Провадження № 2-сз/752/48/20
У Х В А Л А

23.10.2020 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Колдіна О.О., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліко-житлосервіс» про повернення суми судового збору, сплаченого на рахунок суду, -

в с т а н о в и в:

до Голосіївського районного суду м. Києва надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліко-житлосервіс» про повернення суми судового збору в розмірі 210,20 гривень.

Заява обґрунтована тим, що заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , за подачу якої було сплачено судовий збір, до суду подано не було, в зв`язку з чим сплата заявником судового збору за звернення до суду з даним позовом є помилковою.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника заяву, за подачу якої сплачено судовий збір, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ч.2, 3 п.35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі №10 від 17.10.2014 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Судом на адресу представника ТОВ «Ліко-житлосервіс» направлявся лист із проханням про надання оригіналу платіжного доручення (квитанції) для вирішення питання про повернення судового збору, однак платіжний документ надано не було.

За таких підстав заява представника ТОВ «Ліко-житлосервіс» не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір», -

у х в а л и в:

у задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліко-житлосервіс» про повернення суми сплаченого на рахунок суду судового збору - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у задоволенні заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду в разі надання оригіналу квитнації (платіжного доручення).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: