Провадження № 2/761/1771/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Пономаренко Н.В.

з участю секретаря: Ганущака А.М.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

третьої особи: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в загальному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: Третя Київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, -

встановив:

24.07.2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Третя Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, в якій позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 47,48 кв.м, що раніше належала померлій ОСОБА_5 .

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 .

Спадкодавець за життя заповіту не склала, спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 є її дві доньки: позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Позивач разом із своїм чоловіком ОСОБА_6 , з яким уклала шлюб 01.03.1962 року, проживала з матір`юОСОБА_5 в спірній квартирі з 1993 року до її смерті, доглядаючи за нею, так як остання певний період часу важко хворіла і потребувала сторонньої допомоги.

Після смерті спадкодавця позивач фактично вступила у володіння спадковим майном,продовжувала проживати в даній квартирі і проживає по даний час.

Позивач важко перенесла смерть матері, перебувала в депресивному стані і вважала, що проживаючи разом з матір`ю, піклуючись про неї та після її смерті, вступивши в володіння спадковим майном, фактично прийняла спадщину. Тому, відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР не зверталася до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини у визначений термін цією статтею протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Позивач в 2007 році звернулась до Третьої Київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_5 і отримала відмовувід 19.04.2007 року по причині пропущеного шестимісячного терміну для подання даної заяви.

Як зазначено у позові, позивач є спадкоємцем за законом, яка вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті спадкодавця, що підтверджується доказами, долученими до позовної заяви.Також у позові зазначено, що позивач не має наміру стягувати з відповідача суми судових витрат, які вона понесла і очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.07.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Третя Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

20.09.2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва представником позивача подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.10.2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні.

04.02.2020 року в підготовчому судовому засіданні за клопотанням представника позивача суд залучив до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 та задовольнив клопотання про виклик свідків.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.02.2020 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: Третя Київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та призначено її до розгляду в загальному позовному провадженні.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.07.2020 року за клопотанням представника позивача проведено заміну первісного відповідача ОСОБА_4 на належного відповідача Київську міську раду.

Клопотання представника позивача про заміну неналежного відповідача обґрунтовано тим, що з інформації, яка була відома позивачу до подання позову, що її сестра та донька спадкодавця ОСОБА_4 прийняла спадщину, тому її було визначено відповідачем. Однак, після ознайомлення із копією спадкової справи було встановлено, що вказаним відповідачем не було прийнято спадщину, тобто вона не є спадкоємцем, а тому, з врахуванням ч. 1 ст. 1277 ЦК України, саме Київська міська рада в інтересах територіальної громади, в даному випадку, за місцем відкриття спадщини та місцезнаходженням спадкового майна - є відповідачем.

28.09.2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва від представника відповідача Київської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого позивач ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_5 .

Також у відзиві представник відповідача просить суд на підставі поданих стороною доказів прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справу у відсутності представника відповідача.

13.10.2020 року в судовому засіданні представником позивача було подано відповідь на відзив, до якої приєднані письмові докази, які підтверджують факт проживання позивача в спірній квартирі.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимог підтримали, просили їх задовольнити, третя особа ОСОБА_3 не заперечував проти позовних вимог.

Представники відповідача Київської міської ради та третьої особи Третьої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник відповідача у відзиві на позовну заяву просив розглядати справу без участі відповідача, представник третьої особи Третьої Київської державної нотаріальної контори направив заяву про розгляд справи без участі третьої особи.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Московської районної державної адміністрації м. Києва 04.04.1994 року.

Позивач ОСОБА_1 являється донькою померлої ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Міським бюро ЗАГС м. Києва 30.08.1947 року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщину до складу якої входить Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 .

Дана квартира, загальною площею 47,48 кв.м, належить на праві спільної сумісної власності третій особі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого Шевченківською районною державною адміністрацією 13.12.1993 року.

Відповідно до відповіді Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 11.05.2019 року на адвокатський запит від 02.05.2019 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 14.08.1985 року по 14.04.1994 року.

Позивач ОСОБА_1 з 20.08.1985 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Разом з тим, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 разом із своїм чоловіком ОСОБА_6 проживали з матір`ю ОСОБА_5 у вказаній вище квартирі з 1993 року. Після смерті матері позивач далі продовжує проживати у спірній квартирі.

Факт проживання позивача у спірній квартирі з 1993 року по теперішній час підтвердила свідок ОСОБА_8 , яка є сусідкою позивача та проживає за адресою АДРЕСА_4 . та яка знайома з позивачем з 1989-1990 років.

Матеріали справи містять письмові докази, які вказують на те, що позивач після смерті матері фактично вступила у володіння спадковим майном - Ѕ частки спірної квартири, продовжує проживати в даній квартирі і проживає по даний час, а саме: рахунки за комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1 , сплачені ОСОБА_1 ,заява-приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 011.12.2018 року.Акт про проживання позивача у спірній квартирі, який складений сусідами будинку АДРЕСА_1 .

Окрім того, іншими письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи, також підтверджено, що позивач постійно проживала разом з чоловіком ОСОБА_6 у даній квартирі, а саме: першою сторінкою карти амбулаторного хворого ОСОБА_6 , направленням в лікарню ОСОБА_6 від 04.11.2017 року, виписками з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого щодо ОСОБА_6 , довідкою для одержання путівки на санаторно-курортне лікування ОСОБА_6 , договором про надання безкоштовного обслуговування в програмі «Догляд на дому» від 15.04.2017 року, договором про надання благодійної допомоги за програмою «Універсальна карта» від 20.05.2014 року, договором про надання благодійної допомоги від 02.01.2020 року.

19.04.2007 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Третьої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

19.04.2007 року державним нотаріусом було повідомлено письмово ОСОБА_1 про те, що свідоцтво про право на спадщину видано бути не може, оскільки нею пропущений шестимісячний термін для подання заяви про прийняття спадщини.

Пунктом 1 Прикінцевих та перехідних положень діючого ЦК України визначено, що цей Кодекс набрав чинності 01.01.2004 року.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень діючого ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

У відповідності до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень діючого ЦК України правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки після смерті ОСОБА_5 спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , спірні правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

За змістом ст. 553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом вправі був відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважалося, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом було правом спадкоємця й залежало виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

Пленум Верховного Суду України в п. 4 Постанови «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 року № 4, яка була чинною і діяла на момент відкриття спадщини, роз`яснив, що передбачений ст. 549 Цивільного кодексу України шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Як встановлено судом, оскільки мати позивача за станом здоров`я потребувала стороннього догляду, вона здійснювала за нею догляд і постійно проживала з нею в спадковій частині квартири разом із своїм чоловіком ОСОБА_6 до самої смерті матеріОСОБА_5 . Користувалася й користується до теперішнього часу спадковою частиною квартири, а тому з цих підставсуд вважає, що позивач фактично прийняла спадщину.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги, яка вступила в управління та володінням майном після смерті матері, що підтверджується досліджуваними в судовому засіданні письмовими доказами та показами свідка, суд вважає за необхідне визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 47,48 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16,п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 529, 549, 553 ЦК УРСР,п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 року № 4,ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: Третя Київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 47,48 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері ОСОБА_5 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про сторін у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 .

Відповідач: Київська міська рада, адреса: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36.

Треті особи: 1) Третя Київська державна нотаріальна контора, адреса: 04108, м. Київ, пр.-т. Правди, 33; 2) ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 .

Повний текст складений 15.12.2020.

Суддя: