КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 року м. Київ

Єдиний унікальний номер справи № 759/6880/19

Апеляційне провадження №22-ц/824/16/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Іванченка М.М.

суддів: Коцюрби О.П., Музичко С.Г.

при секретарі: Гордієнко О.В.

за участю:

відповідача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про залишення позову без розгляду в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Центр комунального сервісу Святошинського району м. Києва, про встановлення порядку користування житловою квартирою

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 і інтересах ОСОБА_3

на заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва ухваленого 24 жовтня 2019 року в приміщенні суду під головуванням судді Ульяновської О.В.,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, у якому просить встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином: виділити в користування ОСОБА_3 житлову кімнату площею 10,2 кв.м. та житлову кімнату площею 12,3 кв.м., співвласнику ОСОБА_1 житлову кімнату площею 13,6 кв.м. з балконом площею 0,8 кв.м., місця загального користування: кухню площею 6,0 кв.м., санвузол площею 2,9 кв.м., коридор площею 12,8 кв.м. залишити у спільному користуванні.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі договору дарування від 20 березня 2019 року позивачу належить 1/2 частини квартири трьох кімнатної квартири АДРЕСА_1 , а інша частина належить відповідачу, тому рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року встановлено порядок користування спірною квартирою , а саме ОСОБА_1 виділено в користування житлову кімнату площею 10,2 кв.м та 12,3 кв.м, співвласнику ОСОБА_5 виділено житлову кімнату площею 13,6 кв.м з балконом площею 0,8 кв.м, місця загального користування: кухню площею 6,0 кв.м, санвузол площею 2,9 кв.м коридор площею 12,8 кв.м залишено у спільному користуванні, при цьому у вказаній квартирі зареєстровані та проживають в одній кімнаті позивач та члени її сім`ї, а саме колишній власник 1/2 частки дідусь ОСОБА_5 , двоє неповнолітніх синів та її чоловік, особові рахунки між співвласниками розмежовані окремо, внаслідок чого позивач має право на володіння і користування тією частиною спільної квартири, яка відповідає їх частці, у праві спільної часткової власності, однак відповідач володіє та займає дві житлові кімнати спірної квартири, що за площею майже в двічі більше від тієї яку займає сім`я позивача, разом з тим ОСОБА_1 має велику заборгованість по сплаті комунальних послуг.

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Центр комунального сервісу Святошинського району м. Києва про встановлення порядку користування житловою квартирою - відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, 22 листопада 2019 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2019 року та ухвалити нове про задоволення позову.

Свої доводи мотивує тим, що ухвалюючи рішення про відмову у задоволені позовних вимог, судом не надано належної оцінки наявним у справі доводам, не перевірив і не вказав причини їх відхилення. Разом з тим, зазначає, що відповідач нехтує правилами спільного проживання, не підтримує порядок та належний санітарний стан, а також має непогашений борг по сплаті комунальних платежів.

Від сторони відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення залишити без змін.

Відповідач та її представник у суді апеляційної інстанції заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили рішення суду залишити без змін.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції вважав, що встановлення такого порядку користування призведе до порушення прав спільної часткової власності інших співвласників, які у такий спосіб позбавляються права виділу їх часток у майні для відповідного користування, що є неприпустимим з огляду на те, що власник не може використовувати своє право на шкоду іншим особам.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_3 є співвласницею 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування 1/2 частини квартири від 20 березня 2019 року укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , посвідченого ПН КМНО Гурченко Н.І. та зареєстровано у реєстрі за № 86.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 є співвласницею 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники у здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Так, згідно з ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до частини 1 статті 357 ЦК України визначено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Частиною 1, 3 ст.358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до роз`яснень, які викладені в п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року «Про судову практику по справах за позовами про захист прав приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можна виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири, або їх можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це було заявлено позов.

Згідно технічної характеристики квартира АДРЕСА_1 складається з трьохкімнат житловою площею 36, 1 кв.м, у тому числі 1-а кімната площею 13,6 кв.м, 2- кімната площею 10,2 кв.м, 3-я кімната 12, 3кв.м, кухня площею 6,0 кв.м, вбиральні (сполученої) площею 2,9 кв.м, коридор площею 9,7 кв.м та балкон площею 0,8 кв.м, загальна площа квартири складає 55,5 кв.м.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року у справі № 759/2238/16-ц встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином: виділено в користування співвласнику ОСОБА_1 житлову кімнату площею 10,2 кв.м та 12,3 кв.м, співвласнику ОСОБА_5 житлову кімнату площею 13,6 кв.м з балконом площею 0,8 кв.м, місця загального користування: кухню площею 6,0 кв.м, санвузол площею 29,9 кв.м, коридор площею 12,8 кв.м залишено у спільному користуванні.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_3 стала співвласницею 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування 1/2 частини квартири лише 20 березня 2019 року тобто на момент того, як позивач стала власником спірного майна рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 рокуу справі № 759/2238/16-ц вже встановлено порядок користування спірним майном.

Як вбачається із витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

На думку апеляційного суду, вказані позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, щодо визначення порядку користуванні квартирою АДРЕСА_1 не знайшли свого підтвердження у суді апеляційної інстанції.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування, а відтак відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Повний тест постанови складено 25 листопада 2020 року.

Головуючий суддя:

Судді: