Справа № 724/1540/19
Провадження № 2/724/11/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді: Руснака А.І.

за участю секретаря судового засідання: Татарчук Л.А.

сторін:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Раєвського І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження в місті Хотині Чернівецької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання особистої приватної власності на незавершене будівництвом житловий будинок та присадибні споруди і будівлі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Хотинського районного суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання особистої приватної власності на незавершене будівництвом житловий будинок та присадибні споруди і будівлі.

В обґрунтування позову посилається на те, що 18 вересня 1989 року вона уклала шлюб із ОСОБА_4 , який зареєстрували у виконавчому комітеті Клішковецької сільської ради Хотинського району. При цьому, проживали із чоловіком у її батьків в с. Клішківці, Хотинського району.

Зазначає, що 10 січня 1994 року на підставі Договору купівлі-продажу вона придбала в ОСОБА_5 житловий будинок 1900 року забудови, що розташований в АДРЕСА_1 . На той час вона та її чоловік ОСОБА_4 зареєструвалися за вказаною адресою, про що свідчать дані погосподарської книги, там і проживали.

При цьому, 28 січня 1994 року виконком Клішковецької сільської ради, розглянувши її заяву, своїм рішенням № 10/1 від 28 січня 1994 року «Про надання земельної ділянки у користування», надав їй в постійне користування , для ведення особистого підсобного господарства земельну ділянку розміром 0,27 га., яка розташована біля житлового будинку АДРЕСА_1 , який куплений у гр. ОСОБА_5 .

Вказує, що 28 січня 1994 року виконком Клішковецької сільської ради розглянувши її заяву, своїм рішенням надав Дозвіл на будівництво житлового будинку, сараю, вбиральні, літньої кухні та гаражу.

Згідно Проекту забудови земельної ділянки індивідуального забудовника та Акту виносу в натурі земельної ділянки індивідуального забудовника, на земельній ділянці № 3011-1854 в 1994 року на місці старої будівлі, розпочали будівництво житлового будинку з присадибними спорудами.

При цьому, що вони в 1994 році розпочали будівництво житлового будинку на місці старого житлового будинку, який належав ОСОБА_5 , що підтверджує довідкою сільської ради

Зазначає, що як в Договорі купівлі продажу житлового будинку від 10 січня 1994 року, в Рішенні виконкому Клішковецької сільської ради про надання земельної ділянки в постійне користування від 28 січня 1994 року в отриманому Дозволі на будівництво житлового будинку від 28 січня 1994 року та оформленні будівельного паспорту № 114 від 22 липня 1994 року, стороною покупцем, заявником до сільської ради, відділу архітектури виступає тільки вона одна. Крім того, оплату за проектну документацію на забудову земельної ділянки та оформлення будівельного паспорту № НОМЕР_1 здійснила вона особисто 22 липня 1994 року в розмірі 4000 (чотири тисячі) карбованців.

Також, вказує, що будівництво житлового будинку, вбиральні та огорожі по АДРЕСА_1 , здійснювалося її рідним братом ОСОБА_6 , двоюрідним братом ОСОБА_7 та вінчальним батьком ОСОБА_8 .

Однак, в 1999 році вони із чоловіком ОСОБА_4 припинили свої сімейні стосунки, офіційне припинення яких оформлено 30 червня 2000 року, про що було видано Свідоцтво про розірвання шлюбу.

30 жовтня 2000 року вона зареєструвала свій шлюб із ОСОБА_3 . У зв?язку із одруженням, вони переїхали проживати до чоловіка ОСОБА_9 у АДРЕСА_2 , де й проживають по даний час.

Таким чином, починаючи з грудня 1999 року будівництво спірного недобудованого житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , нею було припинено. Жодних будівельних робіт або інших дій щодо завершення недобудованого житлового будинку розпочатого в 1994 році, а ні вона, а ні її колишній чоловік ОСОБА_4 або теперішній чоловік ОСОБА_3 не проводили.

