Справа №613/1414/19 Провадження № 2/613/68/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Шалімова Д.В.,

за участю секретаря Герасимюк Л.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Богодухов в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 613/1414/19, пров. №2/613/68/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної шкоди, в якому просить: стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 49 877 грн. 56 коп.; судові витрати та грошові кошти у сумі 3 600 грн., які були витрачені на проведення експертизи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 06 серпня 2019 року о 23.30 год. в м. Костопіль по вул. Прибережній, Ропотин Г.Г., керуючи автомобілем марки ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_1 , порушив п. 2.9 ПДР України, в результаті чого здійснив зіткнення з належним їй транспортним засобом марки «Тойота кемрі» д.н.з. НОМЕР_2 , що спричинило його пошкодження. Постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 05 вересня 2019 року відповідача у справі визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля від 23 вересня 2019 року за № 127 ЕД, виготовленого на її замовлення, вартість матеріального збитку спричиненого її автомобілю в результаті ДТП, без урахування ПДВ становить 42 859 грн. Згідно рахунку фактури від 12 серпня 2019 року, виданого ТОВ «Агат АВТО», яке є офіційним представником даної марки автомобіля у м. Рівному, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає 41 564 грн. 64 коп. без ДПВ, а з урахуванням ПДВ - 48 877 грн. 56 коп. Враховуючи, що відповідальність за спричинену шкоду повинен нести відповідач, вона звернулась до суду з даним позовом.

Також від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки, відповідно до ч. 6 ст. 19 ЦПК України, дана справа є малозначною та ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ціна позову становить 53 477 грн.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 05 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення шкоди, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу запропоновано подати письмовий відзив в строк 15 днів з дня вручення йому ухвали суду про відкриття провадження у справі. Позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив.

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач ухвалу суду про відкриття провадження у справі отримав 17 грудня 2019 року, що підтверджується датою та підписом у поштовому повідомленні. В установлений судом строк письмовий відзив проти позову ОСОБА_1 до суду не надав.

Від сторін до суду не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше.

Частиною 8 ст. 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Суд, дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного.

Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею легкового автомобіля марки Toyota Camry р.н. НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою судді Костопільського районного суду Рівненської області від 05 вересня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 06 серпня 2019 року о 23.30 год. в м. Костопіль по вул. Прибережній, керував автомобілем марки ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, не чітке мовлення, не стійка хода). Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810» у присутності двох свідків, що підтверджується тестом 2443 від 07 серпня 2019 року. Крім того, 06 серпня 2019 року о 23.30 год. в м. Костопіль по вул. Прибережній, ОСОБА_3 Г ОСОБА_4 Г. керуючи автомобілем марки ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки і стану транспортного засобу, не дотримався безпечного інтервалу і дистанції та під час об`їзду нерухомого автомобіля «Тойота Кемрі» д.н.з. НОМЕР_2 здійснив зіткнення з ним, чим спричинив ДТП. Дана постанова суду 17 вересня 2019 року набрала законної сили.

Відомості щодо вищезазначеної ДТП відображені в довідці про дорожньо-транспортну пригоду № 065277 від 09 серпня 2019 року Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля Toyota Camry реєстраційний номер НОМЕР_2 від 23 вересня 2019 року, складеного приватним підприємством Експертний центр після аварійного захисту «Експерт-Сервіс-Альфа», вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Toyota Camry р.н. НОМЕР_2 , пошкодженого в ДТП 06 серпня 2019 року, станом на момент ДТП становить 42 859 грн. 05 коп.

Як вбачається з копії ремонтної калькуляції № 127 ЕД, вартість ремонту автомобіля марки Toyota Camry р.н. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 становить 38 725 грн. 35 коп.

Відповідно до копії рахунку-фактури № АА00016005 від 12 серпня 2019 року, виготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Агат Авто», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Toyota Camry р.н. НОМЕР_2 складає 49 877 грн. 56 коп.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, питання про відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, вирішується на загальних підставах, визначених ст. 1166 ЦК України, з урахуванням положень ст. 1188 України, і обов`язок з відшкодування такої шкоди несе особа, винна у її спричиненні.

Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.

Тобто, обов`язок по відшкодуванню шкоди покладається на винуватця ДТП.

Відповідно до роз`яснень, які викладені в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляд у цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди,завданої джерелом підвищеної небезпеки»,розглядаючи позови про відшкодування шкоди,завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187ЦК України, шкода,завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, піддягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Як встановлено судом під час розгляду справи, шкода, яку просить позивач відшкодувати, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, а тому підлягає відшкодуванню за правилами ст.ст. 1187, 1188 ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідач у справі ОСОБА_2 є винним у скоєнні ДТП, що мала місце ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костопіль, в результаті якої , що також підтверджується постановою судді Костопільського районного суду Рівненської області від 05 вересня 2019 року, яка 17 вересня 2019 року набрала законної сили.

Вирішуючи питання щодо стягнення суми відшкодування згідно позовних вимог ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про наявність підстав для їх часткового задоволення, а саме у розмірі 38 725 грн. 35 коп., який визначено ремонтною калькуляцією № 127 ЕД.

На замовлення позивача Приватним підприємством Експертний центр після аварійного захисту «Експерт Сервіс-Альфа» 23 вересня 2019 року виготовлено висновок експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля марки Toyota Camry р.н. НОМЕР_2 , відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля, пошкодженого в ДТП 06 серпня 219 року становить 42 859 грн. 05 коп. Вартість даного дослідження складає 3 564 грн. 36 коп.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», при дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що згідно зі ст.67 КПК ( 1001-05 ) чи ст.62 ЦПК ( 1501-06 ) висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має грунтоватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Суд не приймає до уваги наданий позивачем висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 127 ЕД від 23 вересня 2019 року, оскільки згідно змісту даного висновку, об`єктом дослідження експерта ОСОБА_5 був автомобіль марки Toyota Camry, 2014 року випуску, з потужністю двигуна 81 КВТ (110 л.с.). Досліджувані експертом параметри автомобіля різняться з дійсними параметрами транспортного засобу, власником якого є ОСОБА_1 , оскільки належний позивачу автомобіль має потужність двигуна 181 л.с., що підтверджується копією бюлетня автотоварознавця (електронна версія) від 18 вересня 2019 року, а тому визначена експертом вартість матеріального збитку не відповідає дійсності та не може враховуватись під час ухвалення рішення.

При цьому, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь грошову суму в розмірі 3 600 грн., яка була витрачена на проведення експертизи. На підтвердження заявленої вимоги ОСОБА_1 долучила до матеріалів справи копію квитанції № ПН1500 від 17 вересня 2019 року. Як вбачається з даної копії, платником ОСОБА_6 сплачено на користь ПП «Експерт Сервіс Альфа» 3 564 грн. 36 коп. за експертизу автомобіля марки Toyota Camry р.н. НОМЕР_2 . В доповнення до копії даної квитанції позивачем надано копію квитанції № РКО1500 від 17 вересня 2019 року, згідно якої ОСОБА_6 на користь АТ «КРЕДОБАНК» сплатив комісію у сумі 35 грн. 64 коп.

Суд, розглянувши дану позовну вимогу ОСОБА_1 , приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, оскільки при ухваленні рішення суд не приймає до уваги висновок Приватного підприємства Експертний центр після аварійного захисту «Експерт Сервіс Альфа» № 124ЕД від 23 вересня 2019 року, крім того, позивачем не підтверджено, що грошові кошти за проведення експертизи було сплачено особисто нею, адже платником по квитанції є ОСОБА_6 , який не є стороною по справі, та його повноваження на сплату грошових коштів від імені позивача до суду не надано.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., сплачений при подачі позову до суду.

Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред`явлених доказів.

На підставі приведеного вище, керуючись ст.ст. 22, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 258, 259, 263-265, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 38 725 грн. 35 коп. та судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп., ВСЬОГО 39 493 грн. 75 коп. (тридцять дев`ять тисяч чотириста дев`яносто три гривни 75 копійок).

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 11 152 грн. 21 коп. та грошових коштів у сумі 3 600 грн., які витрачені на проведення експертизи відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

СУДДЯ