ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року

м. Черкаси

справа № 705/4840/19,

провадження № 22-ц/821/1807/20

категорія на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.,

суддів: Карпенко О.В., Нерушак Л.В.

секретаря: Анкудінова О.І.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 вересня 2020 року (постановлена в приміщенні Уманського міськрайонного суду Черкаської області під головуванням судді (Годік Л.С.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст вимог

11 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 січня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Витребувано у ОСОБА_2 належного на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , автомобіль марки VOLKSWAGEN CRAFTER, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 .

14 вересня 2020 року від ОСОБА_1 надійшла заява про роз`яснення судового рішення.

Свою заяву ОСОБА_1 мотивував тим, що для виконання рішення суду він звернувся до Уманського міського відділу державної виконавчої служби про прийняття виконавчого документа до виконання.

06 липня 2020 року Уманський міський відділ державної виконавчої служби надіслав на адресу ОСОБА_1 повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, в зв`язку з тим, що у резолютивній частині рішення зазначено: витребувати із ОСОБА_2 транспортний засіб, але не вказано, які подальші дії повинен вчинити державний виконавець, оскільки згідно Закону державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом.

В зв`язку з тим, що виникли труднощі у виконанні виконавчого документа, виникла необхідність у зверненні до суду з заявою про роз`яснення судового рішення для державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 вересня 2020 року заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення задоволено.

Роз`яснено рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 січня 2020 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння, а саме в резолютивній частині вирішено вказати: витребувати у ОСОБА_2 належного на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , автомобіль марки VOLKSWAGEN CRAFTER, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 та передати ОСОБА_1 .

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що під час виконання рішення суду виникли труднощі з приводу того, що в резолютивній частині рішення було витребувано автомобіль від відповідача, однак не зазначено, які дії з автомобілем слід виконати після витребування і тому, Уманським міським відділом державної виконавчої служби було повернуто виконавчий документ стягувачу без виконання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 вересня 2020 року як незаконну та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час розгляду заяви про роз`яснення судового рішення, суд в порушення вимог чинного законодавства фактично вийшов за межі позовних вимог позивача ОСОБА_1 , що ним заявлялись в даній справі.

Діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

В заяві про роз`яснення рішення суду фактично порушено питання про зміну рішення та внесення в нього нових даних, тому суд повинен був відмовити в задоволенні такої заяви.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від ОСОБА_1 , останній зазначив, що доводи приведені в апеляційній скарзі ОСОБА_2 не дають підстав для скасування чи зміни ухвали районного суду.

Вказав, що в оскаржуваній ухвалі, суд не вийшов за межі позовних вимог позивача, не змінив суті судового рішення ні в описовій, ні в резолютивній частині. Оскільки рішення суду було нечітким для виконавця, так як в резолютивній частині не було зазначено, що робити з витребуваним майном, суд першої інстанції своєю ухвалою роз`яснив цю обставину своєю ухвалою.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про роз`яснення судового рішення, оскільки під час виконання рішення суду від 20 січня 2020 року Уманський міський відділ державної виконавчої служби надіслав на адресу стягувача повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, в зв`язку з тим, що у резолютивній частині рішення не було зазначено, які подальші дії повинен вчинити державний виконавець з витребуваним майном.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 січня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено.

Витребувано у ОСОБА_2 належного на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , автомобіль VOLKSWAGEN CRAFTER, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 .

Вищевказане рішення суду було залишено без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 26 березня 2020 року (а.с. 141-145).

З матеріалів позовної заяви (а.с. 1-2), а саме прохальної частини вбачається, що ОСОБА_1 просив витребувати спірний автомобіль у відповідача з чужого незаконного володіння та повернути його позивачу ОСОБА_1 .

З мотивувальної частини рішення (а.с. 67) вбачається, що суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність витребування у відповідача з чужого незаконного володіння на користь позивача автомобіля VOLKSWAGEN CRAFTER, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 .

Вирішуючи питання відносно заяви про роз`яснення судового рішення, суд першої інстанції керувався тією обставиною, що в резолютивній частині рішення не вказано, які подальші дії повинен вчинити державний виконавець з вилученим майном через що виконавчий лист було повернуто стягувачеві без виконання.

Перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду про роз`яснення рішення, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця, суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

В свою чергу, відповідно до п. 21 постанови пленуму ВСУ від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», питання роз`яснення рішення суду розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Тобто, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Роз`яснення судового рішення зумовлюється його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення, а саме, мають місце положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Виходячи з цієї норми закону, роз`яснення рішення суду це уточнення, більш чітке і зрозуміле викладення справжнього його змісту.

Роз`яснення рішення є засобом виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового рішення суду. Таким чином, суд роз`яснює суть судового рішення, якщо воно є незрозумілим для суб`єкта, якому надано право звернення за відповідним роз`ясненням. Між тим, необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його тяжко виконати, оскільки має місце ймовірність неправильного його виконання чи невиконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Як вже було зазначено вище, задовольняючи заяву про роз`яснення рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 січня 2020 року суд свій висновок обґрунтував тією обставиною, що в резолютивній частині рішення не вказано, які подальші дії повинен вчинити державний виконавець з вилученим майном.

Однак, при вирішенні даного питання, суд не звернув уваги на ту обставину, що у відповідності до положень Розділу ІІІ Глави 9 ЦПК України законодавцем визначено види судових рішень, що ухвалюються (постановляються) судами загальної юрисдикції.

Статтею 270 ЦПК України визначено порядок та підстави ухвалення додаткового рішення суду.

Додаткове рішення суду це такий акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог його повноти. Додаткове рішення ухвалюється тоді, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справі або не вирішив усі заявлені вимоги у справі або не розв`язав окремі процесуальні питання.

Неповнота окремих процесуальних питань є правовою підставою для ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо суд не зазначив майно, яке підлягає передачі, бо дії, що треба зробити.

З резолютивної частини рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 січня 2020 року вбачається, що суд вирішив питання відносно майна, яке підлягає витребуванню, однак не зазначив дії, що треба зробити з цим майном.

Отже, для вирішення вищезазначеного питання передбачений інший процесуальний порядок, передбачений ст. 270 ЦПК України, а не шляхом постановлення ухвали суду про роз`яснення рішення суду.

Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, а тому ухвала районного суду підлягає до скасування з прийняттям постанови про відмови в роз`ясненні судового рішення.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про покладення судових витрат, понесених відповідачем під час апеляційного розгляду справи підлягають до часткового задоволення.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначив, що його судові витрати за подання апеляційної скарги складають з судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги, адвокатських витрат в сумі 3 000 грн. за її складення та подання та 1 000 грн. за участь адвоката в кожному судовому засіданні.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому, недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником (а не будь-ким) витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами.

Таким чином, на підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Як вбачається з матеріалів справи, до апеляційної скарги ОСОБА_2 не додано будь-яких доказів витрат понесених ним на правничу професійну допомогу, що підтверджували б цю обставину, а відтак в цій частині вимоги скаржника не підлягають задоволенню.

Разом з цим, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача суму сплаченого судового збору в розмірі 606 грн. 30 коп., оскільки ця обставина є підтверджена квитанцією 0.0..1 (а.с. 188).

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів дійшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду із постановленням нової про відмову в задоволенні заяви з мотивів та підстав, приведених вище.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 вересня 2020 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 січня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_4 , проживаючого по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 606 грн. 30 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлено 24 листопада 2020 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді О.В. Карпенко

Л.В. Нерушак