Справа № 521/9786/19
Провадження № 2/521/476/20
У Х В А Л А

20 лютого 2020 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.

за секретаря - Дробот В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяви представника відповідача адвоката Леванюк Т.В. про повернення позовної заяви та закриття провадження у справі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Спецгруп» про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за означеним позовом.

Представник відповідача адвокат Леванюк Т.В. надала заяву про повернення позовної заяви та закриття провадження у справі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Спецгруп» про стягнення заборгованості, посилаючись на такі обставини.

19 лютого 2020 року, в судовому засіданні, представником позивача було надано письмові пояснення, що згідно вимог ст.179 ЦПК України необхідно вважати відповіддю на відзив.

Відзив на позов надіслано на адресу позивача, а саме: АДРЕСА_1 , 13 січня 2020 року, однак за зазначеною адресою позивач відмовляється отримувати кореспонденцію, в зв`язку з чим зазначений лист повернувся зі спливом терміну зберігання. 14 січня 2020 року відзив на позов було направлено представнику позивача, який останній отримав через тиждень, однак, відповідь на відзив «письмові пояснення» надано лише 19 лютого 2020 року у судовому засіданні, що підтверджує факт навмисного затягування розгляду справи стороною позивача, та зловживання правом.

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості по орендній платі у розмірі 306082,93 грн, станом на травень 2019 року, що вбачається із позовної заяви на аркуші 2, а саме: «Надалі, жодної оплати орендної плати за Договором оренди нежитлового приміщення ТОВ «Компанія «Спецгруп» не здійснювало, внаслідок чого сформувалась заборгованість у розмірі суми орендної плати за лютий травень 2019 року,.. », заявлений позивачем період заборгованості підтверджуєдоданим до позову, згідно з яким, розрахунок заборгованості проведений станом на травень 2019 року.

Відповідач ТОВ «Компанія «Спецгруп» сплатила заборгованість у повному обсязі у розмірі 494 458,26 грн, що підтверджує відсутність спору за пред`явленим позовом, та підтверджується представником Позивача.

Під час підготовчого провадження Представником позивача була надана заява про «зменшення позовних вимог», яку Представник позивача у своїх «письмових поясненнях» визначила, як заяву з процесуальних питань, та стверджує, що до поданої нею заяви застосовуються правила ст. 182,183 ЦПК України, що суперечить нормам закону.

Так, на аркуші першому заяви про «зменшення позовних вимог» зазначено дослівно «Вищевказані суми були розраховані станом на дату подачі позову, а точніше до 15.05.2019 року. В процесі розгляду справи Відповідач не повернув об`єкт оренди, а тому сума боргу збільшилась, як і штрафні санкції нараховані на суми заборгованості».

Зазначеною заявою Позивач просить стягнути додатково нову суму заборгованості у розмірі 138239,59 грн., за новий період а саме, з 15 травня 2019 року по 26 листопада 2019 року, який визначено новим розрахунком заборгованості доданим до заяви про «зменшення позовних вимог», станом на 26 листопада 2019 року.

Враховуючи вищезазначене, заява «про зменшення позовних вимог» фактично, є заявою по суті, містить нові матеріальні вимоги, до якої застосовуються вимоги ст. ст. 175-177 ЦПК України.

Враховуючи вимоги ст. ст. 175-177 ЦПК України заява Представника позивача про «про зменшення позовних вимог» подана без дотримання вимог закону, та не підлягає розгляду.

Зменшення позовних вимог є зміною в рамках заявлених вимог, тобто за період зазначений у позовній заяві, а саме , станом на 15 травня 2019 року. Наприклад, часткова сплата відповідачем заборгованості за період на 15 травня 2019 року надала б право Позивачу зменшити позовні вимоги на розмір часткової оплати, за період який був заявлений у позові, а саме, на 15 травня 2019 року. Якщо Позивач заявою просить стягнути заборгованість за новий період , а саме з 15 травня 2019 року по 26 листопада 2019 року, на нову суму - 138239,59 грн., яку позивач вважає дійсним саме відповідно новому періоду заборгованості, до розрахунку якої застосовує курс НБУ діючий у новому періоді, та розраховує за кількістю днів у новому періоді, то зазначені вимоги є новими, та мають бути подані відповідно до норм ЦПК України.

Заявою Позивача «про зменшення позовних вимог», якою фактично заявлені нові позовні вимоги та якою змінено одночасно предмет та підставу позову, що в розумінні ст. 49 ЦПК не допустимо.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. Зі змісту норми вказаної статті, вбачається, що змінити підставу або предмет позову позивач може тільки до початку розгляду справи по суті.

Виходячи з загальних положень ЦПК України підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Предмет позову - це матеріальний зміст позовних вимог позивача, який проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо. Підстава позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які об`єктивуються у поданих доказах.

Верховний Суд відзначив, що під підставами позову, які згідно із ст. 49 ЦПК може змінити лише позивач, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може замінити, якщо її дія не поширюється на дані правовідносини. Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається. Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог. Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у рішенні від 13.03.2018 року в справі №916/1764/17.

