Справа № 405/625/19
УХВАЛА

26.02.2020 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді - Шевченко І.М.

при секретарі - Фришко А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Іванової Л.А. у цивільній справі № 405/625/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Кіровограда (суддя Іванова Л.А.) перебуває цивільна справа № 405/625/19, провадження 2/405/95/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, по якій 15.11.2019 року позивачем ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді. Заява позивача підтримана в судовому засіданні її представником - адвокатом Ципа С.М., який діє на підставі ордеру серії КР № 67956 від 29.01.2019 року. Заява про відвід обґрунтована тим, що суддею було задоволено клопотання представника відповідача адвоката Суліменко Т.А. від 11.11.2019 року, яке заявлено 12.11.2019 року на стадії розгляду справи по суті є грубим порушенням процесуальних прав позивача та основних засад (принципів) цивільного судочинства, що передбачені ч.3 ст.2 ЦПК України. Крім того, не було прийнято до уваги, що протягом 200-денного підготовчого провадження ані відповідачем, ані представником відповідача не було подано жодного клопотання щодо необхідності проведення експертизи, окрім того, подане під час судового розгляду справи по суті клопотання про призначення експертизи не містило жодного обґрунтування, чому воно не було подано на стадії підготовчого провадження. З таких піджстав, просить відвести суддю Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванову Л.А. від розгляду зазначеної цивільної справи.

Судом встановлено, що за наслідками розгляду вказаної заяви про відвід судді, суд, який розглядає справу № 405/625/19 (провадження № 2/405/95/19), дійшовши висновку про необґрунтованість відводу на підставі положень ст. 40 ЦПК України, ухвалою від 25.02.2020 передав заяву про відвід судді до канцелярії Ленінського районного суду м. Кіровограда для визначення автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 1 ст. 33 ЦПК України, судді, який буде вирішувати питання про відвід судді.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного судового засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді на підставі заяви позивача без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладене вище, вивчивши доводи, викладені в заяві позивача про відвід судді, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.6, ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

В свою чергу, положеннями Цивільного процесуального кодексу України передбачено процесуальне право осіб, які беруть участь у справі, заявити відвід судді, в провадженні якого знаходиться справа, при цьому, підстави для відводу судді визначені ст.36 ЦПК України, за якими, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (ч.ч.2, 3 ст. 36 ЦПК України).

Судом встановлено, що із змісту заяви про відвід встановлено, що доводами заяви позивача про відвід судді Іванової Л.А., яка розглядає дану справу, є незгода сторони позивача з процесуальними діями суду (головуючого - судді Іванової Л.А.) щодо забезпечення рівних прав учасників справи по реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, а саме: призначення судом за клопотанням представника відповідача судової фізико-хімічної експертизи на стадії розгляду справи по суті.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава - учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух. У зв`язку з наведеним залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Враховуючи наведену вище позицію заявника, слід відзначити, що незгода сторони у справі з прийнятими суддею рішенням, іншими процесуальними рішеннями, не можуть бути підставами для відводу судді, що також безпосередньо визначено в ч. 4 ст. 37 ЦПК України за якою незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу судді.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.ст. 5, 6 Кодексу суддівської етики незалежність судді під час здійснення правосуддя є передумовою дії принципу верховенства права та невід`ємною складовою справедливого суду. Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання та публічну критику.

Незалежність судді означає, що при здійсненні своїх повноважень він керується тільки законом і ніхто не має права давати йому будь-які вказівки або прямими чи непрямими способами впливати на нього. Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

За загальним правилом, існує презумпція особистої безсторонності суддів доти, доки не доведено протилежне. Тобто, суддя має бути відведений від участі в процесі, якщо його неупередженість може бути обґрунтовано поставлена під сумнів.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

У висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Частиною 2 ст.126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що заявлений відвід не вмотивований і підстави для відводу судді Івановій Л.А. відсутні.

Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді не встановлено.

Керуючись ч. 3 ст. 40 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Іванової Л.А. у цивільній справі № 405/625/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко