Справа № 302/1025/20
У Х В А Л А

26.11.2020 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кривка В.П.,

з участю: секретар с/з Гажук Н.В.,

без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в райсуді в смт.Міжгір`ї цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міжгірської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно ,-

В С Т А Н О В И В:

19.10.2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 20.10.2020 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

Відповідач - в особі в.о. Міжгірського селищного голови - секретар ради Пішта М.Ф., в підготовче судове засідання не з`явилась, подавши суду заяву в якій просить розгляд справи провести за відсутності представника Міжгірської с/ради, щодо задоволення позову заперечень не має.

Позивачка ОСОБА_1 подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, ознайомившись із змістом позову та матеріалами цивільної справи, заявою сторони відповідача, за змістом якої по суті вбачається визнання позову відповідачем, дійшов до наступного висновку.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідач подав суду заяву, яка за змістом відповідає заяві про визнання позову. Однак, підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд не вбачає, бо визнання позову суперечить закону та порушує права та інтереси інших осіб, виходячи з такого.

За змістом позовних вимог на житлову квартиру, що є предметом спору ОСОБА_2 (матері позивачки) 15.07.1996 року було видано ордер на вселення її сім`ї з шести чоловік до житлової трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 . На час видачі зазначеного ордеру сім`я ОСОБА_3 мала такий склад: ОСОБА_4 , 1961 р.н. - чоловік; ОСОБА_5 , 1986 р.н. - дочка, ОСОБА_6 , 1991 р.н. - дочка; ОСОБА_7 , 1991 р.н.; ОСОБА_8 , 1987 р.н. - дочка (позивачка).

Статтею 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затверджене наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396, всі, хто проживає в житлі, що належить до державного житлового фонду мають право приватизувати його. Приватизація квартири здійснюється при наявності ордера на неї. Особу, на яку виписано цей документ, називають наймачем, а ті, хто був вселений і прописаний в житло разом з нею, відносяться до членів сім`ї та є учасниками процедури приватизації.

Відповідно до ст. 58 Житлового кодексу ордер на жиле приміщення є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Отже, з врахуванням вищенаведеного ордер на житло підтверджує наявність в особи відповідного права користування житловим приміщенням, в тому числі членів сім`ї особи, на ім`я якої було видано ордер. Передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється у приватну власність (спільну сумісну, спільну часткову) за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цих квартирах, кімнатах у комунальній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається житло. Житлову квартиру за адресою по АДРЕСА_2 було виділену в спільне користування ОСОБА_3 та її членам сім`ї: ОСОБА_4 , 1961 р.н.; ОСОБА_5 , 1986 р.н, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , 1987 р.н.

ОСОБА_3 (мати позивачки) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_9 (батько позивачки) проживає та зареєстрований в спірній житловій квартирі разом із позивачкою. Відомостей про інших членів сім`ї ОСОБА_3 - дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , позивачка суду не надала та не надала нотаріально завірені письмові згоди цих осіб, в тому числі і батька ОСОБА_9 , щодо визнання за позивачкою в цілій частці права власності на квартиру.

За наведених підстав, суд приходить до висновку, що у разі прийняття судом визнання позову відповідачем, можуть бути порушені права та інтереси інших громадян, а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ..

На підставі вищевикладеного та ч.4 ст 206 ЦПК України, суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжити підготовчий судовий розгляд справи, з обов`язковою участю сторін у справі.

Керуючись ст. ст.189, 196-198, 206 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у прийнятті визнання відповідачем позову.

Продовжити підготовчий судовий розгляд справи.

Визнати явку сторін в підготовче судове засідання 17 грудня 2020 року на 11 год.00 хв.

обов`язковою.

Про час і місце судового засідання повідомити сторін, копію ухвали надіслати сторонам з судовою повісткою.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу суду можуть бути внесені до апеляційної скарги на остаточне судове рішення по справі.

Ухвалу суду складено 30.11.2020.

Суддя:В. П. Кривка