ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 680/415/18
Провадження № 22-ц/4820/470/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Дубова М.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 680/415/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2019 року в складі судді Яцини О.І. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Новоушицької селищної ради про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким встановити факт, що має юридичне значення від якого залежить виникнення майнових прав, а саме факт родинних відносин про те, що померла ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 та встановити ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті ОСОБА_2 терміном на три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 вказувала, що 24 листопада 1983 року між нею та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який зареєстрований відділом записів актів громадського стану м. Москва. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0,0548 га на території колишньої Струзької селищної ради для введення товарного сільськогосподарського виробництва. У квітні 2018 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Новоушицького нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом. Але їй було відмовлено по причині пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини та неможливістю доведення факту родинних відносин із спадкодавцем.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 вказувала, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин. Так, зазначала, що після одруження усе своє життя проживала і проживає у Російській Федерації, до мами у село Струга Новоушицького району Хмельницької області приїжджала лише на відпочинок влітку. Після смерті матері з 2009 року по вересень 2017 року у с.Струга взагалі не приїжджала, внаслідок чого і пропустила строк на прийняття спадщини. Факт родинних відносин ОСОБА_1 із померлою матір`ю встановлюється наступним : за життя позивачка, її мати та батько ОСОБА_5 спільно проживали, вели господарство, по господарському обліку вона значилася як їхня донька. Тому, враховуючи вищевикладене просила задоволити її позовні вимоги.

Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2019 року вказаний позов було задоволено частково. Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 як рідних доньки та матері. В частині вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2019 року в частині відмови у задоволенні позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та хвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Вважає, рішення суду в цій частині незаконним та не обґрунтованим, а висновки, які викладені в рішенні суду, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт вказує, що у встановлений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки проживає у Російській Федерації. За життя її матері приїзджала в с. Струга щороку влітку на відпочинок. Однак, після смерті матері з 2009 року по вересень 2017 року в Україну в с. Струга взагалі не приїжджала. Відстань між місцем знаходження спадкового майна та її постійним місцем проживання складає 1240 кілометрів, тобто відстань є значною. Також ОСОБА_1 посилається на Постанову Верховного Суду від 26 червня 2019 року по справі №565/1145/17 де визначено, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, зокрема, є велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна. Однак при вирішенні спору, суд першої інстанції не взяв до уваги вказану обставину та судову практику з вирішення подібних відносин.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що батьками позивачки ОСОБА_1 є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 10 грудня 1984 року виданим Струзькою сільською радою.

ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЖ № 960250 від 29 грудня 2006 року була власником земельної ділянки площею 0,0548 гектарів на території колишньої Струзької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 77 років ОСОБА_2 померла.

На день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала одна за адресою: АДРЕСА_1 .

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0,0548 гектарів на території колишньої Струзької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася та спадщину після її смерті ніхто, в тому числі й її дочка ОСОБА_1 , не прийняв.

ОСОБА_1 в квітні 2018 року звернулася до приватного нотаріуса Новоушицького нотаріального округу Поліховської Л.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 . Однак нотаріус відмовив їй з підстав пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Частиною 1 статті 1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За змістом ч. 1 ст. 1270 вказаного Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже за змістом ч. 3 ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини 3 статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 не прийняла спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті її матері ОСОБА_2 , у встановлений законом строк.

Як вказувала ОСОБА_1 в заяві про зміну підстав позову та в апеляційній скарзі, вона пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки проживає поза межами України. Спадщина знаходиться на великій відстані від місця її постійного проживання та позивач проживає тривалий час в м. Москва Російської Федерації.

Однак колегія суддів вважає, що вказана причина не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, яка пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач не навела жодних доказів того, що в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини, з об`єктивних причин не могла приїхати з м. Москви до смт. Нова Ушиця. На той час 2009 рік між Україною та Російською Федерацією існувало регулярне залізничне, автомобільне та повітряне сполучення і позивач не була позбавлена можливості прибути в смт. Нова Ушиця Хмельницької області для оформлення спадкових прав.

Крім того, позивач мала можливість звернутись з заявою про прийняття спадщини до посольства України в Російській Федерації, направити таку заяву нотаріусу по місцю відкриття спадщини засобами поштового зв`язку. Доказів з приводу наявності перешкод в такому зверненні позивач до суду не надала.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно керувався тим, що вказані ОСОБА_1 причини пропуску строку для прийняття спадщини не є поважними, а доводи апеляційної скарги з вищевказаних підстав слід відхилити.

При цьому апеляційний суд не приймає до уваги посилання апелянта на правові висновки Верховного Суду по справі № 565/1145/17 від 26 червня 2019 року, оскільки у цивільній справі № 565/1145/17 розглядався спір по обставинам відмінним від обставин у даній цивільній справі, а саме підставою для задоволення позову стала необізнаність особи про наявність заповіту, складеного на його користь, при умові не заведення спадкової справи після смерті спадкодавця та не здійснені повідомлення та виклику спадкоємця за заповітом нотаріусом.

Такі обставини в даній цивільній справі відсутні.

Рішення суду ґрунтується на повно й всебічно досліджених обставинах справи, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 лютого 2020 року.

Судді А.М.Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова