Справа № 682/3392/19
Провадження № 2/682/159/2020
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2020 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Шевчука В.В., за участю секретаря Придачук Г.Л., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Берездівська сільська рада, про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем,
13 листопада 2019 року представник ОСОБА_2 звернувся із позовною заявою в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Берездівська сільська рада, про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем.
В обґрунтування позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дядько позивача ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок та земельні ділянки, які належали його батькам, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . З метою оформлення права на спадщину позивач звернувся до нотаріуса, однак отримав відмову через неможливість встановити факт постійного проживання з дядьком на час його смерті. У зв`язку із цим позивач звернувся до суду.
В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали. Позивач вказав, що постійно проживав за адресою АДРЕСА_1 , за виключенням короткого часу навчання. Після смерті свого дядька ОСОБА_4 залишився сам та займається веденням господарства за даною адресою.
Відповідач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Просить застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позову.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно даних свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 28 березня 2019 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Хвощівка Славутського району Хмельницької області (а.с.10)
Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 28 березня 2019 року, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Славута Хмельницької області (а.с.11).
Відповідно до довідки № 29.03.2019 № 175, виданої Берездівською сільською радою Славутського району Хмельницької області, на день смерті ОСОБА_6 дійсно була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із нею був зареєстрований та проживав разом син ОСОБА_4 . Онук, ОСОБА_1 , проживав разом із бабою ОСОБА_6 та дядьком ОСОБА_4 , але не був зареєстрований в даному дворогосподарстві (а.с. 13).
На день смерті ОСОБА_4 разом із ним за вищевказаною адресою постійно разом проживав, але не був зареєстрований його племінник ОСОБА_1 , що підтверджується даними довідки від 29.03.2019 № 176, виданої Берездівською сільською радою (а.с. 15).
Відповідно до витягу від 10.04.2019 № 185 з погосподарської книги № 2 за 2011-2015 роки, дворогосподарство за адресою: АДРЕСА_1 належало ОСОБА_5 . В даному житловому будинку, крім власника, були зареєстровані та постійно проживали: дружина ОСОБА_6 , син ОСОБА_4 , онук ОСОБА_1 , який ІНФОРМАЦІЯ_4 вибув на навчання в м. Рівне (а.с. 16)
Згідно відповіді нотаріуса від 02.04.2019 № 282 02-14, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку із тим, що не можливо встановити факт прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_4 (а.с.9)
18.02.2020 на запит суду Славутська державна нотаріальна контора надіслала копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 . Як видно з матеріалів спадкової справи, відповідач, ОСОБА_3 , 22 лютого 2016 року подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 . 11 травня 2019 року ОСОБА_7 подала заяву діючи від імені ОСОБА_1 про прийняття останнім спадщини після смерті ОСОБА_4 .
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили, що позивач постійно проживав за одною адресою із спадкодавцем та надалі продовжує там проживати та вести господарство. Крім того свідки повідомили, що відповідач їм не відома та її вони ніколи не бачили.
Надаючи правову оцінку відносинам, що склались, суд приходить до наступного висновку.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
Відповідно до ч.1ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Із роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, у силу вимог ч.1 ст.1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину.
Відповідно до п.п. 3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
З огляду на наведені норми законодавства та досліджені судом докази, які є належними та допустимими, суд вважає доведеним той факт, що позивач ОСОБА_10 , на день смерті ОСОБА_4 01.01.2016 проживав разом із ним.
Щодо заяви ОСОБА_3 в якій остання просить застосувати позовну давність та відмовити в задоволенні позову з огляду на те, що перебіг позовної давності розпочався з дня смерті ОСОБА_4 01.01.2016 та сплив 02 січня 2019 року, слід зазначити наступне (а.с. 63)
Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Виходячи з цього, в справах про встановлення фактів (обставин), які мали місце протягом певного періоду часу, позовна давність не підлягає застосуванню, оскільки про порушення прав в даній категорії справ не йдеться.
З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що позов є таким, що підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4, 76, 256, 261, 267, 293, 294, 1221, 1268, 1299 ЦК України, ст. 315, 319, 352, 354, 355, -ЦПК України, суд, -
Встановити факт, що ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) постійно проживав зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 768 грн.40 коп. судового збору.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчук В. В.

Повний текст рішення складено 02.03.2020