Справа № 643/2507/20
Провадження № 2-о/643/213/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2020 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Крівцова Д.А.,

присяжних - Калошиної В.М., Зіньковської Ю.С.,

за участю секретаря Селіванової К.О.,

заявника - представника Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» лікаря-психіатра Кольцової Г.Г.,

заінтересованих осіб:

прокурора Буч Р.В.,

представника ОСОБА_1 - адвоката Літвінової О.Б.,

особи, відносно якої розглядається заява ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» про госпіталізацію ОСОБА_1 до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2020 року генеральний директор Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» (далі - Лікарня) Коваленко В.В. звернувся до суду з заявою, в якій просить застосувати примусову госпіталізацію у психіатричний стаціонар ОСОБА_1 на підставі положень Закону України «Про психіатричну допомогу».

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 був госпіталізований до Лікарні 14.02.2020 року о 01-35 год. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем БШМД № 204 Нестеренко, який після особистого огляду ОСОБА_1 зробив висновок про необхідність застосування примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар у зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку ОСОБА_1 , які надійшли від поліцейського роти № 5 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП рядового поліції Р. Вольоса. На підставі цих відомостей ОСОБА_1 був оглянутий лікаремпсихіатром ОСОБА_2 , який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації. 14.02.2020 року ОСОБА_1 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів Лікарні. Комісія дійшла висновку, що ОСОБА_1 страждає на тяжкий психічний розлад у формі гострого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії, внаслідок якого відсутнє усвідомлення психічної хвороби, немає критичного ставлення до своєї поведінки та агресивності, які обумовлені порушеннями мислення, волі та емоцій, що спричиняє суспільну небезпеку (злобний, дратівливий, агресивний, мовно рухово збуджений, проявляє вербальну і фізичну агресію, погрожує вбивством матері). Потребує застосування примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 14.02.2020 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено на 17.02.2020 року на 13 годин 50 хвилин, вирішено питання про призначення ОСОБА_3 представника (адвоката).

У судовому засіданні представник Лікарні лікар-психіатр Кольцова Г.Г. підтримала заяву про примусову госпіталізацію та викладені в ній доводи. Зазначила, що станом на час розгляду справи ОСОБА_1 продовжує представляти небезпеку для себе та оточуючих. Пояснила, що його лікування можливе виключно в умовах стаціонару. Заперечувала можливість амбулаторного лікування ОСОБА_1 . Також зазначила, що це повторна госпіталізація ОСОБА_1 до Лікарні.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти заяви про госпіталізацію ОСОБА_1 до Лікарні в примусовому порядку.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Літвінова О.Б. в судовому засіданні не заперечувала проти заяви про госпіталізацію ОСОБА_1 до Лікарні в примусовому порядку.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти його госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку. Зазначив, що не вважає себе хворим, працює в сфері торгівлі, в нього є автомобіль, який зламала його матір. Він просив її відшкодувати завдану шкоду. 13.02.2020 року він слухав музику, до нього приїхали співробітники поліції, які викликали лікарів.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Як вбачається із супровідного листка № 493/204, ОСОБА_1 14.02.2020 року був доставлений до Лікарні бригадою швидкої медичної допомоги з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з попереднім діагнозом: шизофренія.

Згідно акту психіатричного огляду особи, госпіталізованої до психіатричної лікарні у примусовому порядку згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» № 21/1107 від 14.02.2020 року, складеного комісією лікарів Лікарні, ОСОБА_1 страждає на тяжкий психічний розлад у формі гострого поліморфного психотичного розвитку з симптомами шизофренії, внаслідок якого представляє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих (злобний, дратівливий, агресивний, мовно рухово збуджений, проявляє вербальну і фізичну агресію, погрожує вбивством матері). Потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

З вказаного акту також вбачається, що ОСОБА_1 вперше захворів у 2017 році, коли проявив агресію під час сімейного скандалу. Тоді відзначалася агресія, безсоння, маячні ідеї, порізав дроти, у зв`язку з чим був госпіталізований у відділення первинного епізоду. Після виписки рекомендації не приймав, оскільки вважав себе здоровим. Погіршення стану впродовж 2-х тижнів - перестав спати, став говорити, що мати це голограма, демон, вимагав документи, що підтверджують спорідненість, постійно дивився на лічильник, став агресивним, закривав матір в кімнаті, поміняв замок, не пускав матір додому, нескінченно включав і вимикав рубильник, чув якісь звуки, став «як звір», щоб заглушити звуки на повну потужність включив музику з негативним змістом пісень. Перебував на лікуванні у 14 п/в Лікарні № 3 з 12.11.2018 року по 11.01.2019 року, у зв`язку з небезпекою для себе і оточуючих. Напередодні госпіталізації до Лікарні був мовно рухово збуджений, виявляв агресивні тенденції до оточуючих, матері, погрожував вбивством.

Частиною другою ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: е) законне затримання психічнохворих.

Відповідно до ч. 3ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.

Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази як окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку в цілому, суд приходить до висновку щодо наявності у ОСОБА_1 тяжкого психічного розладу, який обумовлює його безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, а також його неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, та необхідності лікування ОСОБА_1 виключно в стаціонарних умовах.

Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності підстав для госпіталізації суд не може визнати обґрунтованими, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених судом доказів. Так, вказані доводи спростовуються пояснення представника Лікарні, даними акту психіатричного огляду особи.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів компетенцію та висновки лікарів-психіатрів щодо наявності у ОСОБА_1 тяжкого психічного захворювання, внаслідок якого він представляє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, та потребує в зв`язку з цим стаціонарного лікування.

Враховуючи наведене, наявні передбачені законодавством України підстави для госпіталізації ОСОБА_1 до Лікарні у примусовому порядку.

Керуючись ст. 2, 76-80, 89, 258-259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 341-342, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» про госпіталізацію ОСОБА_1 до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , госпіталізацію до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» (місцезнаходження: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 46, ) у примусовому порядку на строк протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію, але не більше ніж на 6 місяців.

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених участині другійстатті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 25.02.2020 року.

Суддя Д.А. Крівцов

Присяжні: В.М. Калошина

Ю.С. Зіньковська