Справа №173/2797/19
Провадження №2/173/206/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючго судді - Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В

За участю: представника позивача Федьори Н.М.,

Відповідача ОСОБА_1 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом комісії з питань опіки і піклування при виконавчому комітеті Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрація про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

19.11.2019 року до суду звернувся позивач комісія з питань опіки і піклування при виконавчому комітеті Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з позовом до відповідача ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрація про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

03.01.2020 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи.

08.01.2020 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовчому судовому засіданні на 18.02.2020 року.

18.02.2020 року проведене підготовче судове засідання. Справу призначено до розгляду в судовому засідання на 18.02.2020 року

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до 43, 44, 49 ЦПК України.

18.02.2020 року в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_1 , по відношенню до її неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: відповідач ОСОБА_1 , має двох дітей: малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьки дітей записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

.

В порушення ст.ст. 150, 180 СК України, згідно яких батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати дитину, утримувати дитину до досягненню нею повноліття, відповідач ОСОБА_1 , злісно ухиляється від виконання цих своїх обов`язків, не бажає займатись вихованням та утриманням своїх неповнолітніх дітей.

За місцем свого проживання відповідачка характеризується з негативної сторони. Веде аморальний спосіб життя, ніде не працює, живе за рахунок коштів, які отримує на дітей, веде розгульний спосіб життя.

Систематичним зловживанням алкогольними напоями ОСОБА_1 , ставить себе і своїх дітей в скрутне матеріальне становище. Будинок, в якому проживає ОСОБА_1 , з дітьми придбаний без нотаріального оформлення, ні мати, ні діти в будинку не зареєстровані. Будинок в антисанітарному стані, відсутні умови для навчання та відпочинку дітей.

Представники комісії з питань опіки в і піклування при виконавчому комітеті Мишуринрізької сільської ради та представники закладу освіти не одноразово попереджали ОСОБА_1 , про недопустимість такої поведінки, але вона так і не зробила висновків та не змінила свій спосіб життя.

На даний час неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з мамою не проживає, іти додому категорично відмовляється. З 01.09.2019 року ОСОБА_4 проживав у ОСОБА_5 , а з 01.10.2019 року і по теперішній час проживає у класного керівника ОСОБА_6 . Молодший син, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , живе вдома сам. Станом на 17.10.2019 року ОСОБА_2 не має уявлення про місце знаходження своєї матері ОСОБА_1 .

Необхідність захисту прав та законних інтересів неповнолітніх дітей, які в силу свого віку самостійно не можуть захистити свої права та законні інтереси й стало підставою звернення із позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснила, що сім`я відповідачки поселилась на території с. Мишурин Ріг в 2017 році. Приблизно один місяць сім`я проживала нормально. В подальшому мати почала йти з дому, залишати дітей одних. Було проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї. При відвідування діти були вдома одні. В хаті було холодно, не було чого їсти. Одна дитина була хвора. В будинку брудно, хлопці самі собі готували їжу на електричній плиті, при цьому електропровода були оголені, що є небезпечним не лише для дітей, а й для дорослих. Відповіді на питання: «Де знаходиться мати?», діти не знали. Згодом мати почала вести розгульний спосіб життя. Пила, курила, постійно змінювала чоловіків, коли отримувала дитячі гроші, закупляла продукти харчування і йшла до чергового чоловіка, а діти залишались самі вдома голодні. З матір`ю постійно проводилась профілактична робота. Відповідачка могла на деякий час виправитись, але потім знову залишала дітей одних і йшла невідомо куди. Діти весь час перебували дуже скрутному становищі. Був навіть випадок, що мати не залишила дітям ключів від будинку, діти вибили шибку і таким чином потрапляли до будинку і виходили з нього. Наслідком такої поведінки матері стало те. що старший хлопчик взагалі відмовився йти додому і деякий час проживав у сім`ї класного керівника, а потів в неї особисто. Менший хлопчик проживав вдома сам. Але коли одного разу вночі до будинку під`їхав якийсь автомобіль, з нього повиходили чоловіки і стали кликати його матір, дитина дуже злякалась, всію ніч ховалась під диваном і ледь розвиднилось, прибігла до школи з проханням про порятунок. Потім було знайдено бабусю дітей, яка забрала їх на літо до себе в інше село. Мати лише один раз з`явилась до дітей, але з пустими руками. До школи діти не були підготовані. Тому було прийняте рішення про вилучення дітей із родини відповідачки і на даний час діти знаходяться в будинку-інтернаті, але мати їх там не відвідує.

Відповідач ОСОБА_1 , в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала. Пояснивши, що вона дійсно зловживала спиртними напоями тому і мало уваги приділяла дітям. Але вона бажає виправитись. На даний час вона навела порядок в будинку. В будинку інтернаті вона відвідувала дітей перед Новим роком, відвозила їм речі для чого отримувала дозвіл в сільській раді. Крім того її діти та представники опікунської ради в більшості наговорюють про неї.

Представник третьої особи, служби у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , має малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Батьки дітей записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

В порушення ст.ст. 150, 180 СК України, згідно яких батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати дитину, утримувати дитину до досягненню нею повноліття, як встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_1 , ухиляється від виконання цих своїх обов`язків, не бажає займатись вихованням та утриманням своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, займає по відношенню до них пасивну позицію.

За місцем свого проживання відповідач характеризуються з негативної сторони. Веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, ніде не працює, вихованням дітей взагалі не займається, матеріально їх не утримує, що підтверджується копією характеристики.

Умови проживання у дітей незадовільні. Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов встановлено, що в будинку. де проживає сім`я ОСОБА_7 . брудно, повна антисанітарія, діти брудні, голодні, часто хворіють. Мати не виконує своїх батьківських обов`язків, часто залишає дітей одних дома.

Відповідно до характеристики на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено, що дитина має хороші розумові здібності, але через в відсутність контролю з боку матері навчається не в повну силу своїх здібностей. Хлопець сам дає собі раду, мати часто залишає дитину саму вдома. Не дивлячись на складу життєву ситуацію ОСОБА_8 за собою слідкує. Постійно відвідує школу. Уроки не пропускає, поведінку не порушує, шкідливих звичок немає.

Відповідно до характеристики на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що ОСОБА_4 навчається добре, є неконфліктним. щирим , відповідальним. Хлопчик намагається сам заробляти гроші, зароблене віддавав мамі, яка витрачала дані гроші на цигарки та горілку. У квітні місці дві ночі ночував під містком, оскільки мати зникла, не залишивши дітям ні грошей, ні харчів. В жовтні місяці хлопчик проживав у класного керівника. Йти додому відмовляється. Дитина має проблеми із здоров`ям.

Відповідно до висновку з питань опіки та піклування при виконавчому комітеті Мишуринрізької сільської ради вирішено за доцільне позбавити ОСОБА_1 ,. батьківських прав по відношенню до її дітей: малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки будинок в якому проживають діти не відповідає санітарно-гігієнічним нормам. Система пічного опалення не придатна для використання. В будинку брудно, відсутні місця для навчання та відпочинку дітей, продукти харчування та теплий одяг відсутній. На даний час неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з мамою не проживає, іти додому категорично відмовляється. З 01.09.2019 року ОСОБА_4 проживав у ОСОБА_5 , а з 01.10.2019 року проживав у класного керівника ОСОБА_6 . Молодший син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 живе вдома сам. Станом на 17.10.2019 року ОСОБА_2 не має уявлення про місце знаходження своєї матері ОСОБА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Мишуринрізької сільської ради № 34 від 17.10.2019 року затверджений висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_1 , батьківських прав по відношенню до її дітей: малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оцінюючи всі надані суду докази, суд вважає встановленим факт порушення прав дітей відповідачки: малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо забезпечення матір`ю нормальних умов для їх проживання, матеріального утримання, виховання. Також суд вважає, що перебування дітей в родині відповідача створює умови небезпечні для їх життя та здоров`я, та не забезпечує формування дітей до повноцінного подальшого життя, так як будинок, в якому проживали діти, не отоплюється та в ньому відсутні засоби гігієни, відсутні продукти харчування, плита для приготування їжі та електропроводка перебувають в аварійному стані і небезпечні для здоров`я дітей. Мати абсолютно байдуже ставиться до долі своїх дітей: покидає вдома одних без продуктів харчування, в деяких випадках навіть не залишає ключів від будинку через що діти змушені потрапляти до будинку через отвір у віконній рамі, або в загалі перебувати і ночувати на вулиці. Мати не забезпечує права дітей доступу до культурних та духовних цінностей. Діти голодують, вдягнені в старі, брудні речі та не по сезону. В той час як сама позивачки з`явилась до залу судового засідання в досить гарному та чистому вбранні.

Мати просить надати їй строк для виправлення, але навіть протягом перебування справи на розгляді в суді, отримання повідомлення про виклик до суду не вжила жодного заходу для зміни своєї поведінки, що свідчило б про її бажання змінити ситуацію, виправитись та відповідально ставитись до своїх материнських обов`язків. На питання скільки відповідачці потрібно часу для виправлення, остання не могла навіть назвати протягом якого часу вона намагається змінити свою поведінку та ставлення до дітей.

Доводи відповідачки, що діти та представники опікунської ради наговорюють на неї не підтверджені жодним доказом, окрім заперечень в відповідачки.

Суд також вважає, що діти відповідачки дійсно опинились в критичній ситуації, оскільки мати не проявляє будь-якого тепла та материнської ласки до них, не турбується про їх здоров`я. На прохання класного керівника забрати зі школи хвору дитину, відповіла, щоб її менший син йшов додому сам, при цьому мати ніде не працює і не мала жодних перешкод для того, щоб забрати дитину зі школи та проявити піклування про її здоров`я. Таке ставлення відповідачки до дітей призвело до того, що діти самі відмовляються повертатись до матері та проживати разом з нею.

Виходячи з вищевикладених обставин, суд, у відповідності із обраним позивачем способом захисту порушених прав неповнолітніх дітей, який передбачений нормами сімейного кодексу України, вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги та позбавити відповідачку батьківських прав по відношенню до її дітей: малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, - при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Суд вважає за потрібне стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей, відносно яких вона позбавляться батьківських прав. А саме: на утримання малолітнього - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і неповнолітнього - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття, на користь державного дитячого закладу або особи, до якої буде поміщена дитина.

Після досягнення повноліття найстаршою дитиною, аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, якщо ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей.

Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України - Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Таким чином рішення суду після набрання законної сили направити Верхньодніпровському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Дніпро для відома.

Стягнути з ОСОБА_1 ,, судовий збір на користь держави в сумі по 1680.40 грн., так як судом ухвалюється рішення про задоволення двох позовних вимог.

На основі ст. 164 - 166, СК України, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом комісії з питань опіки і піклування при виконавчому комітеті Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрація про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , по відношенню до її дітей: неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народження якого зареєстроване відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, 18 березня 2005 року, актовий запис № 26 і малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народження якого зареєстроване відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області 04 лютого 2009 року , актовий запис № 19

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з 19 листопада 2019 року і до досягнення повноліття старшою дитиною, на користь державного дитячого закладу, або особи, до якої будуть поміщені діти.

Після досягнення повноліття найстаршою дитиною, аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, якщо ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей.

Неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 передати службі у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації для вирішення питання про влаштування до держаного навчально-виховного закладу, або передачу під опіку та піклування.

Копію рішення суду після набрання законної сили направити Верхньодніпровському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Дніпро для відома.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1680.40 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 28.02.2020 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 28.02.2020 року

Оприлюднене: 28.02.2020 року

Дата набрання законної сили: 31.03.2020 року