Представник позивача адвокат Петрова А.М. надала письмові пояснення на відзив на позовну заяву, просила відмовити в задоволенні заяви представника відповідача адвоката Леванюк Т.В. про повернення позовної заяви та закриття провадження у справі у цивільній справі, посилаючись на такі обставини.

27.11.2019 р. Позивачем було подано заяву про зменшення позовних вимог із остаточною редакцією прохальної частини позову: «Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "СПЕЦГРУП" (65033, м. Одеса, вул. Василя Стуса, 2 Д, ідентифікаційний код юридичної особи 36232774) на користь ОСОБА_1 231411,96 грн., що складається з: суми основного боргу в розмірі 138239,59 грн., пені в розмірі 71248,34 грн., збитків від інфляції 15718, 79 грн., відсотків за користування грошовими коштами (3% річних) - 6 205,24 грн.»

На останньому судовому засіданні представником Відповідача подано «відзив на позовну заяву», в якому зазначено, що вищезазначена «заява позивача про зменшення позовних вимог є фактично заявою про їх збільшення та фактично є новою позовною вимогою, яка не відповідає вимогам 175 ЦПК України».

Однак, такі доводи Відповідача не відповідають ані наявним матеріалам справи, ані процесуальному законодавству, з огляду на наступне.

Застосування норм процесуального законодавство потребує розуміння перш за все основоположних термінів та суті процесуальних документів.

Відповідно до 4.2 ст. 174 ЦПК України, заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. До кожного процесуального документа, що являє собою заяву по суті ЦПК України містить певні вимоги.

Стаття 175 ЦПК України регламентує форму, зміст на порядок подачі позовної заяви. Із змісту цієї ж статті вбачається, що позовна заява є першою заявою по суті, за допомогою якої ініціюється в суді позовне провадження. Заява про зменшення позовних вимог має іншу правову природу та регулюється зовсім іншими нормами ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. З урахуванням зазначеного, заява про зменшення позовних вимог є заявою з процесуальних питань і повністю відповідає вимогам ст.182, 183 ЦПК України.

Таким чином, ст. 175, 185 ЦПК України не застосовуються до заяв про зменшення позовних вимог.

Доводи Відповідача викладені у «відзиві на позовну заяву» (документ не має дати або номеру) є необґрунтованими та навіть абсурдними, оскільки суперечать усталеній судовій практиці, щодо розуміння поняття «позовних вимог».

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Позовна вимога до відповідача залишається такою самою - стягнути на користь Позивача суму заборгованості, отже не було заявлено жодної нової вимоги,

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Із змісту матеріалів справи вбачається, що Позивач зменшив кількісний показник позовної вимоги про стягнення заборгованості, оскільки першочергово просив стягнути 306082,93 грн., а після зменшення - 231411,96 грн.

Дослідивши подану заяву, матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяв у справі з таких підстав.

До Малиновського районного суду м. Одеси 11 червня 2019 року звернувся ОСОБА_1 із позовом до ТОВ «Компанія «Спецгруп», в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 306 082,93 гривень, що складається з: суми основного боргу в розмірі 265975,00 гривень, пені в розмірі 27323,63 гривень, збитків від інфляції - 10511,30 гривень, відсотків за користування грошовими коштами (3% річних) - 2273,00 гривень, та судові витрати на розгляд справи, посилаючись на такі обставини.

28 вересня 2017 року між ОСОБА_1 (Орендодавець) та ТОВ «Компанія «Спецгруп» (Орендар) укладено Договір оренди №28-09/17 нежитлового приміщення. За умовами даного Договору, Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування нежитлові будівлі за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 810,5 кв. м. На виконання умов Договору 01 жовтня 2017 року об`єкт оренди було передано Орендарю в користування.

Відповідно до п. 4.1. цього Договору, розмір орендної плати за один місяць оренди визначений сторонами за домовленістю в сумі, яка складає еквівалент у гривні суми 2500,00 доларів США. Однак, всупереч вимогам Договору, Орендар не виконує взяті на себе зобов`язання з оплати користування в повному обсязі та належним чином. 28 вересня 2017 року Орендарем перераховано орендну плату за перший та останній місяці користування нежитловим приміщенням (жовтень 2017 року та останній місяць). Із невеликими затримками сплачено орендну плату за листопад - грудень 2017 року, січень - листопад 2018 року, із майже місячними затримками оплачено грудень 2018 року, за січень 2019 року оплата здійснена із затримкою більше 3 місяців (10 квітня 2019 року).

Надалі, жодної оплати орендної плати за Договором оренди нежитлового приміщення ТОВ «Компанія «Спецгруп» не здійснювало, внаслідок чого сформувалась заборгованість у розмірі суми орендної плати за лютий-травень 2019 року, що еквівалентно 10000,0 доларів США (265975,00 грн.). Тобто, орендна плата не вноситься вже понад три місяці, порушення строку оплати платежу становить більше ніж 90 календарних днів. Згідно із п. 6.4. Договору, Сторони домовились, що у випадку несвоєчасної оплати платежів, передбачених розділом 4 цього Договору, Орендар сплачує Орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. З урахуванням суми заборгованості та кількості днів прострочення, загальна сума пені становить 27323,63 грн. Через невиконання зобов`язань по Договору, Орендодавець поніс збитки від інфляції в розмірі 10511,30 грн. та має право на отримання відсотків за користування грошовими коштами (3% річних) в сумі 2273,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, загальна сума заборгованості становить 306 082,93 грн., і складається з: основної суми боргу - 265975,00 грн.; 3 % річних - 2273,00 грн.; пені - 27323,63 грн.; інфляційних збитків - 10511,30 грн. Позивач намагався врегулювати спір в досудовому порядку та 20 травня 2019 року вислав на адресу відповідача претензію, щодо неналежного виконання умов Договору та сплати заборгованості. Однак, дана претензія залишена без відповіді, сума заборгованості з орендної плати, станом на момент звернення із позовом, не погашена.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 червня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 16 липня 2019 року.

В судове засідання, призначене на 16 липня 2019 року сторони не з`явилися, судове засідання відкладено на 25 вересня 2019 року.

В судове засідання, призначене на 25 вересня 2019 року, з`явився представник позивача Петрова А.М., Гаєвський Л.О. директор ТОВ «Компанія «Спецгруп», повноважень на представлення інтересів відповідача не надав, судове засідання відкладено на 23 жовтня 2019 року.

В судове засідання, призначене на 23 жовтня 2019 року, з`явився представник позивача Петрова А.М., представник ТОВ «Компанія «Спецгруп» Бланк І.Б.

Представник позивача просила розглядати справу.

Представник відповідача просив надати час для ознайомлення з матеріалами справи, на питання суду підтвердив наявність заборгованості, заявив, що відповідач буде готувати відзив, оскільки представник дізнався про тільки вчора від відповідача про наявність справи. Судом надано представнику відповідача десять днів на підготовку відзиву. Судове засідання відкладено на 06 листопада 2019 року.

06 листопада 2019 року до суду надано клопотання Гаєвського Л.О. директора ТОВ «Компанія «Спецгруп» про закриття провадження у справі, оскільки станом на 01 листопада 2019 року відповідач виплатив на рахунок позивача 494458,26 грн.

В судове засідання, призначене на 06 листопада 2019 року, з`явився представник позивача Гладишева О.О., Гаєвський Л.О. директор ТОВ «Компанія «Спецгруп» представник ТОВ «Компанія «Спецгруп» Леванюк Т.В.

Представник відповідача заявив, що через канцелярію суду 06 листопада 2019 року подано клопотання про закриття провадження у справі із доказами сплати боргу.

Представник позивача заявив, що клопотання не отримано, про факт сплати боргу йому невідомо.

Судом в судовому засіданні оголошено перерву для з`ясування представником факту оплати боргу до 27 листопада 2019 року.

27 листопада 2019 року представником позивача було надано заяву про зменшення позовних вимог, оскільки відповідач здійснював деякі оплати заборгованості, вищезазначені суми були розраховані станом на дату подачі позову, а точніше до 15.05.2019 р. В процесі розгляду справи Відповідач не повернув об`єкт оренди, а тому сума боргу збільшилась, як і штрафні санкції нараховані на суми заборгованості. Під час перебування справи у суді, Відповідач здійснював деякі оплати заборгованості. Розрахувавши суму заборгованості на теперішній час у Позивача виникла необхідність уточнити свої розрахунки позовних вимог та відповідно зменшити розмір стягуваної суми заборгованості, а саме стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість у розмірі 231411,96 грн., що складається з: суми основного боргу в розмірі 138239,59 грн., пені в розмірі 71248,34 грн., збитків від інфляції - 15718,79 грн., відсотків за користування грошовими коштами (3% річних) - 6205,24 грн.

В судове засідання, призначене на 27 листопада 2019 року сторони не з`явилися, судове засідання відкладено на 22 січня 2020 року.

13 січня 2020 року представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву із клопотаннями повернення заяви позивача про зменшення позовних вимог, закриття провадження у справі, скасування заходів забезпечення позову.

В судове засідання, призначене на 22 січня 2020 року, з`явився представник позивача Бойко Н.І., представник ТОВ «Компанія «Спецгруп» Леванюк Т.В. Судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду на 13 лютого 2020 року.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Підготовче провадження закрито 22 січня 2020 року.

Ст. 255 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстава для закриття провадження у справі, а саме: 1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; 4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; 5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; 6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу; 7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

З урахуванням зазначеного, а також тих обставин, що об`єкт оренди продовжує перебувати в користуванні Відповідача, доказів іншого до суду стороною Відповідача не надано, сума заборгованості нарахована станом на 10 листопада 2019 року, що стало підставою для зменшення розміру позовних вимог у зв`язку з оплатою частини боргу, суд вважає, що подана заява є заявою з процесуальних питань і повністю відповідає вимогам ст.182, 183 ЦПК України.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, СУД -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника відповідача адвоката Леванюк Т.В. про повернення позовної заяви та закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Спецгруп» про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала суду окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Ухвала суду в повному обсязі складена 24 лютого 2020 року.

Суддя: В.К.Гуревський