ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 478/496/17

провадження № 61-11449св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - виконавчий комітет Казанківської селищної ради Миколаївської області як орган опіки та піклування в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

відповідачі - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

третя особа - служба у справах дітей Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу адвоката ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 15 січня 2018 року в складі судді Коломієць В. В.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Окремою ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 08 листопада 2017 року звернуто увагу Другого Миколаївського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги на допущені адвокатом ОСОБА_7 порушення норм процесуального права при представництві інтересів ОСОБА_5 .

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 15 січня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_7 на окрему ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 08 листопада 2017 року.

Апеляційний суд виходив із того, що представник відповідача не оплатив судовий збір за подачу апеляційної скарги та не навів підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У лютому 2018 року адвокат ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_5 , подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду.

Ухвалою Верховного Суду від 17 травня 2018 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі представник відповідача просить скасувати ухвалу апеляційного суду як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права.

Представник відповідача зазначає, що апеляційний суд неправомірно повернув йому подану ним вперше апеляційну скаргу у зв`язку з несплатою судового збору за подачу апеляційної скарги, хоча він такий збір сплатив.

У зв`язку з цим адвокат подав другу апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження, однак апеляційний суд необґрунтовано не визнав поважною причиною пропуску такого строку саме неправомірні дії суду щодо повернення йому першої апеляційної скарги.

Заперечення/відзив на касаційну скаргу

Заперечення/відзив на дану касаційну скаргу від інших учасників справи до Верховного Суду не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Апеляційний суд встановив, що окремою ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 08 листопада 2017 року звернуто увагу Другого Миколаївського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги на допущені адвокатом ОСОБА_7 порушення норм процесуального права при представництві інтересів ОСОБА_5

22 листопада 2017 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_7 на окрему ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 08 листопада 2017 року залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору.

12 грудня 2017 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_7 на окрему ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 08 листопада 2017 року повернуто особі, яка її подала, у зв`язку з несплатою судового збору. Дана ухвала апеляційного суду не була оскаржена адвокатом.

19 грудня 2017 р. ОСОБА_7 подав вдруге апеляційну скаргу, в якій вказував, що 12 грудня 2017 року ухвалою судді апеляційного суду Миколаївської області була повернута його апеляційна скарга на вищевказану окрему ухвалу у зв`язку з невиконанням вимог ухвали судді від 22 листопада 2017 року щодо сплати судового збору. Зазначав, що з таким висновком судді не згоден, оскільки на виконання вимог ухвали судді про залишення апеляційної скарги без руху ним було сплачено судовий збір у розмірі 320 грн, на підтвердження чого надав суду заяву та квитанцію від 28 листопада № 0.0.904601864.1.

Ухвалою судді апеляційного суду Миколаївської області від 26 грудня 2017 року дану апеляційну скаргу було залишено без руху з наданням десяти днів з моменту отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: сплати 320 грн судового збору, надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження окремої ухвали із зазначенням інших поважних причин пропуску строку та надання належно оформленої апеляційної скарги відповідно до вимог статті 356 ЦПК України.

На виконання вимог даної ухвали судді на адресу суду надійшла заява ОСОБА_7 про долучення доказів про сплату судового збору та поновлення строку на апеляційне оскарження, до якої додано дублікат квитанції від 28 листопада 2017 року та копію заяви від 28 листопада 2017 року. Апелянт зазначав, що судовий збір у сумі 320 грн сплатив за ухвалою судді за справою № 478/496/17 (провадження № 22-ц/784/2513/13) та надав квитанцію до канцелярії апеляційного суду Миколаївської області 28 листопада 2017 року. Оскільки не знав номера справи та провадження, працівниками канцелярії власноруч в даній заяві було помилково записано номер іншої справи та прізвище іншого судді.

Згідно листа Казанкіського районного суду Миколаївської області від 15 січня 2018 року в матеріалах справи № 478/1727/17 (провадження № 22-ц/784/2558/17) за позовом ОСОБА_8 , в інтересах якого діє ОСОБА_7 , до ОСОБА_9 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, міститься оригінал квитанції № 0.0.904601864.1 на суму 320 грн про сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу, постановлену в даній справі. Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 13 грудня 2017 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_7 задоволено частково, ухвалу судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 16 листопада 2017 року скасовано, а матеріали позовної заяви направлено до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», від 15 січня 2020 року № 460-ІХ, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим законом.

Згідно з положеннями статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на 07 лютого 2020 року), підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За результатами розгляду касаційної скарги колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Оскаржуване судове рішення в повній мірі відповідає вимогам статті 263 ЦПК України, відповідно до яких воно має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Апеляційний суд встановив, що представник відповідача подав апеляційну скаргу із пропуском строку на апеляційне провадження, у зв`язку із чим залишив її без руху. На підтвердження поважності причин пропуску такого строку представник відповідача зазначив, що апеляційну скаргу подає вже вдруге, а підставою повернення поданої ним вперше апеляційної скарги була несплата ним судового збору, тоді як позивач сплатив судовий збір, що підтверджується доданими до апеляційної скарги документами.

При цьому апеляційний суд обґрунтовано зробив висновок, що причини пропуску позивачем строку на апеляційне оскарження є неповажними, оскільки судом встановлено, що на підтвердження сплати судового збору при подачі обох апеляційних скарг представник відповідача надавав дублікат і роздруківку квитанції, оригінал якої міститься у матеріалах справи № 478/1727/17 (провадження № 22-ц/784/2558/17), якою підтверджено оплату судового збору за оскарження іншої ухвали в іншій справі.

Інших причин поважності пропуску строку на апеляційне оскарження представник відповідача не зазначив, у зв`язку з чим апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на окрему ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 08 листопада 2017 року, а доводи касаційної скарги правильності цього висновку не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У контексті вказаної практики Верховний Суд уважає наведене обґрунтування цієї постанови достатнім.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК України підстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу адвоката ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 15 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

М. М. Русинчук