом або судом для здійснення тих або інших процесуальних дій.

Процесуальний строк - передбачений законом або призначуваний судом певний проміжок або момент часу, з якими процесуальний закон пов`язує можливість (необхідність) здійснення конкретних процесуальних дій або настання інших правових наслідків.

Стаття 126 ЦПК України визначає, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважною причиною пропуску процесуального строку як в теорії процесуального права, так і у судовій практиці вважаються обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинити відповідну процесуальну дію у встановлений законом чи судом строк.

Відтак обставин, що унеможливлювали звернення представника відповідача із зустрічним позовом у встановленому порядку у визначений законом строк, або принаймні - під час подання відзиву, судом не встановлено.

Крім того, суд бере до уваги, що згідно ч. 2 ст. 193 ЦПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Як роз`яснено у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2, судам слід мати на увазі, що оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами та об`єднання і роз`єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими ЦПК України.

Змістом заявлених вимог у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача збитків в розмірі 15 609 605,00 гривень, відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 22, 611, 1073 ЦК України, які були спричинені позивачу внаслідок внаслідок невиконання Банком умов укладеного із позивачем умов договору банківського рахунку та відмови Банку у серпні 2017 року виконання розпорядження позивача щодо здійснення видаткової операції і порушення його прав як споживача банківських послуг, позивачу було заподіяно реальних збитків, які виникли внаслідок порушень з боку відповідача та знаходяться у причинному зв`язку із такими порушеннями. Позивач зазначає при цьому, що обставини порушень з боку відповідача підтверджуються рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 28 лютого 2019 року та постановою Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 759/14190/17 за позовом ОСОБА_1 до АТ «ПроКредит Банк» про захист прав споживача.

У той же час вимогами зустрічного позову АТ «ПроКредит Банк» просить визнати недостовірною та такою, що завдає шкоди діловій репутації Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» інформацію, поширену ОСОБА_1 в позовній заяві від 08.05.2020 у справі № 759/7587/20 - тобто фактично заперечує наведені у позовній заяві обставини, які власно і є підставами первісного позову; просить заборонити ОСОБА_1 у подальшому розповсюджувати зазначені відомості тощо; стягнути з ОСОБА_1 на користь Банка 10 000 000,00 гривень моральної шкоди.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для прийняття зустрічного позову та його об`єднання в одне провадження з первісним позовом, оскільки вимоги за обома позовами не являються однорідними, як за предметами позову, так і способом захисту прав та законних інтересів сторін спору; хоча і стосуються одних і тих самих правовідносин позивача як споживача банківських послуг та Банка, проте виникають із різних правових підстав, що зумовлює самостійний предмет доказування; задоволення зустрічного позову не впливає на питання повного або часткового виключення задоволення первісного позову, а тому спільний розгляд заяв є недоцільним.

З точки зору закону однією з умов пред`явлення зустрічного позову є взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним та доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів.

Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Суд вважає, що об`єднання даних позовів в одне провадження та спільний розгляд вищезазначених позовів є недоцільним, в силу положень ч. ч. 1, 2 ст. 193 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року). Так само це право на доступ до суду може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року, заяви № 17160/06 та № 35548/06, § 33).

При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідач не позбавлений права звернутися до суду з окремим позовом про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, що є предметом спору за зустрічним позовом. Повернення зустрічного позову не обмежує право сторони звернутись до суду з позовною заявою на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 193, 194, 197, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

постановив:

У прийнятті зустрічного позову Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди відмовити.

У відповідності до вимог ст. 353 ЦПК України ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Л.М. Шум