УХВАЛА

Іменем України

23 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 755/32512/14-ц

провадження № 61-17053ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.,

розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 23 червня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду

від 09 жовтня 2020 року в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 липня 2015 року у зв`язку

з нововиявленими обставинами в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року ТОВ «Новобудова» звернулося до суду з позовом

до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в якій з урахування збільшення позовних вимог, просило стягнути з останньої заборгованість у розмірі 21 428,25 грн та визнати укладеним договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між ОСОБА_1

та ТОВ «Новобудова».

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01 липня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Новобудова» заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 21 428,25 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Після ухвалення вищезазначеного рішення ОСОБА_1 неодноразово зверталася

з заявами про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Зокрема, у червні 2018 року ОСОБА_1 подала в суд заяву про перегляд рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 липня 2015 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення в рамках цивільної справи за позовом ТОВ «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 червня 2020 року ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 16 липня 2019 року скасовано

та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 01 липня 2015 року.

Ухвалою Верховного Суду від 06 серпня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 червня 2020 року.

18 грудня 2020 року ОСОБА_1 повторно подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 23 червня 2020 року.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження постанови Дніпровського Київського апеляційного суду від 23 червня 2020 року слід відмовити з огляду

на таке.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства

є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

З огляду на вищевказані обставини та норми закону, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 червня 2020 року необхідно відмовити з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України, оскільки ухвалою Верховного Суду від 06 серпня 2020 року вже відмовлено у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на вище зазначене судове рішення.

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 23 червня 2020 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2020 року заяву

ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 23 червня 2020 року залишено без розгляду.

17 листопада 2020 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу

на ухвалу Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2020 року, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить суд касаційної інстанції оскаржуване судове рішення скасувати та направити справу

на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2020 року слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано з підстави визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, учасниками справи протягом 30 днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду.

Встановивши, що про факт існування істотних обставин, які на думку заявника

є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами

ОСОБА_1 стало відомо у червні 2020 року, а заяву про перегляд судового рішення подано лише 05 жовтня 2020 року та не подано клопотання про поновлення його строку, апеляційний суд дійшов правильного висновку про залишення заяви

ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 23 червня

2020 року за нововиявленими обставинами без розгляду у зв'язку із пропуском строку, встановленого пунктом 1 частини першої статті 424 ЦПК України.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо

її застосування чи тлумачення. Вказане правило застосовується судом касаційної інстанції і при оскарженні постанови суду апеляційної інстанції, яка прийнята

за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків суду, правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним

і не викликає розумних сумнівів щодо його застосування чи тлумачення, а наведені

у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Враховуючи наведене у відкритті касаційного провадження на ухвалу Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2020 року необхідно відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України,

та інші заявлені клопотання.

На підставі наведеного, керуючись частинами першою, пунктом 3 частини другої, частиною четвертою та шостою статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 23 червня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2020 рокув справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Дніпровського районного суду

м. Києва від 01 липня 2015 року у зв`язку з нововиявленими обставинами в справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційні скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська