Справа №489/4429/19
Провадження №2/489/558/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Середою А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, старший державний виконавець Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Ширко Сергій Леонідович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2019 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», мотивуючи свої вимоги тим, що 08.11.2007 між нею та АК «Промінвестбанк» укладено договір про іпотечний борг за № 1441/04-07, відповідно до умов якого, вона отримала 15 тис. доларів США, з процентною ставкою 12,5% річних, на строк до 03.11.2017. В забезпечення виконання зобов`язань за цим договором, 08.11.2007 було укладено іпотечний договір, за яким в іпотеку передано земельну ділянку площею 987 кв. м.. В зв`язку з фінансовою кризою та захворюванням, що вимагало тривалого та дороговартісного лікування, вона була не в змозі своєчасно сплачувати платежі, про що неодноразово повідомляла Банк. 14.08.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. вчинено виконавчий напис про стягнення з неї заборгованості, що виникла за зазначеним договором на користь відповідача, на підставі договору про відступлення права вимоги від 17.12.2012.

Зазначає, що вчинений приватним нотаріусом виконавчий напис не відповідає вимогам закону, а тому просить суд визнати його таким, що не підлягає виконанню.

16 вересня 2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначивши, що 17.12.2012 між ними та Банком було укладено договір про відступлення прав вимоги щодо кредитного договору № 1441/04-07 від 08.11.2007. Зазначили, що ними було вжито всіх необхідних дій, що були передбачені договором та законодавством для інформування позивачки про необхідність сплати заборгованості та дострокове повернення кредиту. Вказували, що договором кредиту передбачений строк виконання зобов`язання до 03.11.2017, а тому твердження позивачки про те, що Банком пропущено строк на звернення з вимогою до нотаріуса щодо видачі виконавчого напису є безпідставним, адже основне зобов`язання за кредитним договором позичальником не виконано, тому Банк не позбавлений права звернутися до боржника з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вважають, що нотаріусом вчинено виконавчий напис з дотриманням норм діючого законодавства, в межах строку передбаченого ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки кінцевий термін встановлено моментом належного виконання зобов`язань щодо повного погашення заборгованості та на підставі належних документів, що підтверджують безспірність кредитної заборгованості.

24 вересня 2019 року від позивачки надійшла відповідь на відзив, в якій позивачка зазначила, що не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві. Зазначила, що їй невідомо зміст договору про відступлення права вимоги щодо кредитного договору, тобто, вона необізнана про наявність законних підстав вважати відповідача новим кредитором. Відповідачем до відзиву не долучено доказів в підтвердження його права вимоги до неї. Відповідачем не надано жодного доказу безспірності заборгованості щодо якої видано виконавчий напис.

Від представника відповідача надійшла заява про відкладення судового розгляду у зв`язку із запровадженням каратнтину.

Суд не вбачає передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, з огляду на тривалість знаходження цивільної справи у провадженні, наявність заяв по суті справи (відзив та відповідь на відзив), отримання судом матеріалів нотаріальної справи та вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами, що повністю узгоджується з приписами статті 223 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

08 листопада 2007 року між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» укладено договір про іпотечний борг за № 1441/04-07, відповідно до умов якого, ОСОБА_2 отримала 15 000,00 доларів США, з процентною ставкою 12,5% річних, на строк до 03.11.2017.

Того ж дня, 08 листопада 2007 року, в забезпечення виконання зобов`язань за цим договором, 08.11.2007 було укладено іпотечний договір, за яким в іпотеку передано земельну ділянку площею 987 кв. м., надану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером НОМЕР_1 :0001, вартістю 80 800 грн., що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 08.11.2007 складало 16 000 доларів США.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.11.2009 з ОСОБА_2 на користь ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Відділення Промінвестбанку» в м. Миколаєві, стягнуто 116 771 грн. заборгованості за кредитним договором № 1441/04/07 від 08.11.2007.

На підставі виконавчого листа № 2-2190, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва 10.11.2009, 24.11.2015 постановою старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Сидорової Н. В. відкрито виконавче провадження № 49427984.

Відповідно до виконавчого напису, вчиненого 14 серпня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А., зареєстрованим в реєстрі за № 15610, запропоновано стягнути на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість, що виникла по договору про іпотечний борг № 1441-04/07 від 08.11.2007, право вимоги за яким було відступлено ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на користь стягувача на підставі договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012. Боржником за кредитним договором є ОСОБА_2 . Стягнення заборгованості проводиться за період з 31.01.2014 по 30.06.2016, сума заборгованості складається з: заборгованості за кредитом 339 475.43 грн.; - заборгованості за відсотками за користування кредитом 164 073,15 грн., загальна сума заборгованості становить 503 548,58 грн.

На підставі вказаного виконавчого напису, 04.10.2016 постановою старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Сидорової Н. В. відкрито виконавче провадження № 52482195.

Відповідно до свідоцтва про зміну імені, серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінила ім`я на - ОСОБА_1 .

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 цього Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно із п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Пунктом 3.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

У відповідності з п. 3.2 та п. 3.5 вказаного Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.

Пунктом 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №2 роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу.

Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Як правило у виконавчому написі сума є більшою ніж у вимозі, але це пов`язано з часом, який пройшов від надіслання вимоги і вчинення виконавчого напису.

Належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, могли бути первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Верховний суд України в постанові від 20 травня 2015 року в справі №6-158цс15 дійшов висновку, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Як вбачається з матеріалів нотаріальної справи виконавчого напису від 14.08.2016, за реєстровим № 15610, підставою для винесення виконавчого напису були надані наступні документи: заяву про вчинення виконавчого напису б/н від 14.08.2016 року; договір про іпотечний борг № 144/-04/07 від 03.11.2007 року; графік погашення заборгованості за кредитом Додаток № 1 до Договору про іпотечний борг № 144/-04/07 від 08.11.2007 року; вимогу про усунення порушень направлену на адресу ОСОБА_2 від 21.07.2016 року за вих. № РІВ/171; відправку рекомендованої кореспонденції список № 236/NOV; розрахунок заборгованості за кредитом у валюті договору; виписки по особовим рахункам з 17.12.2012 року по 30.06.2016 року сформованого 14.07.2016 року; витяг з Реєстру позичальників (Додаток № 1) до Договору про відступлення прав вимоги від 17.12.2012 року укладеного між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ТОВ "Кредитні ініціативи"; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; копія довіреності від 16.07.2015 року.

За результатами аналізу вищенаведених норм суд дійшов таких висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Пунктом 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Главою 14 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-XII, постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-XII, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ст. 88 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року № 3425-XII передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31 січня 1992 року, при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07 лютого 2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту, відтак у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком зазначені у написі, є безспірними.

Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. Вчинення виконавчого напису за договором позики здійснюється з врахуванням вимог статті 1050 Цивільного кодексу України. Отже, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути надані документи, що свідчать про визнання боржником вимог стягувача. Тобто, нотаріус повинен впевнитися у розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Згідно п. 2.3 Глави 16 вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 вчинення виконавчого напису в разі порушення умов кредитного договору, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих боржнику повідомлень. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в кредитному договорі адресу.

З огляду на вищевикладене, зазначений виконавчий напис про стягнення з позивачки заборгованості за кредитним договором не можна вважати таким, що вчинений із дотриманням вимог закону, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, старший державний виконавець Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Ширко Сергій Леонідович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 14 серпня 2016 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі за № 15610, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість, що виникла за договором про іпотечний борг № 1441-04/07 від 08.11.2007 право вимоги за яким було відступлено Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на користь стягувача на підставі договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012, заборгованості за період з 31.01.2014 по 30.06.2016, сума заборгованості складається з: заборгованості за кредитом 339 475.43 грн.; - заборгованості за відсотками за користування кредитом 164 073,15 грн., загальна сума заборгованості становить 503 548,58 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Строк подання апеляційної скарги під час дії карантину , встановленого КМУ з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби COVID-19 продовжується на строк дії такого карантину (Розділ ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України).

Починаючи с дати офіційного закінчення карантину апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», , місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21.

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, адреса: АДРЕСА_3 .

Третя особа: старший державний виконавець Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Ширко Сергій Леонідович, адреса: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 61.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «15» квітня 2020 року.