Справа № 375/2179/19
Провадження № 2/375/45/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28.02.2020 Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Литвина О.В.,

при секретарі - Головановій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Рокитне цивільну справу за позовом акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" до ОСОБА_1

про стягнення матеріальної шкоди через наявність несанкціонованого газопроводу -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" звернулося через свого представника адвоката Мордатенка К.Л. до суду із вказаним позовом, прохаючи стягнути з ОСОБА_1 на свою користь матеріальну шкоду в сумі 62380.18 грн, а також понесені у справі судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1921.00 грн.

В обґрунтування позовної вимоги зазначає, що відповідач, уклавши 29.05.2006 договір №2090 про надання послуг газопостачання, є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору опалювальна площа будинку складає 87 кв.м, кількість споживачів 1 чоловік, лічильник Октава G-6, зав.№ НОМЕР_1 , котел КС-3.

Між ПАТ "Київоблгаз" та відповідачем було укладено публічний договір на розподіл природного газу.

Зазначає, що відповідач здійснив несанкціонований відбір природного газу шляхом демонтажу газового лічильника та облаштування на його місці бойпасу, що відповідно до п.4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015, підпадає під визначення несанкціонованого газопроводу.

Даний факт було виявлено працівниками газового господарства 24.03.2018 і оформлено відповідним актом про порушення № 1176, а також актом про відключення об"єкту. Актом про порушення 24.03.2018 було виявлено несанкціоноване втручання відповідача в роботу ЗВТ, наявність несанкціонованого газопроводу, зрив охоронної пломби ПАТ "Київоблгаз" на лічильнику. Окрім того, лічильник самовільно демонтований абонентом і на його місці встановлений бойпас з велосипедної камери. Згідно акту експертизи лічильника газу від 26.04.2018 втручання в лічильник не виявлено. Отже, із зафіксованих порушень має місце лише порушення, пов"язане із наявністю несанкціонованого газопроводу.

Акт про порушення № 1176 від 24.03.2018 був предметом розгляду Комісії з розгляду актів про порушення, рішенням якої Акт було затверджено та було складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу на суму 62380,18 грн, яка становить розмір заподіяної позивачу шкоди.

Будучи належним чином повідомленим, представник позивача у судове засідання не зявився та подав заяву, якою вимоги свого довірителя підтримав повністю за викладених у позові обставин і підстав, просить суд справу розглянути у його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи на разі неявки відповідача.

Відповідач, будучи повідомленим належним чином через оголошення на офіційному сайті судової влади України, відзиву на позов та заяви про розгляд справи у його відсутності не подав, про причини неявки не повідомив.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, та не здійснювати у відповідності до статті 247 вказаного Кодексу фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач на підставі ліцензії серії АГ № 507469, виданої на підставі рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1079 від 23.06.2011 ( переоформлена рішенням від 01.09.2015 № 2248), здійснює розподіл природного газу, газу (метану) вугільних родовищ.

Відповідач, уклавши 29.05.2006 договір №2090 про надання послуг газопостачання, є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до даного договору опалювальна площа будинку складає 87 кв.м, кількість споживачів 1 чоловік, лічильник Октава G-6, зав.№097368, котел КС-3.

24.03.2018 працівниками газового господарства за місцем проживання відповідача було виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, що оформлено відповідним актом про порушення № 1176, а також актом про відключення об"єкту.

За змістом акту було виявлено несанкціоноване втручання відповідача в роботу ЗВТ, наявність облаштованого ним несанкціонованого газопроводу шляхом демонтажу лічильника та встановлення на його місці бойпасу із велосипедної камери. Згідно акту експертизи лічильника газу від 26.04.2018 втручання в лічильник не виявлено, а отже має місце лише облаштування несанкціонованого газопроводу.

На підставі вказаного акту про порушення № 1176 від 24.03.2018 комісією з розгляду актів про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості відповідно до розділу XI Кодексу газорозподільних систем за нормами споживання природного газу населення з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з 23.09.2017 по 23.03.2018, відповідно до якого загальний розмір заподіяної протиправними діями відповідача позивачу матеріальної щкоди становить 62380,18 грн.

25.10.2018 відповідачу було надіслано поштою вимогу про сплату завданих збитків. Однак на час вирішення спору судом вказана сума заборгованісті за не облікований (донарахований) об`єм природного газу залишається бути ним невідшкодованою.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст..13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст.81 ЦПК України).

Відповідач своїм право подати відзив на позов не скористався, а тому суд вирішує спір на підставі наявних доказів.

Судом встановлено, що між сторонами спору виникли правовідносини, які випливають із договору постачання природного газу.

Правовідносини між споживачем та постачальником газу врегульовані ЗУ «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 6 листопада 2015 року за №1379/27824, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

ЗУ «Про ринок природного газу» визначає наступних суб`єктів ринку природного газу: оператор газотранспортної системи; оператор газорозподільної системи; оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

З матеріалів справи вбачається, що у спірних правовідносинах АТ «Київоблгаз» має статус оператора газорозподільної системи (згідно пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газородподільних систем, оператор ГРМ - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління), а відповідач - статус споживача (згідно пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газородподільних систем, споживач природного газу - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу).

Згідно з пунктом 3 розділу І Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 року, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником і споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил.

Договір постачання природного газу має відповідати Типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору, що розміщений на офіційному вебсайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Також, згідно з пункту 1.3 Типового договору постачання природного газу (затвердженого Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015р), цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у Споживача відсутній інший діючий постачальник (для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання разом із супровідним листом за формою, встановленою у додатку 2 до цього Договору).

Факт приєднання відповідача до умов Типового договору з огляду на встановлені обставини спору у суду сумнівів не викликає.

У відповідністю зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.13 ЗУ «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; не допускати несанкціонованого відбору природного газу; забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Відповідно до підпункту 5 пункту 5.2 розділу V Типового договору постачання природного газу споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору газу.

У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом (ч.3 ст.13 ЗУ «Про ринок природного газу»).

Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Зі змісту акту про порушення № 1176 від 24.03.2018, який не викликає у суду сумніву як доказ з позиції його допустимості та належності, вбачається, що відповідачем за місце свого проживання в АДРЕСА_1 облаштовано несанкціонований газопровід і таким чином газ споживався ним без його обліку лічильником.

Вказаний акт про порушення був складений у присутності відповідача, як того вимагають положення пунктів 2, 3, 8, 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем і про що свідчить наявна в ньому підпис останнього, та був розглянутий комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка своїм рішенням визнала його правомірним та затвердила. На підставі рішення комісії був складений акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) обєму та обсягу природного газу і його вартості, який також не викликає у суду сумніву.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, відповідач, будучи обізнаним про час і місце засідання комісії з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, на нього не зявився, отримав копії всіх документів, якими був встановлений факт порушення, не подав до вказаних документів жодних зауважень чи заперечень, не оскаржив складені за результатом їх виявлення документи в установленому законом порядку.

Проведений позивачем розрахунок збитків в сумі 62380,18 грн. з огляду на положення глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем сумніву не викликає, а тому суд вважає його належним та допустимим доказом такої обставини.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що встановлені фактичні обставини свідчать про те, що відповідач допустив порушення пункту 1 глави 2 розділу ХI Кодексу газорозподільних систем, облаштувавши несанкціонованого газопровід та вичнивши тим самим несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжку газу) , внаслідок чого позивачу завдано збитків, а тому АТ «Київоблгаз» правомірно здійснило розрахунок збитків необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості відповідно до пункту 1 глави 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем за нормами споживання природного газу населення з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період за період з 23.09.2017 по 23.03.2018 у розмірі 62380,18 грн.

Позов таким чином підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються у повному обсязі, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір за платіжним дорученням № 12691 від 30.10.2019 у розмірі 1921.00 грн підлягає стягненню на його користь з відповідача у справі.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 19, 76-83, 137, 141, 263-265, 280 ЦПК України, ст. ст. 11, 22, 526, 610, 1166 ЦК України, ст..13 ЗУ «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015року №2494, Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015року №2494, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз", (м. Боярка Київської області, вул. Шевченка, 178, ), матеріальну шкоду в сумі 62380,18 (шістдесят дві тисячі триста вісімдесят ) грн 18 коп та судові витрати в сумі 1921 (одна тисяча дев"ятсот двадцять одна) грн. 00 коп, а всього 64301 (шістдесят чотири тисячі триста одну) грн 18 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному поряду, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Литвин

Рішення набуло законної сили "___"_____________________________20___