КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У х в а л а

м. Київ Справа № 372/2815/20

25 листопада 2020 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кулікової С.В., перевіривши виконання вимог ст. 354, ст. 356 ЦПК України за апеляційною скаргою позивача Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Обухівського районного суду Київської області від 04 листопада 2020 року, ухвалено під головуванням судді Проць Т.В., у цивільній справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення боргу по переплаті пенсії,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 04 листопада 2020 року у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення боргу по переплаті пенсії відмовлено.

Повний текст рішення суду складено 05 листопада 2020 року.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, 11 листопада 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати судове рішення від 04 листопада 2020 року, та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Також, позивач в апеляційній скарзі клопотав про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Обухівського районного суду Київської області від 04 листопада 2020 року.

Перевіривши відповідність поданої апеляційної скарги вимогам ст.ст. 354, 356 ЦПК України, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Стаття 185 ЦПК України передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а з підстав, визначених частиною 1 цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 29 Постанови «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звертаючись із клопотанням про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, апелянт не навів доводів і не подав докази на підтвердження того, що майновий стан перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання про відстрочення сплати судового збору є необгрунтвоаним, а тому задоволенню не підлягає.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Відповідно до п. 6 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви до суду першої інстанції становив 2 102,00 грн, а тому враховуючи положення п.6 ч. 2 ст. 4 вищевказаного Закону, позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 150 % що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, тобто 3 153,00 грн.

За наведених обставин, суд пропонує апелянту усунути зазначені недоліки апеляційної скарги шляхом подання на адресу Київського апеляційного суду оригіналу документу про сплату судового збору на суму 3 153,00 грн. за реквізитами: одержувач - УК у Солом.р-ні/Соломян р-н/22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026010, МФО банку: 899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 38050812.

Керуючись ст. 185, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу позивача Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом семи днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити, що у разі не виконання вимог даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя: