Справа № 463/2545/14 Головуючий у 1 інстанції: Лакомська Ж.І.
Провадження № 22-з/811/177/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 12 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа відділ Держземагенства у м.Львові, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, визнання недійсним акту прийому-передачі межових знаків на зберігання земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 12 травня 2016 року.

Заява обґрунтована тим, що ухвалою від 12 травня 2016 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. Забезпечено позов у даній справі шляхом накладення заборони відчуження земельної ділянки площею 0,06 га з цільовим призначенням: будівництво та обслуговування житлового будинку, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , з кадастровим №:07:007:0117, власником якої є ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.05.2014 року, посвідченого П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого 07.05.2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 25 липня 2018 року апеляційну скаргу задоволено, скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.Визнано недійсним акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 30 серпня 2013 року земельної ділянки у АДРЕСА_1 (кадастровий номер :07:007:0117).

Зобов`язано ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звільнити частину земельної ділянки площею 19,13 кв.м., розмірами від точки А (за рухом годинникової стрілки): 2,37 м.п., 8,00 м.п., 2,41 м.п. та 8,00 м., яка знаходиться на АДРЕСА_3 і належить на праві власності ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 РНОКПП НОМЕР_2 ), від фундаменту розпочатого будівництвом житлового будинку на земельній ділянці по АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом демонтажу частини цього фундаменту, яким зайнята земельна ділянка на АДРЕСА_3 .Винники площею 19,13 кв.м. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 9447 гривень 20 копійок.

Заявник стверджує, що зазначене судове рішення виконано в повному обсязі, що стверджується постановами та актами державного виконавця. Тому просить скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 12 травня 2016 року.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоч належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви.

Згідно з ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до пункту 13 частини 1, пункту 12 частини 2 Указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 року «Про переведення суддів» суддів Апеляційного суду Львівської області переведено на роботу на посадах суддів Львівського апеляційного суду.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Мікуш Ю.Р., судді: Приколота Т.І., Савуляк Р.В.

Судом встановлено такі обставини.

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, уточненим під час розгляду справи (а.с.3-6, 78-80 т.1), в якому просив усунути йому перешкоди у користуванні належною на праві власності земельною ділянкою загальною площею 0,06 га з кадастровим номером :07:007:0016, призначеною для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку, яка знаходиться у АДРЕСА_3 , шляхом зобов`язання відповідача ОСОБА_1 , суміжного землевласника, відновити її стан, звільнивши частину цієї земельної ділянки площею 0,0109 га (з розмірами по периметру 3,79х30,0х3,50х30,0м) від розпочатого на ній будівництва фундаменту житлового будинку, та визнати недійсним акт прийому-передачі межових знаків на зберігання від 30.08.2013 року земельної ділянки з кадастровим номером :07:007:0117, яка знаходиться по АДРЕСА_3 і належить на праві власності ОСОБА_1 .

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 22.12.2014 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 .

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 09 червня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 22 грудея 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою ОСОБА_2 в АДРЕСА_3 шляхом звільнення земельної ділянки ОСОБА_2 площею 109 кв.м з-під фундаменту, закладеного під будівництво житлового будинку, що на зведеному плані земельних ділянок станом на 2014 рік показана з розмірами по периметру 3,79х30х3,50х30м, починаючи з верхньої сторони за рахунок якої ОСОБА_1 змістив свою земельну ділянку в сторону земельної ділянки позивача.

Стягнуто із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 243,60 грн. судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 грудня 2015 року рішення Апеляційного суду Львівської області від 09 червня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 12 травня 2016 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. Забезпечено позов у даній справі шляхом накладення заборони відчуження земельної ділянки площею 0,06 га з цільовим призначенням: будівництво та обслуговування житлового будинку, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , з кадастровим №:07:007:0117, власником якої є ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.05.2014 року, посвідченого П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого 07.05.2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 25 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 22 грудня 2014 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково.Визнано недійсним акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 30 серпня 2013 року земельної ділянки у АДРЕСА_3 (кадастровий номер :07:007:0117). Зобов`язано ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звільнити частину земельної ділянки площею 19,13 кв.м., розмірами від точки А (за рухом годинникової стрілки): 2,37 м.п., 8,00 м.п., 2,41 м.п. та 8,00 м., яка знаходиться на АДРЕСА_3 і належить на праві власності ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 РНОКПП НОМЕР_2 ), від фундаменту розпочатого будівництвом житлового будинку на земельній ділянці по АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом демонтажу частини цього фундаменту, яким зайнята земельна ділянка на АДРЕСА_3 .Винники площею 19,13 кв.м. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 9447 гривень 20 копійок.

Постановою старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Данько Уляни Василівни від 12 лютого 2019 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання рішення у зв`язку з тим, що рішення виконано в повному обсязі, що підтверджується актом державного виконавця від 12.12.2018 року. (а.с. 37 т.3 ).

Постановою державного виконавця від 27.05.2020 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання рішення в частині стягнення 9447,20 грн. в користь ОСОБА_2 (а.с. 42 т.3 )

Постановами державного виконавця від 23.04.2020 року, від 28.04.2020 року, від 16.07.2020 року закінчено виконавчі провадження про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та штрафу . (а.с. 40,41,43 т.3 ).

Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з ч.2 ст. 158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

У відповідності до положення п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року №5 , із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутися лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору.

ОСОБА_1 є відповідачем у даній справі, тобто особою, яка має право на звернення до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до частин 7,8 статті 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Згідно з роз`ясненнями, які викладені у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Враховуючи той факт, що рішення Апеляційного суду Львівської області від 25 липня 2018 року виконано в повному обсязі заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Апеляційного суду від 12 травня 2016 року слід скасувати .

Керуючись ст.ст. 158,382 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 12 травня 2016 року шляхом накладення заборони відчуження земельної ділянки площею 0,06 га з цільовим призначенням: будівництво та обслуговування житлового будинку, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , з кадастровим №:07:007:0117, власником якої є ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.05.2014 року, посвідченого П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого 07.05.2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Дата складання повного тексту ухвали 23 листопада 2020 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк