Справа № 463/2643/19
Провадження № 2/463/218/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Грицка Р.Р.,

з участю секретаря судового засідання - Козак М.В.,

представника позивача - Федорович Н.А.,

відповідачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідачів - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Львівського комунального підприємства «Господар» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, яку уточнив заявою від 20.08.2019 року про збільшення позовних вимог. Просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , на користь ЛКП «Господар» заборгованість за період часу з 01.09.2015 року до 01.08.2019 року, за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 3037,14 гривень та понесені позивачем судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 365 від 08.06.2007 року «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м.Львові», Львівські комунальні підприємства визначено виконавцями житлово-комунальних послуг у АДРЕСА_2 .Львові. Будинок АДРЕСА_3 , перебуває на балансі та утриманні ЛКП «Господар», яке створено відповідно до ухвали Львівської міської ради, а основним завданням діяльності визначено утримання, обслуговування та ремонт житлових будівель. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , та зареєстровані у цій квартирі. Для здійснення оплати комунальних послуг мешканцям квартири АДРЕСА_4 у вищевказаному будинку відкрито особовий рахунок. Відповідачі за період часу з 01.09.2015 року по 01.08.2019 року не сплачували витрат за утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого станом на 01.08.2019 року виникла заборгованість у розмірі 3037,14 гривень. Позивач звертався із заявою про видачу судового наказу про стягнення із відповідачів заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 2395,66 гривень. Личаківським районним судом м.Львова 08.10.2018 року у справі № 463/5511/18 (провадження № 2-н/463/543/18) було видано судовий наказ про стягнення вказаної заборгованості, проте, такий скасовано ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 30.10.2018 року. Враховуючи наведене, строк позовної давності переривався та такий позивачем не пропущено. Крім цього, за вказаний період часу жодних актів-претензій від відповідачів щодо надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території не надходило, що свідчить про належність надання послуг позивачем. Відсутність договірних відносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідачів коштів за надані житлово-комунальні послуги та відповідно споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Справа поступила до суду 04.04.2019 року.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 19.04.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання у порядку спрощеного позовного провадження.

12 червня 2019 року представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву, проти позову заперечує з підстав, викладених у такому. Зазначає, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивач просить стягнути із відповідачів заборгованість у розмірі 2415,62 гривні за період часу з 01.09.2015 року по 01.03.2019 року, однак на даний час сплив 3-річний строк позовної давності від моменту, коли позивачу стало відомо про наявну заборгованість. Вважає, що моментом початку визначення строку позовної давності є саме 01.09.2015 року, таким чином позивачем пропущено встановлені законом строки для звернення до суду. Крім цього, позивачем не представлено жодного доказу на підтвердження договірних відносин з відповідачами, зокрема, відсутній договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, не надано квитанції-повідомлення, скерованої на адресу відповідача з вказівкою про існування заборгованості. Відповідачі зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 , однак не проживають за вказаною адресою протягом останніх 10ти років. На даний час у квартирі ведуться ремонтні роботи відповідачами. Водночас, позивачем не надаються належним чином послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідач ОСОБА_1 разом з іншими сусідами за власні кошти проводили заміну труб у будинку та чистку димоходу. ЛКП «Господар» самовільно проводить нарахування вартості наданих послуг з утримання будинку, знаючи, що відповідачі не проживають у вказаній квартирі.

17 липня 2019 року представником позивача подано відповідь на відзив. Щодо наведених доводів відповідача ОСОБА_1 про безпідставність позовних вимог зазначає, що відповідачем не виконано вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», так як, змінивши місце проживання, відповідачі не зареєструвались у встановленому законом порядку. Із представленої довідки від 23.05.2019 року неможливо встановити з якого терміну ОСОБА_2 проживає за іншою адресою. Крім цього, відповідно до вимог ЦК України власність зобов`язує, а тому не проживання за даною адресою, не звільняє відповідачів від обов`язку утримувати своє майно в належному стані та відповідно сплачувати житлово-комунальні послуги. Також, позивачем уже зазначалось, що відповідно до судової практики та висновків, викладених у постановах Верховного Суду, які суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, відсутність укладеного письмового договору про надання послуг не є підставою для відмови у стягненні з відповідачів коштів за надані житлово-комунальні послуги. Строк позовної давності позивачем не пропущено, що підтверджується долученими доказами. Подані відповідачем фотографії жодним чином не свідчать про ненадання належним чином позивачем послуг у житлово-комунальній сфері.

