Провадження № 2/760/5101/20
В справі № 760/7124/20-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

14 грудня 2020 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Шпори М.М.

позивача- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судового засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних збитків та річних, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і, з урахуванням заяви про зміну розміру позовних вимог, просить стягнути з відповідача 67 701, 57 гр. інфляційних втрат та 29 635, 08 гр. - 3 % річних за період з 17 липня 2017 року по 11 грудня 2020 року.

Посилається в позові на те, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 17 липня 2017 року, яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 вересня 2017 року, задоволено його позов до відповідача та стягнуто з останнього заборгованість за договором позики від 08 квітня 2016 року в розмірі 317 200,00 гр. (84,4% від суми стягнення за рішенням суду), 3% річних - 90 99,00 гр. (2,4% від суми стягнення за рішенням суду), індексу інфляції 49 763,44 гр. (13,2% від суми стягнення за рішенням суду), що загалом становить 376 062,44 гр. (100% суми стягнення ).

Відповідно до вказаного рішення суду з відповідача стягнуто інфляційні збитки відповідно до індексу інфляції за період прострочення з 01 серпня 2016 року по 16 липня 2017 року, а також 3% річних від простроченої суми заборгованості за цей же період.

Відповідачем з метою добровільного виконання рішення суду станом на 01 березня 2020 року сплачено 64 990,58 гр., з них частина перерахована через АТ КБ «ПриватБанк», а саме 52 490,58 гр., решта 12 500 гр. передана йому готівкою у вересні 2018 року.

Суму виплачену відповідачем на виконання рішення суду, він розподілив:

-84,4% суми на погашення основної заборгованості за договором позики, а саме 54 852,05 гр.;

-15,6% суми на погашення інфляційних збитків та 3 % річних, що встановлені рішенням суду, а саме 10 138,53 гр.

Станом на 14 березня 2020 року залишок боргу становить 311 071,86 гр., з яких основної заборгованості за договором позики 262 347,95 грн. та 48 723,91 гр. інфляційних збитків, а також 3% річних, що встановлені рішенням суду.

Вважає, що відповідач зобов`язаний за несвоєчасне виконання основного грошового зобов`язання відшкодувати інфляційні збитки та 3% річних за період з 17 липня 2017 року в сумі 55 950,98 гр. інфляційних збитків та 23 921,51 гр. 3% річних.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 18 березня 2020 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 30 березня 2020 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачам копію позовної заяви з додатками з пропозицією надати відзив на позов.

Згідно з відомостями, які містяться в рекомендованому повідомленні про вручення поштових відправлень, відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви в справі 18 травня 2020 року.

/ а. с. 42 /

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

За ініціативою суду справа була призначена до розгляду з викликом сторін.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України.

Про причину неявки суд до відома не поставив.

Відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом направлення повідомлення на мобільний телефон, вказаний у матеріалах справи.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що були вжиті всі визначені законом заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи.

Ухвалою суду від 30 березня 2020 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву.

Станом на день ухвалення рішення у справі відповідач своїм правом не скористався, відзив на позову заяву не подав.

Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього та враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 17 липня 2017 року стягнуто з відповідача на користь позивача за договором позики 317 200,00 гр. боргу, 90 99,00 гр. річних та 49 763,44 гр. індексу інфляції.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 вересня 2017 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 17 липня 2017 року залишено без змін.

З вказаної суми боргу станом на 01 березня 2020 року відповідачем сплачено 64 990, 58 гр.частинами: 52 490,58 гр. через АТ КБ «ПриватБанк», а 12 500 гр. передано позивачу готівкою у вересні 2018 року.

/ а.с. 3 - 6; 11 - 23 /

Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.5 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України.

З розрахунку позивача вбачається, що в зв`язку з невиконанням відповідачем боргових зобов`язань розмір інфляційних втрат складає 67 701, 57 гр. та 29 635, 08 гр. річних за період з 17 липня 2017 року по 11 грудня 2020 року.

/ а.с. 65 - 68 /

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Відповідно ст.ст.76, 80, 229 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Це положення є одним із основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності.

Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні принципу змагальності, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідач, не надавши до суду відзив, будь-яких доказів, які б спростовували приведені позивачем обставини та розрахунок, суду не надав.

З урахуванням викладеного вище суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, такі судові витрати стягуються з другої сторони.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік» з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 102,00 гр.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з цього, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 973, 37 гр. судового збору.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 509,526, 610, 612, 625, 1046 ЦК України, ст.ст. 4, 12,13, 76-81, 141, 258, 259, 263- 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 / на користь ОСОБА_1 / АДРЕСА_2 , ІН НОМЕР_2 / 67 701, 57 гр. інфляційних втрат та 29 635, 08 гр. річних.

Стягнути з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 / 973, 37 гр. судового збору на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 15 січня 2021 року.

Суддя Л .А. Шереметьєва