ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року

м. Черкаси

справа № 712/8735/20 провадження № 22-ц/821/1724/20 категорія на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.,

суддів: Карпенко О.В., Нерушак Л.В.

секретаря: Анкудінова О.І.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Комунальне підприємство «Черкасиводоканал»

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 вересня 2020 року (постановлену в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси під головуванням судді Троян Т.Є.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Черкасиводоканал» про зобов`язання утриматись від вчинення певних дій та зобов`язання укласти договір про надання послуг.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст вимог

07 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП «Черкасиводоканал» про зобов`язання утриматись від вчинення певних дій та зобов`язання укласти договір про надання послуг.

Також, 07 вересня 2020 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що ОСОБА_1 31 липня 2020 року отримав листа від КП «Черкасиводоканал», який містив попередження від 29 липня 2020 року № 3077/12, в якому КП «Черкасиводоканал» вимагало від позивача, як від власника квартири, сплатити борг на загальну суму 5 127 грн. 66 коп., яка не була встановлена жодним судом та про стягнення якої не існує рішення суду, яке набрало законної сили.

На думку позивача, у попередженні вказано про можливе порушення його права власності, оскільки в листі йдеться про намір самовільно вчинити дії щодо опломбування запірних вентелів за адресою позивача: АДРЕСА_1 .

Спір, який розглядається в межах цієї справи стосується дій КП «Черкасиводоканал», які містяться в попередженні від 29 липня 2020 року про сплату боргу в розмірі 5 127 грн. 66 коп.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначив, що він не має договірних відносин з КП «Черкасиводоканал», ніяких послуг від даного підприємства він не отримує, судовим рішенням сума заборгованості не встановлена, жодних розрахунків щодо формування, встановлення та застосування тарифів КП «Черкасиводоканал» йому не надавало.

Заявник вважає, що за таких обставин існує небезпека свавільних дій КП «Черкасиводоканал» щодо самовільного опломбування запірних вентелів та припинення водопостачання за адресою власності позивача до вирішення спору.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони КП «Черкасиводоканал» або будь-якій залученій підприємством третій особі вчиняти будь-які дії щодо незаконного проникнення працівників підприємств до житлового приміщення ОСОБА_1 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . та вчиняти будь-які дії щодо самовільного примусового опломбування запірних вентелів в житловому приміщенні за вищевказаною адресою.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 вересня 2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що в своїх позовних вимогах ОСОБА_1 не визнає розмір заборгованості перед підприємством КП «Черкасиводоканал», вказує на відсутність між сторонами договірних відносин та просить працівників підприємства утриматись від будь-яких дій, які передбачають порушення права ОСОБА_1 .

Вимоги заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову є фактично частиною вимог, заявлених у позовній заяві і їх задоволення буде свідчити про задоволення позову без його розгляду по суті.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 вересня 2020 року як незаконну та прийняти нову постанову, якою вимоги заяви про забезпечення позову задовольнити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при вирішенні питання щодо забезпечення позову не звернув увагу, що такі вимоги відповідають меті застосування інституту забезпечення позову та є ефективним засобом захисту порушених прав. Суд не пересвідчився в тому, що існує реальна загроза свавільного втручання підприємством КП «Черкасиводоканал» у мирне володіння позивачем своїм нерухомим майном і в даному випадку невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що намір позивача захистити свої права та інтереси, які позивач вважає порушеними, в даному випадку не буде реалізовано у разі вчинення дій відповідачем щодо примусового опломбування запірних вентелів та не відповідатиме завданню цивільного судочинства і порушить право ОСОБА_1 на судовий захист.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від представника КП «Черкасиводоканал» - Зелтіньш Ю.Ю. останній вказав, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і підстав для скасування ухвали суду про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову немає. В обгрунтування відзиву зазначив, що за загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази, що невжиття заходів забезпечення позову може привести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Крім того, у відзиві вказано, що КП «Черкасиводоканал» у своїй відповіді від 17 вересня 2020 року № 3790/12 на заяви ОСОБА_1 повідомило останнього про врахування незгоди позивача щодо суми боргу та роз`яснило, що питання про припинення/обмеження надання послуг відтерміновано та буде розглянуто повторно після прийняття рішення судом.

Крім того, до відзиву на апеляційну скаргу додано ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 вересня 2020 року у справі № 712/15056/19 у справі за позовом КП «Черкасиводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення, якою вже було частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та заборонено КП «Черкасиводоканал» вчиняти будь-які дії з опломбування запірних вентелів за адресою: АДРЕСА_1 .

А тому задоволення ще однієї заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову з тими самими вимогами буде подвійним накладення заборони і крім того пропонований позивачем спосіб забезпечення позову фактично за своїм змістом є ухваленням рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до КП «Черкасиводоканал» про зобов`язання утриматись від вчинення певних дій без розгляду справи по суті.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що 07 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами про зобов`язання утриматись від певних дій та зобов`язання укласти договір про надання послуг.

Для забезпечення вказаного позову, позивач надав суду також заяву, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони КП «Черкасиводоканал» або будь-якій залученій підприємством третій особі вчиняти будь-які дії щодо незаконного проникнення працівників підприємств до житлового приміщення ОСОБА_1 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . та вчиняти будь-які дії щодо самовільного примусового опломбування запірних вентелів в житловому приміщенні за вищевказаною адресою.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме позовної заяви (а.с. 1-8) ОСОБА_1 звернувся до суду до відповідача КП «Черкасиводоканал» з вимогами про зобов`язання відповідача утриматись від будь-яких дій, які передбачають можливість порушення права власності позивача та зобов`язання укласти між сторонами договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення у відповідності до вимог закону та договір про реструктуризацію заборгованості.

Для забезпечення позовних вимог, до суду також була подана заява про забезпечення позову.

Підставою для звернення до суду з позовом та з заявою про забезпечення позову стало отримання позивачем листа № 3077/12 від 29 липня 2020 року

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй постанові від 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п. 3-4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9).

Суд першої інстанції, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, зважаючи на передбачену законом заборону вживати заходи забезпечення позову, за змістом тотожні задоволенню заявлених позовних вимог, дійшов правильного висновку про відмову у вжитті заходів забезпечення позову, оскільки заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач у своїй заяві, тотожні задоволенню позовних вимог.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду, оскільки заява про забезпечення позову не може ґрунтуватися на припущеннях, а факт того, що невжиття заходів забезпечення позову у спосіб, визначений позивачем, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, постановленого за наслідками розгляду його позову, має бути доведеним належними, допустимими та достовірними доказами. Крім того, як вбачається з доданої до відзиву копії ухвали суду від 17 вересня 2020 року у справі № 712/15056/19 між цими самими сторонами з предметом позовних вимог про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову вже було задоволено та заборонено позивачу вчиняти будь-які дії з опломбування запірних вентелів за адресою позивача.

Тому, враховуючи вищеприведені обставини, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди позивача з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою і законності та обґрунтованості постановленої судом ухвали не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Черкасиводоканал» про зобов`язання утриматись від вчинення певних дій та зобов`язання укласти договір про надання послуг залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлено 24 листопада 2020 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді О.В. Карпенко

Л.В. Нерушак