У Х В А Л А
іменем України
26 лютого 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Орєхова О. І.

за участі секретаря - Сокур О. В.

представника відповідача Вишняк О.А.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області, третя особа: ОСОБА_1 про скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом військової частини НОМЕР_1 до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області, третя особа: ОСОБА_1 про скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 5-8).

Ухвалою судді від 04.10.2019 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01.11.2019 року о 14 год. 15 хв. (а.с. 15-16).

Ухвалою суду від 27.12.2019 року було постановлено закрити підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.02.2020 року о 12 год. 00 хв. (а.с.56-57).

04.02.2020 року позивач свого представника в судове засідання не направив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується підписом уповноваженої особи в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 59). Причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань до суду не надав.

Судом було визнано неявку позивача без поважних причин та відкладено розгляд справи на 26.02.2020 року о 14 год. 30 хв. Про дату, час та місце наступного судового засідання позивач був повідомлений належним чином, що підтверджується підписом уповноваженої особи в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 68).

26.02.2020 року в судове засідання позивач повторно свого представника не направив. До канцелярії суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_2 за вх. № 7429, в якій остання просила суд розглядати справу без участі представника позивача, в зв`язку з зайнятістю в іншому судовому процесі.

Оглянувши надане клопотання судом було встановлено, що воно подане не уповноваженою особою, оскільки згідно копії довіреності від 10.09.2019 року, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 14) про уповноваження ОСОБА_2 представляти інтереси військової частини НОМЕР_1 вбачається, що вона видана без передоручення і діє до тридцять першого грудня 2019 року, тобто втратила чинність. Іншої довіреності на час подання клопотання ОСОБА_2 не надала.

А отже, на даний час ОСОБА_2 не є представником позивача, а тому подане нею клопотання не може бути прийняте судом до уваги, так як подано не уповноваженою особою. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи по суті, повторно не направив свого представника в судове засідання без поважних причин.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні поклалася на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом ч.ч. 5, 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повіска-повідомлення завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У відповідності ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Встановлено, що про призначені судові засідання позивач повідомлявся заздалегідь належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які повертались на адресу суду з відміткою про отримання уповноваженою особою.

А тому, суд дійшов висновку, що позивач втратив інтерес до справи, більш того, нехтуючи своїми правами та обов`язками, передбаченими ст. ст. 43, 44 ЦПК України, повторно не направляє до суду свого представника з неповажних причин, що дає можливість залишити позов без розгляду.

Вирішуючи дане питання, суд звертає увагу на те, що справа перебуває в провадженні судді з 02.10 2019 року.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його не з`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Неявка представника позивача в судові засідання без поважних причин унеможливлює розгляд справи у розумні строки розгляду справи, з врахування дати звернення до суду. Крім того, таку процесуальну поведінку позивача та його представника суд розцінює як затягування без поважних причин розгляду даної справи.

Вказана позиція узгоджується з позицією ВС/КЦС у справі № 310/12817/13 від 22.05.2019 р.

Зокрема, Верховний Суд зазначив, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Частиною 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд враховує, що повідомлення про день, час та місце розгляду справи були направлені позивачу завчасно, з дотримання розумних строків розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, однак в судове засідання позивач свого представника повторно не направив, не повідомивши суд про причину неявки. Наразі будь-яких доказів наявності поважних причин неявки до суду як в попередні та і в теперішнє судові засідання позивач або його представник не надав.

Відтак, процесуальна бездіяльність позивача не можете ставити під сумнів здійснення судом судочинства, а вирішення спору в такому випадку було б порушенням принципу диспозитивності,

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Невиконання покладених на позивача обов`язків мають визначені чинним цивільним процесуальним законодавством наслідки, зокрема щодо залишення позову без розгляду.

За вищевикладених обставин, суд вважає, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства позов підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Отже, враховуючи, що позовна заява залишена без розгляду, у зв`язку з повторним неприбуттям позивача в судове засідання без поважних причин, судові витрати не підлягають поверненню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13,128,131, 223, 257,260,261,263, 275, 353, 354 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов військової частини НОМЕР_1 до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області, третя особа: ОСОБА_1 про скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала надрукована в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов