Справа № 399/579/18
Провадження № 2-о/399/2/20
УХВАЛА

Іменем України

24 лютого 2020 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участі секретаря судового засідання Гриценко Т.М., заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

До Онуфріївського районного суду Кіровоградської області надійшла цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, просив суд встановити факт належності йому довідок про його заробітну плату №№ 128, 129 та 130 від 09.11.2015 року, виданих державною установою "Краснолучська центральна міська багатопрофільна лікарня "Княгинська" для обчислення пенсії. Заяву обґрунтував тим, що він є пенсіонером та внутрішньо переміщеною особою. Станом на 31.12.2017 року він має загальний трудовий стаж 42 роки 0 місяців 20 днів. А заробітна плата врахована за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку лише з 01.07.2000 року по 10.03.2016 року. Для перерахунку пенсії він звернувся до Пенсійного фонду з заявою про врахування заробітку, отриманого ним за період з 01.08.1983 року по 31.12.1990 року відповідно до наданих довідок №№ 128, 129, 130 від 09.11.2015 року про зарплату, виданих ДП "Краснолучська центральна міська багатопрофільна лікарня "Княгинська", ЛНР. Але йому було відмовлено у зв`язку з тим, що він не має змоги надати первинні документи, підтверджуючі нарахований дохід в період до 1 липня 2000 року, завірені Українською владою, оскільки населений пункт, в якому він проживав і працював, відповідні архіви знаходяться на непідконтрольній уряду України території. Відмова у врахуванні вказаних довідок перешкоджає позивачу в майбутньому отримувати пенсію у більшому розмірі, тому він змушений звернутися до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою заяву підтримав, просив задовольнити, встановити факт належності йому довідок про його заробітну плату №№ 128, 129 та 130 від 09.11.2015 року, виданих державною установою "Краснолучська центральна міська багатопрофільна лікарня "Княгинська" для перерахунку пенсії.

Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в судове засідання не з`явилися, направили на адресу суду клопотання, в якому зазначили, що сумнівів щодо належності ОСОБА_1 довідок, факт належності яких, просить встановити ОСОБА_1 , в головному управлінні не виникало, для перевірки правильності сум заробітної плати заявник не надав до Пенційного фонду копії первинних документів, тому просили залишити заяву без розгляду на підставі ч. 6 ст. 294 ЦПК України та справу розглянути без участі їх представника.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що вона є дружиною заявника ОСОБА_1 , підтвердила той факт, що вони дійсно проживали на непідконтрольній уряду України території, її чоловік працював там в період часу з 01.08.1983 року по 31.12.1990 роки.

Суд, заслухавши пояснення заявника, свідка, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є пенсіонером та внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою № від 16.08.2017 року /а.с. 10/. При нарахуванні йому пенсії заробітна плата була врахована за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку лише з 01.07.2000 року по 10.03.2016 року. Для перерахунку пенсії він звернувся до Онуфріївського сектору обслуговування громадян управління обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з заявою про врахування заробітку, отриманого ним за період з 01.08.1983 року по 31.12.1990 року відповідно до наданих довідок №№ 128, 129, 130 від 09.11.2015 року про заробітну плату, виданих ДП "Краснолуцька центральна міська багатопрофільна лікарня "Княгинська", ЛНР /а.с. 12-14/. Але суми заробітної плати, зазначені в довідках, не були враховані ПФУ, оскільки не підтверджуються первинними документами, які позивач не має можливості надати, у зв`язку з тим, що населений пункт, в якому він проживав і працював, та відповідні архіви знаходяться на непідконтрольній уряду України території /а.с. 11/.

Згідно ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Порядок розгляду в окремому провадженні справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначений главами 1 і 6 розділу ІV ЦПК України.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено частиною першою статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним. Так, згідно з частиною другою даної статті ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки - виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

У частині четвертій статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник ОСОБА_1 просив встановити факт належності йому довідок про заробітну плату для обчислення пенсій №№ 128, 129 та 130 від 09.11.2015 року, виданих державною установою "Краснолуцька центральна міська багатопрофільна лікарня "Княгинська", зазначивши при цьому мету встановлення такого факту - отримання пенсії у більшому розмірі.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами ПФУ.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

У судовому порядку відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

В даному випадку судом вбачається спір про право, оскільки дані довідки, якими підтверджується трудовий стаж, впливають на розрахунок пенсії, про що зазначає в заяві заявник. Окрім того, як вбачається із поданої заяви заявника, ним заявлено вимоги про встановлення факту належності довідки про заробітну плату для обчислення пенсій про роботу в державній установі "Краснолуцька центральна міська багатопрофільна лікарня "Княгинська" із зазначенням конкретного періоду, що також свідчить про наявність предмету спору про право.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі , якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За приведених обставин суд вважає, що заява щодо встановлення юридичного факту, який просить встановити заявник, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки для вирішення таких питань компетентним державним органом встановлено інший порядок, у разі незгоди з його рішенням відповідна особа може подати позов у порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку закриття провадження у справі з роз`ясненням права на звернення до належного органу.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 255, 258-259, 265, 273, 293, 315, 354 ЦПК України, суд

встановив:

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про встановлення факту, що має юридичне значення закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд таких питань віднесено до органів Пенсійного фонду України, у разі незгоди з рішенням відповідного органу він може звернутися з позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 27 лютого 2020 року.

Суддя М.М. Лях