Вважає, що нерухоме майно, зокрема: незавершене будівництвом житлового будинку, вбиральні та огорожа, які розташовані по АДРЕСА_1 не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із теперішнім чоловіком ОСОБА_3 та розподілу між нею та відповідачем ОСОБА_3 не підлягає, так як розпочате у 1994 році не припинене будівництво у 1999 році задовго до реєстрації шлюбу, зокрема 30 жовтня 2000 року.

Так, бажаючи оформити право власності як на земельну ділянку, яка передана в постійне користування у 1993 році та незавершене будівництво житлового будинку, вбиральня та огорожа, розташованого по АДРЕСА_3 , вона звернулася із відповідними заявами до Клішковецької сільської ради Хотинського району.

Крім того, зазначає, що 08 серпня 2003 року рішенням 10-ї сесії ХХІV скликання Клішковецької сільської ради «Про передачу землі у приватну власність», площу 0,50 га., в тому числі для обслуговування житлового будинку 0,25 га та для ведення особистого присадибного господарства 0,25 га передано їй у постійне користування.

На підставі зазначеного рішення, 09 листопада 2004 року вона отримала Держаний акт на право власності на земельну ділянку.

12 квітня 2012 року рішенням виконавчого комітету Клішковецької сільської ради незавершеному будівництвом житлового будинку, вбиральні та огорожі присвоєно юридичну адресу АДРЕСА_3 .

При цьому, згідно Довідки про технічний стан нерухомого майна, станом на 31 травня 2019 року становить 81 відсоток.

Зазначає, що на підставі наведених документів була проведена Державна реєстрація права власності на об`єкт незавершеного будівництва з належними спорудами, зокрема: житловий будинок, вбиральня та огорожа.

Також, вказує, що у зв`язку із відсутністю порозумінь, поваги одне до одного, спільної думки щодо вирішення звичайних побутових та сімейних питань, через постійні конфлікти, починаючи з грудня 2017 року їх спільне подружнє життя та шлюбні відносини були фактично припинені.

Однак, незважаючи на те, що відповідач ОСОБА_3 до незавершеного будівництва житлового будинку з належними спорудами права не має, при бажанні переоформити зазначене спірне незавершене будівництв житлового будинку з належними спорудами, зокрема: вбиральня та огорожу на доньку від першого шлюбу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перешкоджає, відмовляється надати згоду.

Так, при зверненні до нотаріальної контори на переоформлення незавершеного будівництвом житлового будинку з належними спорудами (вбиральню та огорожу) на доньку від першого шлюбу ОСОБА_10 , відповідач ОСОБА_3 надати згоду відмовляється, так як вона офіційно перебуває з відповідачем у шлюбі, а для переоформлення зазначеного нерухомого майна необхідна згода подружжя.

На підставі вищевикладеного, просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги, визнавши за нею особистої приватної власності на незавершене будівництвом житловий будинок та присадибні споруди й будівлі.

