КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 761/4489/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/335/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року м. Київ

колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Соколової В.В.,

при секретарі Маштаковій Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Телеканал «Інтер» про стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав,

за апеляційною скаргою Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28 лютого 2019 року, ухваленого під головуванням судді Мальцева Д.О.,-

встановила:

У лютому 2018 року ДО «Українське агентство з авторських та суміжних прав», діючи в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звернулося до суду із названим позовом.

Просило стягнути компенсацію за порушення майнових авторських прав у розмірі 148 920 грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 2 233 грн 80 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спадкоємиця автора музичного твору « ОСОБА_3 » ОСОБА_1 та автор музичного твору « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 передали в колективне управління позивача виключні майнові авторські права на твори.

ПрАТ «Телеканал «Інтер» без дозволу позивача і без сплати авторської винагороди здійснював в ефірі публічне сповіщення творів « ОСОБА_3 », « ІНФОРМАЦІЯ_1 », чим порушило вимоги Закону України «Про авторське право і суміжні права».

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ДО «Українське агентство з авторських та суміжних прав» просить рішення скасувати, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність відповідачем обставин, що мають значення для справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ «Телеканал «Інтер» зазначило, що рішення суду винесене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні представник ДО «Українське агентство з авторських та суміжних прав» вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник ПрАТ «Телеканал «Інтер» проти апеляційної скарги заперечила.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що надані позивачем Акт і відеозапис від 19 липня 2017 року, не підтверджують порушення відповідачем прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки не містять об`єктивних даних, за наявності яких можливо було б зробити висновок про факт публічного сповіщення відповідачем зазначених вище музичних творів в прямому ефірі телеканалу «Інтер» 19 липня 2017 року з 20 год. 31 хв. до 22 год. 49 хв.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що 08 грудня 2014 року між ОСОБА_1 та ДО «Українське агентство з авторських та суміжних прав» укладено договір на управління майновими авторськими правами спадкоємця № 76023.

За умовами договору ОСОБА_1 доручає Агентству здійснювати колективне управління майновими авторськими правами на твори, дозволяти або забороняти використання творів, а також збирати, розподіляти та виплачувати авторську винагороду за їх використання способами, передбаченими договором, зокрема музичним твором «Соколята».

Відповідно до п. 7.1. договору Агентство має право здійснювати відповідно до чинного законодавства України будь-які юридичні дії з метою забезпечення майнових авторських прав спадкоємця на твори, переданих Агентству за даним договором, в тому числі шляхом фіксації фактів порушення авторських прав.

Згідно п. 7.2. договору у випадку виявлення порушень авторських прав автора на спадкоємця на твори, переданих в колективне управління Агентства, останнє має право пред'являти заяви, судові позови з метою захисту порушених авторських прав та здійснювати будь-які інші заходи для захисту прав спадкоємця та реалізації своїх повноважень по управлінню майновими правами згідно з договором.

21вересня 2004року між ОСОБА_2 та ДО «Українське агентство з авторських та суміжних прав» укладено угоду на управління майновими правами автора № 16399.

Відповідно до угоди автор надає Агентству виключне право на управління своїми майновими правами на твори, в тому числі музичного твору « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Згідно п. «г» ч. 7 угоди Агентство зобов`язується пред'являтипретензії та позови від імені та на користь автора, з метою поновлення порушених прав Автора та стягнення компенсації за порушення майнових прав Автора, включаючи упущену вигоду в разі незаконного використання твору Автора. Використовувати інші заходи захисту цих прав відповідно до чинного законодавства України.

Наказом ДО «Українське агентство з авторських та суміжних прав» № Ф/90-2/17 від 18 липня 2017 року направлено начальника відділу моніторингу та фіксації порушень авторських прав управління зборів авторської винагороди ДО «УААСП» ОСОБА_5 19 липня 2017 року о 20 год. 30 хв. на фіксацію на матеріальні носії (аудіо та/або відео) факту публічного сповіщення творів в ефірі телеканалу «Інтер»; результати фіксації зобов`язано оформити актом.

Згідно з актом фіксації публічного сповіщення творів від 19 липня 2017 року у період з 20:31 години до 22:49 години ПрАТ «Телеканал «Інтер» здійснював публічне сповіщення музичного твору « ОСОБА_3 » і « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Фіксація здійснювалася з використанням цифрової відеокамери на карту пам`яті.

Обґрунтовуючи поданий позов, ДО «Українське агентство з авторських та суміжних прав» зазначило, що публічне сповіщення творів ПрАТ «Телеканал «Інтер» відбулось з порушенням вимог закону та майнових авторських прав позивачів - бездоговірне публічне сповіщення об`єктів авторського права, без відповідного дозволу суб`єктів авторського права.

Статтею 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» визначено, що до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать виключне право на використання твору та виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів.

Публічне сповіщення (доведення до загального відома) - передача в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гамма-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті (ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права»).

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для захисту таких прав, у тому числі судового, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їхні майнові права, визначені статтями 15, 17, 27, 39-41 цього Закону, з урахуванням умов використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтями 21-25, 42, 43 цього Закону, а також зловживання посадовими особами організації колективного управління службовим становищем, що призвело до невиплати або неналежних розподілу і виплати винагороди правовласникам.

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» при порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об`єктів суміжних прав, використанні творів і об`єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав суб`єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право подавати позови до суду про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Вирішуючи справи щодо захисту авторських прав, суди повинні виходити з того, що за закріпленим у цивільному процесуальному законодавстві принципом доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права, факт його порушення відповідачем або загрозу такого порушення, розмір шкоди (за винятком вимоги щодо виплати компенсації), якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою і діями відповідача; відповідач, який заперечує проти позову, зобов'язаний довести відсутність порушень авторський прав, дотримання ним вимог Закону України «Про авторське право і суміжні права» при використанні об'єкта авторського права, а також спростувати передбачену цивільним законодавством презумпцію винного завдання шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження позовних вимог ДО «Українське агентство з авторських та суміжних прав» надало акт фіксації публічного сповіщення творів від 19 липня 2017 року.

Встановлено, що зі скаргою щодо змісту телевізійної передачі, трансльованої в ефірі телеканала «Інтер», позивач до ПрАТ «Телеканал «Інтер» не звертався. Оригінал телепередачі станом на час розгляду справи не зберігся.

Враховуючи, що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження здійснення ПрАТ «Телеканал «Інтер» публічного сповіщення музичних творів « ІНФОРМАЦІЯ_3 » і « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в ході ефіру телеканалу «Інтер» 19 липня 2017 року, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю порушення відповідачем майнових авторських прав позивача.

Доводи апеляційної скарги про те, що акт фіксації та відеозапис слід сприймати як прямі та беззаперечні докази порушення прав позивача, колегія суддів відхиляє, оскільки за відсутності інших відомостей щодо змісту телепередачі, яка транслювалася 19 липня 2017 року телеканалом «Інтер», акт фіксації та відеозапис не можуть беззаперечно підтвердити порушення майнових авторських прав, переданих в управління ДО «Українське агентство з авторських та суміжних прав».

Доводи апеляційної скарги про те, що посилання на ст. 48 ЗУ «Про телебачення і радіомовлення» є неправомірним, враховуючи сферу його застосування, колегія суддів не приймає, оскільки діяльність ПрАТ «Телеканал «Інтер» як телевізійного каналу регулюється нормами зазначеного Закону, зокрема, і в частині щодо організації телерадіомовлення та ведення обліку передач, які транслюються.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або неправильне застосування норм процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 28 лютого 2019 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 25 лютого 2020 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

В.В. Соколова