Єдиний унікальний номер судової справи: 225/6299/20
Номер провадження: 2-в/225/56/2020
Дзержинський міський суд Донецької області
УХВАЛА

Іменем України

01 грудня 2020 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Мигалевича В.В.,

за участю:

секретаря Голубової О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області матеріали ухвали судді Дзержинського міського суду Донецької області від 29 жовтня 2020 року про ініціювання питання щодо можливості часткового відновлення повністю втраченого провадження у цивільній справі № 262/5303/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, закінченій ухваленням рішення Пролетарського районного суду міста Донецька від 25 березня 2014 року,-

ВСТАНОВИВ:

27.10.2020 року ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавочму провадженні по цивільній справі № 262/5303/13-ц за позовом за Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, закінченій ухваленням рішення Пролетарського районного суду міста Донецька від 25 березня 2014 року.

Ухвалою судді Дзержинського міського суду Донецької області від 29 жовтня 2020 року ініційоване питання щодо можливості відновлення повністю втраченого судового провадження в цивільній справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» заборгованості за кредитним договором, що знаходилось в провадженні Пролетарського районного суду м.Донецька.

Належно повідомлені сторони в судове засідання не з`явилися з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у їх відсутності суду не надавали, тому суд розглядав справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд зазначає таке:

Згідно ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення, або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно ст. 489 ЦПК України, втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно ч.ч.1,2 ст.493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги:

1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо);

2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів;

3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи;

4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи;

5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень;

6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі;

7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Із змісту заяви вбачається, що в провадженні Пролетарського районного суду м. Донецька перебувала цивільна справа № 262/5303/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 25 березня 2014 року по цивільній справі № 262/5303/13-ц (провадження № 2/262/12/2014) з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 163716 (сто шістдесят три тисячі сімсот шістнадцять доларів) 15 центів, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3441,00 грн.

Факт ухвалення відповідного рішення, його зміст, підтверджується рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька з Єдиного державного реєстру судових рішень.

При вирішенні питання про відновлення втраченого судового провадження в частині ухвалення 25 березня 2014 Пролетарським районним судом м. Донецька рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» заборгованості за кредитним договором, судом відповідно до вимог ст. 494 ЦПК України були досліджені матеріали з втраченого судового провадження, а саме: повний текст рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 25 березня 2014 року про стягнення заборгованості за кредитним договором з Єдиного державного реєстру судових рішень. Інших документів, які містилися в матеріалах втраченого судового провадження, сторони суду не надали.

Зважаючи на те, що наявні в справі про відновлення втраченого провадження в частині ухвалення рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором дані є достатніми для відновлення втраченого провадження, суд, перевіривши зібрані матеріали, доходить висновку про необхідність часткового відновлення втраченого провадження в частині ухвалення судом рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 60, 258, 259, 488, 489, 493, 494, 354 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Частково відновити втрачене судове провадження по цивільній справі № 262/5303/13-ц (провадження № 2/262/12/2014) за позовом Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, закінченій ухваленням рішення Пролетарським районним судом міста Донецька від 25 березня 2014 року.

Вважати установленим зміст відновленого рішення Пролетарського районного суду м.Донецька від 25 березня 2014 року по цивільній справі № 262/5303/13-ц (провадження № 2/262/12/2014) за позовом Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (повний текст) в наступній редакції:

«

262/5303/13ц

2/262/12/2014

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року Пролетарський районний суд м. Донецька у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

при секретарях Чернета В.І., Дутчак І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Донецька цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Фідобанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ Фідобанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування позову зазначив, що 04.09.2008 року між відповідачем ОСОБА_1 та ПАТ Ерсте Банк ( на теперішній час правонаступник ПАТ «Фідобанк»), був укладений кредитний договір № 014/9136/2/22470, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 108000 доларів США строком користування до 03.09.028 року із сплатою 12,5 % річних для придбання квартири. Позивачем свої зобов`язання за кредитним договором було виконано. Відповідно до зазначеного кредитного договору відповідач зобов`язався щомісячно до 15-го числа кожного місяця здійснювати сплату платежів згідно з Графіком погашення платежів, який є Додатком № 1 до кредитного договору. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором відповідач передав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , про що був укладений договір іпотеки № 014/9136/2/22470 від 04.09.2008 року. Згідно п.4.1.5 договору іпотеки, п. 5.7. кредитного договору відповідач зобов`язаний застрахувати предмет іпотеки на повну його вартість на випадок втрати, пошкодження або загибелі предмета іпотеки, а також здійснити страхування свого життя на користь іпотеко держателя за власний рахунок на весь строк дії кредитного договору, а у випадках закінчення строків договорів страхування протягом дії кредитного договору поновлювати дію договорів страхування та надавати копії платіжних документів про сплату страхових внесків до банку. 08.02.2011 року закінчився термін дії договору страхування заставного майна та станом на 15.05.2013 року обов`язок з приводу страхування (поновлення дії договорів страхування) відповідачем не виконаний. З моменту виникнення заборгованості за кредитним договором, позивач 16.12.2010 року рекомендованим листом направив відповідачу попередження про порушення основного зобов`язання за вих.№13.4.0/926 від 03.12.2010 року, а 23.04.2012 року відповідачу була направлена вимога про усунення порушення основного зобов`язання за вих. № 13.4.0/290. Але, не зважаючи на прийняті позивачем заходи, до цього часу зобов`язання відповідач не виконав, тому умови кредитного договору та договору іпотеки порушенні.

Оскільки відповідачем зобов`язання за кредитним договором виконувались не належним чином, в результаті чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 15.05.2013 року складає 163716,15 доларів США, з яких: сума кредиту 96447,83 доларів США; сума процентів 16795,7 доларів США; пеня за прострочення кредиту 16897,66 доларів США; пеня за прострочення процентів 32278,96 доларів США; штраф 1296,0 доларів США. Враховуючи вищенаведене позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості в розмірі 163716,15 доларів США, а також судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3441,00 грн.

Представник позивача Алєкпєрова Я.А., яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити, надавши суду аналогічні пояснення тим, що викладені у позовній заяві. При цьому пояснив про те, що за договором відповідач отримав кредитні кошти, з умовами договору був згоден, деякий час сплачував кредит. Борг відповідач визнавав, взявши на себе зобов"язання реалізувати належне йому майно та сплатити кредит, однак для цього йому потрібен час. Борг просить стянути в іноземній валюті, яка була надана відповідачу.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав представляти свої інтереси представнику ОСОБА_2 на підставі довіреності, яка в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, надавши суду аналогічні пояснення тим, що викладені у запереченнях відповідача на позов. При цьому пояснила про те, що за договором відповідач отримав кредитні кошти, з умовами договору був згоден, деякий час сплачував кредит, однак перестав його сплачувати у зв"язку зі скрутним материальним становищем. Борг відповідач визнає, однак не згоден з розміром штрафу та пені. Відповідача позивач попереджував про необхідність погашення заборгованості за кредитом, з цього приводу між сторонами велися відповідні перемови. Він має намір реалізувати належне йому майно та вірішити з позивачем спір у добровільному порядку, але для цього йому порібен відповідний час.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання повинне виповнюватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності зі ст. 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений термін(дата) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей термін.

Відповідно до вимог ст. 536 ЦК України за користування чужими коштами боржник зобов`язаний платити відсотки.

Відповідно до вимог ст. ст. 549, 553, 554 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова чи сума інше майно, що боржник повинний передати кредитору у випадку порушення боржником зобов`язання. За договором поручительства поручитель доручається перед кредитором боржника за виконання їм свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У випадку порушення боржником зобов`язання, забезпеченого поручительством, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поручительства не встановлена додаткова (субсидіарна) відповідальність поручителя.

У відповідності до вимог параграфу 2 Глави 71 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.ст. 1048,1049,1050,1052 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. У разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати відсотків, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором.

У судовому засіданні встановлено, що 04.09.2008 року між ПАТ Ерсте Банк (на цей час ПАТ Фідобанк та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 014/9136/2/22470, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 108000 доларів США строком користування до 03.09.028 року із сплатою 12,5 % річних для придбання квартири. Відповідно до п. 5.2 кредитного договору відповідач зобов`язався щомісячно до 15-го числа кожного місяця здійснювати сплату платежів згідно з Графіком погашення платежів, який є Додатком № 1 до кредитного договору. Згідно п. 6.5 кредитного договору позивач, як кредитор, має право достроково вимагати погашення заборгованості позичальника за кредитом або стягнути таку заборгованість, включаючи нараховані відсотки за користування кредитом, комісії та штрафні санкції у випадках порушення позичальником пунктів договору щодо сплати платежів відповідно до графіку платежів, порушення позичальником таабо третіми особами умов укладених договорів забезпечення, а також наявності фактів невиконання позичальником (його гарантами або поручителями) будь-яких зобов`язань. У відповідності із п. 9.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту(в тому числі частково), сплати нарахованих відсотків, інших платежів, що передбачені договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, а також штраф в розмірі 0,1% від суми наданого кредиту за кожний факт порушення строків повернення кредиту (його частини), сплати нарахованих відсотків, інших платежів. (а.с. 8-12).

Згідно Іпотечного договору № 014/9136/2/22470 від 04.09.2008 року відповідач ОСОБА_1 передає позивачу в іпотеку квартиру АДРЕСА_2 , яка складається з 2-х жилих кімнат, загальною площею 52,7 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м., для забезпечення виконання зобов`язань в повному обсязі щодо повернення кредиту, сплати оплати за користування кредиту, комісій, пені, інших платежів, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюються кредитним договором № 014/9136/2/22470 від 04.09.2008 року та будь якими додатковими угодами до нього (а.с. 26-34).

У відповідності із п.4.1.5 договору іпотеки, п. 5.7. кредитного договору відповідач зобов`язаний застрахувати предмет іпотеки на повну його вартість на випадок втрати, пошкодження або загибелі предмета іпотеки, а також здійснити страхування свого життя на користь іпотеко держателя за власний рахунок на весь строк дії кредитного договору, а у випадках закінчення строків договорів страхування протягом дії кредитного договору поновлювати дію договорів страхування та надавати копії платіжних документів про сплату страхових внесків до банку. Але як вбачається з копії договору добровільного страхування заставного майна, 08.02.2011 року закінчився термін дії зазначеного договору, тому обов`язок з приводу страхування (поновлення дії договорів страхування) відповідачем не виконаний. (а.с. 42-44).

Згідно наданого розрахунку суми боргу по кредитному договору № 014/9136/2/22470 від 04.09.2008 року, загальна сума заборгованості станом на 15.05.2013 року складає 163716,15 доларів США, яка складається з: 96447,83 доларів США сума кредиту; 16795,7 доларів США сума процентів; 16897,66 доларів США пеня за прострочення кредиту; 32278,96 доларів США пеня за прострочення процентів; 1296,0 доларів США - штраф. (а.с.5-7).

Суд не приймає до уваги ствердження представника відповідача з приводу незаконого нарахування штрафу та невірного визначення розміру пені, так як вказані обставини, крім пояснень представника відповідача, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а навпаки в повній мірі спростовуються дослідженіми в судовому засіданні доказами.

Тому суд, перевіривши розрахунок наданий представником позивача, вважає його таким, що відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору, і у суду відсутні будь - які сумніви в його правильності, законності та об"єктивністі.

Згідно копії виписки по рахунку відповідача ОСОБА_1 та копії заяви-анкети № 1161 позичальника-фізичної особи на отримання кредиту, банк виконав свої зобов`язання перед відповідачем щодо надання останньому кредитних коштів. (а.с. 35, 108-111).

Крім того, як вбачається з наданих суду копій документів, позивач звертався до відповідача з попередженням про порушення основного зобов`язання та вимогою про усунення порушення зобов`язань дострокове повернення боргу щодо сплати заборгованості за кредитом, однак відповідач жодним чином на цю вимогу не відреагував, що свідчить про порушення відповідачем умов кредитного договору. (а.с. 36-41).

Згідно п.4.1.5 договору іпотеки, п. 5.7. кредитного договору відповідач зобов`язаний застрахувати предмет іпотеки на повну його вартість на випадок втрати, пошкодження або загибелі предмета іпотеки, а також здійснити страхування свого життя на користь іпотеко держателя за власний рахунок на весь строк дії кредитного договору, а у випадках закінчення строків договорів страхування протягом дії кредитного договору поновлювати дію договорів страхування та надавати копії платіжних документів про сплату страхових внесків до банку. Але як вбачається з копії договору страхування заставного майна, 08.02.2011 року закінчився його термін дії та станом на 15.05.2013 року обов`язок з приводу страхування (поновлення дії договорів страхування) відповідачем не виконаний.

Відповідно до п. 1.1 Статуту Публічного акціонерного товариства "Фідобанк", зареєстрованого 30.12.2013 року державним реєстратором Головного управління юстиції у м.Київі, Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ "Фідокомбанк", який в свою чергу був правонаступником прав та обов`язків ВАТ «Ерсте Банк» та ПАТ «Ерсте Банк». ( а.с.а.с. 122-144 ).

Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про можливість задоволення позову ПАТ Фідобанк і стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 014/9136/2/22470 від 04.09.2008 року у розмірі 163716,15 доларів США.

У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплаченого судового збору на користь держави в сумі 3441,00 гривень, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 536, 549, 553, 554, 1048, 1049, 1050, 1052 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 74, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Фідобанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Донецьку, ІІН НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Фідобанк (скорочено ПУАТ «Фідобанк»), м.Київ, вул. Червоноармійська, 10, достроково заборгованість за кредитним договором із фізичною особою № 014/9136/2/22470 від 04.09.2008 р. з відсотками, пенею та штрафом у сумі 163716 (сто шістдесят три тисячі сімсот шістнадцять доларів) 15 центів, з яких : сума кредиту 96447,83 доларів США; сума процентів 16795,7 доларів США; пеня за прострочення кредиту 16897,66 доларів США; пеня за прострочення процентів 32278,96 доларів США; штраф 1296,0 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Донецьку, ІІН НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Фідобанк (скорочено ПУАТ «Фідобанк»), м.Київ, вул. Червоноармійська, 10, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3441 (три тисячі чотириста сорок одна) гривня 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Пролетарський районний суд м. Донецька. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: І.В.Семіряд »

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання ЦПК України в редакції від 03.10.2017 (п. 15.5 ч. 1 Розділу XIІІ Перехідних Положень ЦПК України).

Суддя