Позивач та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Раєвський І.А. в судовому засіданні заперечував відносно заявлених позовних вимог, мотивуючи це тим, що ОСОБА_3 спільною працею із своєю дружною ОСОБА_1 в період часу із 2000 по 2005 рік та за спільні кошти сім`ї побудували стіни, дах, замовили столярні вироби (вікна та двері), чим в загальному довели будівництво до 81 % готовності.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності. При цьому зазначив, що будівництво спірного житлового будинку вони розпочали разом із ОСОБА_1 у 1994 році. Однак, після того, як їхні спільні сімейні стосунки в 1999 році були припинені, було припинено й будівництво спірного житлового будинку. Не заперечує проти задоволення позову, шляхом визнання спірного незавершеного будівництвом житлового будинку, розташованого в с. Клішківці, Хотинського району за ОСОБА_1 .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка, позивач ОСОБА_1 пояснила суду, що в 1994 році вона спільно із тодішнім її чоловіком ОСОБА_4 почали будівництво житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 . При цьому в 1999 році його будівництво було припинено, у зв?язку із припиненням сімейних відносин із відповідачем ОСОБА_1 . На той час будинок був піднятий стінами та накритий. В кінці 2000 року вона вийшла заміж за ОСОБА_3 та переїхала проживати до нього в м. Хотин, а будівництво будинку у с. Клішківці так і не продовжувалося. Вона займалася оформленням документів на незавершений будівництвом житловий будинок, якому в 2012 році було присвоєно нову юридичну адресу. Намагаючись оформити документи на спірний будинок за своєю донькою ОСОБА_10 , відповідач відмовляється від згоди, мотивуючи це тим, що якщо розподілу підлягає їхній спільний будинок в м. Хотин, тому й має бути розділено будинок в с. Клішківці, хоча особисто ніяких дій щодо його будівництва не здійснював.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що будівництво спірного будинку в АДРЕСА_1 , проводилося до 2000 року. Він особисто допомагав робити двері та вікна в будинку. Підтвердив, що будинок був піднятий стінами та накритий і з того часу більше нічого не змінювалося.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що будівництво спірного будинку проводилося протягом шести років, у 2000 році було припинено. Будинок був піднятий та накритий, встановлені вікна та двері, однак ОСОБА_3 ніякої участі в будівництві не приймав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що будівництво спірного будинку в АДРЕСА_1 тривало починаючи з 1994 року по 1999 рік. З того часу він так і стоїть з піднятими стінами, накритий та встановленими вікнами та дверима.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що будівництво даного будинку розпочала його сестра ОСОБА_1 спільно з її першим чоловіком ОСОБА_4 у 1994 році та завершила в 1999 році. На той час були збудовані стіни будинку, встановлені двері та вікна та накрито будинок.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що її батько ОСОБА_3 участі в будівництві будинку в с. Клішківці ні разу не приймав, так як він був побудований із першим чоловіком матері ОСОБА_4 . Однак, батько вимагає розподілу будинку.

Допитавши сторін, свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правилами ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною першою ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Відповідно до витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 4 від 16.08.2019 року вбачається, що 18 вересня 1989 року ОСОБА_14 уклала шлюб із ОСОБА_4 у виконавчому комітеті Клішковецької сільської ради Хотинського району, за актовим записом № 47, який при цьому було розірвано між ними 30 червня 2000 року у відділі ДРАЦС Хотинського РУЮ в Чернівецькій області (а.с. 6).

Згідно договору купівлі-продажу від 10 січня 1994 року, зареєстрованого в Клішковецькій сільській Раді народних депутатів, ОСОБА_15 купила в ОСОБА_5 належний йому на праві особистої власності жилий будинок, 1990 року забудови, одноповерховий, саманний, жилою площею 18 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 на земельній ділянці Клішковецької сільської Ради народних депутатів (а.с. 9-10).

Так, рішенням виконкому Клішковецької сільської Ради народних депутатів від 28 січня 1994 року про надання земельних ділянок у користування, ОСОБА_16 було закріплено 0,27 га. біля жилого будинку, який вона купила у ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 (а.с. 12-13).

При цьому, виконкомом Клішковецької сільської ради та головним архітектором Хотинського району ОСОБА_15 28 січня 1994 року було надано дозвіл на будівництво житлового будинку, сарая, літньої кухні та гаража (а.с. 19).

Відповідно до довідки виконкому Клішковецької сільської ради Хотинського району № 1736 від 10.07.2019 року вбачається, що дійсно ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був куплений житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , та дійсно в 1994 році було розпочато будівництво нового житлового будинку на місці старого житлового будинку (а.с. 29).

Судом встановлено, що 30 жовтня 2000 року ОСОБА_3 та ОСОБА_17 зареєстрували свій шлюб у Відділі РАГС Хотинського РУЮ Чернівецької області, актовий запис № 67, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 (а.с. 30).

Крім того, згідно рішення Клішковецької сільської ради від 08 серпня 2003 року, ОСОБА_1 надані земельні ділянки загальною площею 0,50 га, із яких: 0,25 га. для будівництва обслуговування житлового будинку та господарських будівель; 0,25 га. для ведення особистого селянського господарства (а.с. 31).