Крім цього, 20.08.2019 року представником позивача подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , на користь ЛКП «Господар» заборгованість за період часу з 01.09.2015 року по 01.08.2019 року, за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 3037,14 гривень та понесені позивачем судові витрати.

16 вересня 2019 року представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 подано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву. Зазначає, що позивачем не надаються належним чином житлово-комунальні послуги та підтвердженням цього є фотокопії прибудинкової території будинку АДРЕСА_3 , а саме: територія належним чином не прибирається, балкони будинку загального користування знаходяться в аварійному стані, стіни будинку мають глибокі тріщини. ОСОБА_1 зверталась до ЛКП «Господар» із зверненням про проведення ремонту димоходу у вказаному будинку, однак їй було відмовлено у зв`язку із наявністю заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Так, позивачем створено такі умови, що договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території не був підписаний відповідачами. Просить взяти до уваги долучені фотокопії разом із мотивами, викладеними у відзиві на позовну заяву, та відмовити у позові в повному обсязі.

Крім цього, ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 20.02.2020 року, відмовлено відповідачу ОСОБА_2 у прийнятті зустрічної позовної заяви, а також у поновленні строку для подання відзиву на позов, так як судом не встановлено обґрунтованих підстав, які були перешкодою для подання відзиву відповідачем ОСОБА_2 у встановлені законом строки. З матеріалів справи вбачається, що відповідач ознайомився із справою 28.11.2019 року (а.с.119). Крім цього, враховуючи, що зустрічний позов може бути поданий у строк для подання відзиву, підстави для його прийняття також відсутні.

Представник позивача Федорович Н.А. 22.01.2020 року в судовому засіданні позов підтримала, з підстав наведених вище. Просить його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідачів ОСОБА_3 22.01.2020 року в судовому засіданні позов заперечили, з підстав зазначених у відзиві на позов. Відповідач ОСОБА_2 додатково зазначив, що за місцем реєстрації він не проживає близько 10 років, позивач систематично не виконує своїх зобов`язань перед мешканцями будинку. Сам будинок знаходиться в незадовільному стані, балкон в аварійному стані, прибудинкова територія не прибирається. А тому, підстав для стягнення з відповідачів заборгованості не має. Крім цього, просить застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_1 20.02.2020 року в судовому засіданні проти позову заперечила у повному обсязі. Пояснила, що ЛКП «Господар» систематично не виконує своїх обов`язків щодо надання житлово-комунальних послуг. Будинок по АДРЕСА_3 знаходиться в незадовільному стані, балкон аварійний, територія не прибирається. Враховуючи наведене, просить відмовити у задоволенні позову як безпідставному.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідачів ОСОБА_3 у судове засідання 20.02.2020 року не з`явились, без поважних причин, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Враховуючи вищенаведене, розгляд справи завершено без участі відповідача ОСОБА_2 та представника відповідачів ОСОБА_3 , які у судове засідання не з`явилися без поважних причин, належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 та зареєстровані у цій квартирі, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки від 20.03.2019 року № 2666 (а.с.11).

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов`язує.

Згідно зі ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 365 від 08.06.2007 року «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м.Львові» Львівські комунальні підприємства визначено виконавцями житлово-комунальних послуг у житлових будинках м.Львова.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_3 перебуває на балансі ЛКП «Господар» та обслуговується ним. Основним його завданням діяльності визначено утримання, обслуговування та ремонт житлових будівель. Позивачем надаються послуги, останній несе витрати, а тому відповідачі зобов`язані сплачувати свою частку витрат у загальних витратах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі.

Тому судом не беруться до уваги доводи відповідачів щодо їх проживання за іншою адресою без реєстрації, оскільки до матеріалів справи долучена довідка № 683 від 23 травня 2019 року, видана Суховільською сільською радою Городоцького району Львівської області (а.с.41), з якої лише вбачається те, що ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_5 . Така не містить жодних даних щодо терміну такого проживання та підтверджує факт такого проживання лише відповідача ОСОБА_2 . Твердження відповідача ОСОБА_1 , що вона не проживає за адресою: АДРЕСА_6 не доведено жодними доказами. Водночас, як зазначено вище, власність зобов`язує, тому відповідачі зобов`язані утримувати належне їм майно квартиру АДРЕСА_1 та відповідно оплачувати житлово-комунальні послуги.

У відповідності до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, заперечення відповідача щодо ненадання послуг, судом до уваги не береться, оскільки відповідачі належними та допустимими доказами не довели, що позивач послуги по утриманні будинку та прибудинкової території не надає, чи надає послуги неналежної якості.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідачі отримавши послуги, зобов`язані були оплатити їх вартість у повному розмірі.

Як вбачається із наявних у матеріалах справи розрахунків заборгованості (а.с.8-10, 79), відповідачі за період з вересня 2015 року частково не сплачували витрати за житлово-комунальні послуги, які надавались у квартиру АДРЕСА_1 , внаслідок чого станом на 01.08.2019 року виникла заборгованість у розмірі 3037,14 гривень за утримання будинку та прибудинкової території.

Пунктом 1 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому право прямо відповідає визначених п.4 ч.2 ст.7 Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Така позиція суду кореспондується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 10 грудня 2018 року по справі № 638/11034/15-ц, який підлягає врахуванню іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні аналогічних норм права у відповідності до положень ст.263 ЦПК України, про те що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Оскільки балансоутримувачем даного будинку і виконавцем послуг є ЛКП «Господар», який несе витрати з утримання будинку і прибудинкової території, надає послуги його мешканцям, у тому числі і відповідачам, то останні повинні сплачувати житлово-комунальні послуги, а тому, заперечення відповідачів з приводу відсутності договірних зобов`язань є безпідставними.

Крім цього, посилання відповідачів на звернення до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради щодо проведення ремонту димоходу у квартирі АДРЕСА_1 та надання акту обстеження не може свідчити про ненадання позивачем житлово-комунальних послуг, оскільки із відповіді голови Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради (а.с.42) вбачається, що станом на 20.08.2018 року у відповідачів існувала заборгованість у розмірі 6972,66 гривень та лише після сплати такої ЛКП «Господар» зобов`язується провести ремонтні роботи порушені у зверненні.

Долучені фотознімки до матеріалів справи не свідчать про звільнення відповідачів від обов`язку сплачувати надані позивачем житлово-комунальні послуги у визначеному законом розмірі. Жодних належним чином оформлених звернень щодо ненадання послуг ЛКП «Господар» відповідачами не представлено.

Враховуючи наведене вище, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд не вбачає підстав для звільнення відповідачів від заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст.256, 257 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідачі у поданому відзиві на позовну заяву зазначили, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо пред`явлених позовних вимог, а тому, просять застосувати наслідки пропуску вказаного строку.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги 04.04.2019 року, відтак захист його інтересів може відбуватися у межах трирічного строку, тобто з 04.04.2016 року. Однак, судом встановлено, що перебіг строку позовної давності переривався, оскільки позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу.

Так, ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 30.10.2018 року (а.с.7), скасовано судовий наказ від 08.10.2018 року, виданий Личаківським районним судом м.Львова про стягнення заборгованості за фактично надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 2395,66 гривень, а також судового збору у розмірі 176,20 гривень.

Відтак, у відповідності до вимог ст.264 ЦК України, подана ЛКП «Господар» заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості із відповідачів за надані житлово-комунальні послуги переривала перебіг позовної давності, та такий почався заново. При цьому, час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення солідарно з відповідачів на користь ЛКП «Господар» заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, що надавались споживачам квартири АДРЕСА_1 у розмірі 3037,14 гривень.

Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 1921,0 гривні суми судового збору. Водночас, оскільки відповідач ОСОБА_1 є інвалідом 2-ої групи, загального захворювання (а.с.50, 51), така звільнена від сплати судового збору, так як відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» - від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю 2-ої групи.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позов Львівського комунального підприємства «Господар» задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , на користь Львівського комунального підприємства «Господар» заборгованість за період часу з 01.09.2015 року до 01.08.2019 року, за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 3037,14 гривень (три тисячі тридцять сім гривень 14 копійок).

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Львівського комунального підприємства «Господар» судовий збір у розмірі 1921,0 гривні (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення через Личаківський районний суд м.Львова до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Львівське комунальне підприємство «Господар», місцезнаходження: 79011, м.Львів, вул.Личаківська,75, код ЄДРПОУ - 20822324.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 24 лютого 2020 року.

Суддя Грицко Р.Р.