ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

25 лютого 2020 року

м. Харків

справа № 646/123/17

провадження № 22-ц/818/1236/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Піддубного Р.М. (суддя-доповідач),

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Кравченко О.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , який є також законним представником ОСОБА_3 ,

треті особи Служба у справах дітей Червонозаводського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Департамент реєстрації Харківської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Харківської міської ради на заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31 січня 2017 року, ухвалене у складі судді Сороки О.П., -

у с т а н о в и в :

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є наймачем квартири АДРЕСА_1 , за адресою якої також зареєстровано місце проживання її брата ОСОБА_2 та доньки відповідача ОСОБА_3 , 2010 року народження.

Посилаючись на те, що відповідачі більше двох років у квартирі не проживають без поважних причин, комунальні послуги не сплачують, участі в утриманні нерухомого майна не приймають, ОСОБА_1 просила визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31 січня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 . В іншій частині в задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,21 грн.

В апеляційній скарзі представник Харківської міської ради, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування скарги зазначив, що позивачем не надано належних та достатніх доказів відсутності відповідачів понад встановлені законом строки без поважних причин і визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, яке належить територіальній громаді м. Харкова, порушує конституційне право громадян на житло.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописку від 01.10.2016 року вищевказана квартира належить територіальній громаді м. Харкова, за цією адресою зареєстровано місце проживання ОСОБА_2 та його доньки ОСОБА_3 , 2010 року народження.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 без поважних причин відсутній в квартирі понад шість місяців, а тому на підставі статей 71, 72 ЖК України має бути визнаний таким, що втратив право користування вищевказаним жилим приміщенням.

Проте погодитись з таким висновком не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Житлового кодексу Української РСР, жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків.

За положеннями ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ст. 9 ЖК Українсткої РСР).

Статтями 71, 72 ЖК передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст. 60 ЦПК України).

Жодних доказів на підтвердження не проживання без поважних причин ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 позивачкою не надано і матеріали справи не містять.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та відповідно про задоволення позову в цій частині.

Оскільки порушення норм матеріального та процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1152 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити.

Заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31 січня 2017 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення судового збору скасувати, прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради судовий збір у розмірі 1152 грн. 60 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 лютого 2020 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова