Провадження № 2/263/837/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2020 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов`язання вчинити певні дії, в якому зазначив, що він є спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, спадщина складається з недоотриманої пенсії у розмірі 41801 грн. Проте, відповідач не в повному обсязі здійснив виплату неодержаної за життя спадкодавця пенсії.

Просить зобов`язати відповідача виплатити решту недоотриманої пенсії ОСОБА_2 в сумі 15 597 грн. на користь спадкоємця ОСОБА_1 , а також стягнути судовий збір.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 21.01.2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до якої просить справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого, недоотримана пенсія ОСОБА_2 у розмірі 15 597 грн., не може бути виплачена управлінням Пенсійного фонду України відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з якої нараховані суми пенсій на виплату яких пенсіонер мав право, але не своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за 3 роки до дня звернення за отриманням пенсії, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги повинні бути задоволені з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 .

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого нотаріально, ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_2 , 1923р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина, на яку видане свідоцтва, складається з недоотриманої пенсії в сумі 41 801,00 грн.. грн. Свідоцтво про право на спадщину було зареєстровано в спадковому реєстрі за № 1072

Відповідно до листа Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області недоотримана пенсія ОСОБА_2 була сплачена за минулий період відповідно до ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з якою нараховані суми пенсій, за якими пенсіонер мав право, але не своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Конституцією України(ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно дост.328ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно заст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно дост.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні,незалежно від того,проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї,зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст ч. 3 ст. 52 Закону, також узгоджується зі змістом статті, якою визначено,що суми заробітної плати,пенсії,стипендії,аліментів,допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю,відшкодувань у зв`язку з каліцтвом бо іншим ушкодженням здоров`я,інших соціальних виплат,які належали спадкодавцеві,але не були ним одержані за життя,передаються членам його сім`ї,а уразі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того,зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Відповідно дост.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Тлумачення ст.ст.1218,1227 ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії. Разом з тим, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання відповідних сум.

Судом встановлено, що недоотримана пенсія за життя ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , увійшла до складу спадщини після її смерті.

Позивач у порядку спадкування за законом набув право власності на вказані грошові кошти.

Відповідачем не заперечується, що загальна сума коштів, яку було нараховано до виплати спадкодавцеві становить 41 801 грн.. Частину цієї суми у розмірі 26 204 грн. виплачена позивачу, а решту суми у розмірі 15 597 грн. у добровільному порядку відповідач відмовляється виплатити позивачу, як спадкоємцю ОСОБА_2 .

Оскільки, позивач, як спадкоємець за законом, в установленому порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на кошти в сумі 41 801 грн. нарахованої, але не отриманої пенсії, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення недоотриманої суми належних йому коштів.

Суд відхиляє доводи відповідача, які ґрунтуються на ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, оскільки, дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин щодо спадщини.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 1216,1218,1227 ЦК України,ст. ст. 12, 13,76,141,259,263-265, 352,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити решту недоотриманої пенсії ОСОБА_2 в сумі 15 597,00 грн. на користь спадкоємця ОСОБА_1 .

Стягнути з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий1 збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, , юридична за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, буд.27А.

Суддя: Н.В.Хараджа