Справа № 509/1268/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.

при секретарі Сірман Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2018 року позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 23.05.2017 року приватним нотаріусом Дніпрвського міського нотаріального округу Бондар І.М. був вчинений виконавчий напис № 4541, яким було звернено стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» невиплачених у строк відповідно до умов кредитного договору б/н від 28.09.2011 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 23.05.2017 року грошових коштів у сумі 70 378 грн.

Овідіопольським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Одеській області було відкрито виконавче провадження за № ВП 55504772 відносно позивача ОСОБА_1 про звернення стягнення на заробітну плату грошову суму у розмірі 70 378 грн.

Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, нотаріус не перевірив наявність повідомлення боржника кредитором про наявність заборгованості та необхідність її погашення та спірний виконавчий напис вчинено за відсутності безспірності вимоги, тому позивач просить суд визнати виконавчий напис нотаріуса № 4541 від 25.05.2017 таким, що не підлягає виконанню.

Позивач в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, якою повідомив, що свій позов підтримує та просить про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника та письмовий відзив на позов, вказуючи, що вважає позовну заяву необґрунтованою, а позовні вимоги незаконними, оскільки діючим порядком вчинення виконавчих дій не передбачено обов`язкове надання нотаріусу для вчинення виконавчого напису за кредитним договором будь-яких інших, не передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. №1172 документів, а також й обов`язкове витребування нотаріусом інших документів або пояснень сторін, та зі свого боку для вчинення виконавчого напису банк надав нотаріусу всі необхідні документи, що підтверджують заборгованості за кредитним договором. Діючим порядком вчинення нотаріальних дій встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012р. №296/5, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999р. №1172. З урахуванням цього, вчинений нотаріусом напис був здійснений у відповідності до чинного законодавства, підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії у нотаріуса не було, а подані для вчинення нотаріальної дії документи відповідали вимогам законодавства України, що свідчить про спростування доводів позивача ОСОБА_1 не отримував коштів від Банку.

Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна в судове засідання не з`явилась, надала до суду заява про розгляд справи за її відсутністю.

Дослідивши письмові докази по справі суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку , встановлених законом.

Також згідно ст.88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо надані документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем.

Так, п.2 Положення КМУ встановлено, що для одержання виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Проте навіть не зважаючи на таке Положення котрим керуються нотаріуси ,вони вчиняють написи не на договорах , а на анкетах заявах, або взагалі не кредитних договорах. Позивач зазначив, що обставини викладені у відзиві є необґрунтованими, оскільки вказаний виконавчий напис вчинено з порушеннями вимог законодавства, а саме, заборгованість за укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором не існувала так як кошти не отримував,; порушено порядок здійснення виконавчого напису - відсутні належні і допустимі документальні докази на підтвердження факту направлення вимоги або повідомлення про наявність заборгованості позивачеві, рекомендованим листом у встановленому порядку не повідомлявся. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку па підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Тому, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином , що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

З дня призначення слухання справи суд просив у відповідача надати копію спірного кредитного договору та копію кредитної справи, однак вищевказані документи у позивача відсутні, бо по цей час вони не надані суду для огляду.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не отримував коштів з ЗАТ Комерційний банк «Приватбанк» , та не було укладено кредитного договору.

Виконавчий напис нотаріуса визнається таким, що не підлягає виконанню при відсутності оригіналукредитногодоговору.

Виконавчий напис - це нотаріальна дія, яка є ласим шматком для нотаріуса, адже за її вчинення він бере 1% від суми боргу. Завдяки цьому, деякі нотаріуси вчиняють виконавчі написи ідуть на порушення без жодних вагань, тому що кошти отримують сьогодні, а суд достане їх через рік- два. До речі, як правило нотаріуси не з`являються у судовізасідання, чим ще більше затягують справу.

У відповідності до ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції станом на 01.11.2011 рік, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Як випливає з положення ч.2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», для виконання судових рішень встановлюються строки, перебіг яких починається з наступного дня після набрання рішення законної сили.

Відповідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Згідно до ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

У пунктах 3.1, 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Суд приходить до висновку, що заборгованість у ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК" не має.

Крім того, документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку.

Із наданих документів вбачається, що нотаріусу був наданий Розрахунок заборгованості боржника станом на 23.05.2017 р. з урахуванням заборгованості за кредитом та відсотками, та не було надано первинні бухгалтерські документи, кредитного договору, на номер якоїкредитної картки покладені кошти. Отже, наявні у нотаріуса документи на час вчинення ним виконавчого напису не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором.

Відповідачем також не було надано суду доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням вищенаведених положень законодавства, тому наявні правові підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1057,20 грн., та 352,40 грн, за подачу клопотання про витребування доказів.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 256-259, 261, 265 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №4541 від 23.05.2017р., вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, щодо стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 у сумі 70 378 грн., з урахуванням заборгованості за тілом кредиту у розмірі 24 818 грн. 51 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 7 263 грн. 72 коп., пеня 34 446, 32 гривень, пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100, 00грн., - 850, 00 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1057,20 грн. (одну тисячу п`ятдесят сім гривень 20 коп.), та 352,40 грн. за подачу клопотання про витребування доказів.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Бочаров А.І.