Справа № 724/2156/19
Провадження № 2/724/109/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

при секретарі: Мельник М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин Чернівецької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності.

Зазначає, що вже тривалий час, а саме з 2000 року відповідач, яка є його колишньою дружиною не проживає у зазначеному будинку, у зв`язку з тим, що виїхала. Точне місце її проживання на даний час невідоме, відомо лише те, що вона проживає за кордоном. Однак відповідач не сплачує комунальних послуг та не бере участі в утриманні будинку.

Вказує, що він неодноразово звертався до відповідачки щодо добровільності зняття з реєстрації, але з 2000 року вона виїхала за межі України, а 20 липня 2001 року вони припинили свій шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу.

Зазначає, що відповідач не проживає з ним та не допомагає йому вести господарство, а її реєстрація за зазначеною адресою не дозволяє йому розпоряджатися будинком на власний розсуд, користуватися соціальними пільгами та значно обмежує його законні права.

Таким чином вважає, що так як відповідач у спірному будинку не проживає більше шести місяців, не сплачує рахунки за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірного будинку та не приймає участі у спільному побуті, не є членом його сім`ї, а тому її слід визнати такою, що втратила право користування даним житловим будинком.

Підтримуючи вищевикладене, просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, яке видане на підставі рішення виконкому Зарожанської сільської ради від 13 червня 2001 року № 49/6.

Вказаний факт, також підтверджується і копією технічного паспорту, який виготовлений на ОСОБА_1 на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: АДРЕСА_1 , частка ціле, паспорт виготовлений 19 липня 2001 року.

Згідно матеріалів справи, а саме: копії свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 , індексний номер: 16831437 від 27.01.2014 року, вбачається що позивачу на праві власності належить також земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер: :02:005:0268, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,25 га., форма власності приватна, розмір частки 1, що також підтверджується і копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.01.2014 року.

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 13 січня 2016 року (виданого повторно) вбачається, що шлюб між сторонами 20 липня 2001 року розірвано.

Згідно довідки № 1189 від 19.08.2019 року виданої виконкомом Зарожанської сільської ради Хотинського району Чернівецької області встановлено, що гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно зареєстрована по АДРЕСА_1 , але з 2000 року не проживає на території Зарожанської сільської ради.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Також, у відповідності до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема пред`явивши вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.

Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при пред`явленні позову до суду.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) такою, що втратила право користування житловим будинком з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) судовий збір в розмірі в розмірі 768,40 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Хотинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 26.02.2020 року.

Суддя: О.Г.Єфтеньєв