Справа № 265/6568/16-ц
Провадження № 6/265/52/20
У Х В А Л А

02 березня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Адамової Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Булгакової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 , діючої від імені та в інтересах ОСОБА_2 , про відстрочення виконання судового рішення,

за участю:

представника боржника ОСОБА_3 О ОСОБА_4 ,

представника стягувача Литвин Л.П.,, -

В С Т А Н О В И В :

26 лютого 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , діючої від імені та в інтересах ОСОБА_2 , про відстрочення виконання рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 04 червня 2018 року із ухваленням додаткового рішення від 16 липня 2018 року за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення до набуття чинності рішення суду за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності. В обґрунтуванні даної заяви посилалася на те, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 квітня 2019 року було відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності. 17 лютого 2020 року відкрите провадження у вказаній справі за ново виявленими обставинами, що робить неможливим виконання рішення про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення від 04 червня 2018 року та додаткового рішення від 16 липня 2018 року.

У судовому засіданні представник боржника ОСОБА_2 ОСОБА_1 , діюча на підставі ордеру, заяву підтримала та надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Додатково зазначила, що у квартирі АДРЕСА_1 зараз ніхто не мешкає, боржник приховує дійсну адресу свого проживання, тому як він проживає із дружиною у належній їм квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Вважає, що якщо рішення щодо вселення ОСОБА_5 буде виконано, рішення щодо припинення частки в спільному майні, яке зараз переглядається за ново виявленими обставинами, неможливо буде виконати.

Представник стягувача Литвин Л.П., діюча на підставі довіреності, заперечувала проти задоволення заяви про відстрочення судового рішення внаслідок відсутності підстав. Просила відмовити у задоволенні заяви.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові матеріали даної справи та матеріали справи № 265/6568/16-ц, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 червня 2018 року із ухваленням додаткового рішення від 16 липня 2018 року усунуто ОСОБА_5 перешкоди у користуванні та розпорядженні належній йому на праві власності 1/9 частини квартири АДРЕСА_1 , шляхом вселення. Зобов`язано ОСОБА_2 надати ОСОБА_5 примірник ключів від вхідної двері квартири АДРЕСА_1 .

Як вбачається з листа Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі від 13 лютого 2020 року, на 04 березня 2020 року призначене примусове вселення ОСОБА_5 до квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 17 лютого 2020 року відкрите провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_6 , про перегляд судового рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 квітня 2019 року за ново виявленими обставинами по цивільній справі № 265/3253/18 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності. Судове засідання призначене на 31 березня 2020 року.

Згідно ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

З аналізу наведених норм слідує, що відстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Представник боржника ОСОБА_1 , як на підставу для відстрочення виконання рішення суду, посилається на те, що відкрите провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності, за ново виявленими обставинами, робить неможливим на теперішній час виконання судового рішення про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення, оскільки якщо рішення щодо вселення ОСОБА_5 буде виконано, рішення щодо припинення частки в спільному майні, яке зараз переглядається за ново виявленими обставинами, неможливо буде виконати. Крім того, у судовому засіданні представником боржника на підтвердження вимоги про відстрочку судового рішення надана інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, щодо належності на праві приватної власності ОСОБА_7 квартири АДРЕСА_3 .

Однак, наведені обставини в розумінні положень ст.435 ЦПК України, не можуть бути підставою для відстрочення виконання рішення.

Щодо існування інших особливих або виняткових обставин, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим (ч.3 ст.435 ЦПК) представник заявника не зазначив та доказів на їх існування не надав.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено право на справедливий судовий розгляд. Кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Враховуючи наведене, суд вважає, що зазначені заявником в обґрунтування заяви про відстрочення виконання судового рішення обставини не є тими винятковими обставинами, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим відповідно до положень ст.435 ЦПК України, а за відсутності таких обставин у суду відсутні передбачені законом підстави для відстрочення виконання судового рішення.

Окрім того, як вже було зазначено судом, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення відповідно до положень ст.. 435 ЦПК України не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Рішення, яке просить відстрочити представник заявника, ухвалено Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя 04 червня 2018 року із ухваленням додаткового рішення від 16 липня 2018 року. Отже, строк, на який суд може відстрочити судове рішення, закінчився ще 16 липня 2019 року.

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 , діючої від імені та в інтересах ОСОБА_2 , про відстрочення виконання судового рішення, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , діючої від імені та в інтересах ОСОБА_2 , про відстрочення виконання судового рішення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу було проголошено за відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Суддя Т.С. Адамова