При цьому, судом встановлено, що 09 листопада 2007 року ОСОБА_1 було видано державні акти на право власності на вищевказані земельні ділянки, а саме: на земельну ділянку, площею 0,2500 га., для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, серії ЯД № 115791 (а.с. 32); на земельну ділянку, площею 0,2238 га., для ведення особистого селянського господарства (а.с. 33).

Також, згідно рішення виконавчого комітету Клішковецької сільської ради Хотинського району від 11 квітня 2012 року було присвоєно незавершеному будівництвом житловому будинку ОСОБА_1 юридичну адресу: АДРЕСА_3 (а.с. 35).

Із витягу з реєстру права власності на нерухоме майно вбачається, що власником об`єкту незавершеного будівництва, з належними спорудами за адресою: АДРЕСА_3 є ОСОБА_1 (а.с. 36).

Так, Верховний Суд України у постанові від 07.12.2016 року по справі № 6-1568цс16 дійшов правового висновку, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками:1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для надання такому майну статусу спільної сумісної власності подружжя.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 24.01.2020 року в справі № 910/10987/18 звернув увагу на те, що відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

При цьому, п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Подібний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі N 911/3594/17, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2018 у справі N 925/1121/17, від 17.04.2019 у справі N 916/675/15.

Таким чином, оформлення та реєстрація права власності на незавершений будівництвом житловий будинок із належними до нього господарськими спорудами, який розташований у АДРЕСА_3 , яка булла здійснена під час перебування ОСОБА_1 в шлюбі із ОСОБА_3 не свідчить про те, що він є набутим ними в шлюбі за рахунок спільних коштів подружжя.

Посилання представника відповідача ОСОБА_18 про те, що його довіритель ОСОБА_3 своєю спільною працею із ОСОБА_1 , за спільні кошти, в період перебування в шлюбі здійснювали будівництво спірного, незавершеного будівництвом житлового будинку в АДРЕСА_3 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вказаний незавершений будівництвом житловий будинок з господарськими спорудами не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та поділу не підлягає.

Аналогічних висновків суд дійшов і щодо вимог ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на земельні ділянки, а саме: для будівництва та обслуговування житлового будинку й господарських будівель, а також ведення особистого селянського господарства, що знаходяться по АДРЕСА_3

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того ч.ч. 2,3 ст. 331 ЦК України визначено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає із моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачене, але прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту його державної реєстрації.

Так, до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У разі необхідності, особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.

На час розгляду справи в суді встановлено, що житловий будинок в АДРЕСА_3 є об`єктом незавершеного будівництва.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 07.09.2017 року у справі № 6-47цс16 зробив правовий висновок, що новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Враховуючи вищевикладені обставини, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі, визнавши за нею право власності на будівельні матеріали незавершеного будівництвом житлового будинку, вбиральні та огорожі, що розташовані по АДРЕСА_3 , а також на земельні ділянки для будівництва та обслуговування даного будинку й господарських будівель та ведення особистого селянського господарства.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 слід стягнути судові витрати в розмірі 840,70 грн. на користь позивача ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, та керуючись ст. 60 СК України, ст.ст. 328, 346, 392 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 76-81, 141, 247, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , ІПН НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , третя особа ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 про визнання особистої приватної власності на незавершене будівництвом житловий будинок та присадибні споруди і будівлі задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право особистої приватної власності на будівельні матеріали незавершеного будівництвом житлового будинку, вбиральні та огорожі, що розташовані по АДРЕСА_3 , які були розпочаті будівництвом в 1994 році та припинені будівництвом у 1999 році.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право особистої приватної власності на земельні ділянки, а саме: для будівництва та обслуговування житлового будинку й господарських будівель, а також ведення особистого селянського господарства, що знаходяться по АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , ІПН НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір в розмірі 840,70 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.02.2020 року.

Суддя: А.І. Руснак