Справа №461/7951/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря Івасюти Н.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований Галицьким відділом реєстрації актів цивільного стану м. Львова, про що в книзі реєстрації актів про одруження 08 серпня 2008 року зроблено відповідний актовий запис №235.

Позов мотивує тим, що на протязі останніх п`яти років сімейне життя погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач нехтує сімейними цінностями, мають місце постійні сварки. Вважає, що шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Під час шлюбу народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що примирення між ним та відповідачем неможливе, просить задовольнити позов.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Крім того зазначив, що останні чотири роки виникають постійні сварки та три місяці із відповідачем не проживають разом.

Відповідач в судовому засіданні позов заперечила, вказуючи, що останні два роки стосунки із позивачем погіршились, оскільки він покидає спільне місце проживання на тривалі періоди та не з`являється вдома по декілька тижнів.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з матеріалів справи сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Галицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, за відповідним актовим записом №235 (а.с.8).

Згідно ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Судом встановлено, що сторони останні місяці не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, примирення між ними неможливе та суперечить інтересам подружжя.

У шлюбі в позивача та відповідача народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження, виданого Галицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції за №358041 серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

У ході судового провадження примирення між сторонами не відбулось, позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи те, що сторони спільно не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що примирення між сторонами є неможливим, сімейний розлад носить тривалий та постійний характер, сім`ю поновити неможливо, а тому є підстави для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в розмірі 768,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який укладений 08 серпня 2008 року у Галицькому відділі державної ресєтрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (актовий запис № 235).

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь держави 768 гривень 40 копійок судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 27 лютого 2020 року.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.