Справа № 521/863/20
Провадження № 2/521/1684/20
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

30 січня 2020 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Мирончук Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності.

Пізніше до суду надійшла заява про те, що прізвище позивачки не ОСОБА_3 , а ОСОБА_4 .

Суддя, розглянувши дану заяву, приходить до висновку, що вона подана без додержання вимог ст. 175 та ст. 177 ЦПК України.

В пункті четвертому Постанови Пленуму Верховного суду від 21.12.2007 року вказано, що, оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

Також, ч.7 ст. 175 ЦПК України, зазначено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до ч. 4 ст 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Позов підписано представником позивача Л ОСОБА_5 але, всупереч встановленому ч.7 ст. 175 та ч. 4 ст 62ЦПК України, нею долучено ксерокопію ордера, який нею же і завірений.

Між тим, згідно до ч. 5 ст 62 ЦПК України, відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді.

Отже, оригіналу ордеру, до позову не долучено, а тому позивачу необхідно усунути вказаний недолік позову та надати до суду оригінал ордеру або довіреність.

Також, згідно до позову, позивач вказує, що проживала однією сім`єю з померлим.

Між тим, згідно до п. 23. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Тобто, позивачці слід було звернутись до нотаріуса, і, у разі відмови їй в оформленні спадщини, вона має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Проте, відсутні докази звернення позивача до нотаріуса та відсутня відмова нотаріуса в прийнятті заяви про відкриття спадщини.

Отже, позивачу необхідно усунути і цей, вказаний недолік позову.

Крім того, відповідно до вимог ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину та перелік документів, що додаються до заяви і підтверджують зазначені обставини.

Проте, позивачем належним чином не викладено обставин, якими обґрунтовуються вимоги та відсутні посилання на засоби їх доказування, відсутня конкретика позовних вимог, а саме: оскільки, зміст позову, це вказівка позивача на спосіб захисту порушеного права (ст. 16 ЦК України), позивачем не вказано якими саме діями відповідач не визнає, порушує, чи оспорює її права, не роз`яснено в чому саме полягає спір між позивачем та відповідачем.

Також, у позові вказано, що позивачка та покійний власник квартири купили вказану квартиру, але до позову долучено ксерокопію договору дарування, що спросовує заявлене позивачем у позові.

Також, позивачкою у позові вказано, що вона та покійний власник квартири, здавали в оренду спірну квартиру і за ці кошти повертали борг особі, у якої позичали гроші для придбання квартири.

Проте, вказане також суперечить наданим позивачем до позову документам.

Так, згідно до наданого позивачем Звіту про оцінку квартири, опис оцінки об`єкта оцінки: квартири АДРЕСА_1 такий: технічний стан квартири незадовільний, комунікації відсутні, були відрізані за несплату комунальних послуг.

Отже, позивачу і в цій частині необхідно усунути вказаний недолік позову, виключити протиріччя в описовій частині позову.

Також, позивач у позові вказала відповідачем ОСОБА_2 , але з позову не вбачається яким чином він не визнає чи оспорює права позивачки.

Крім того, не надано доказів що цей відповідач прийняв спадщину.

Між тим, у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7, від 30.05.2008 року вказано, що відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. У разі відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами у таких справах є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Незважаючи на вказане, позивачем не долучено доказів щодо звернення ОСОБА_2 до нотаріуса стосовно прийняття ним спадщини та не вказано чому нею відповідачем у справі не залучено територіальну громаду.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про визнання за нею права на спадкове майно, а саме: на спірну квартиру в порядку спадкування за законом як спадкоємцем четвертої черги.

Проте, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7, від 30.05.2008 року, встановлено, що спадкоємець лише після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК (435-15 ), звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Суд не бере на себе повноваження нотаріуса та розглядає вказані вимоги лише після відмови нотаріуса в видачі свідоцтва про спадщину.

Отже, позивачу необхідно визначитися з вимогами позову з урахуванням зазначеного Законом, та. при необхідності, уточнивши позовні вимоги, або надати постанову нотаріуса про відмову в видачі свідоцтва про спадщину.

Крім того, у відповідності до ч.2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Позивачем долучено ряд копій документів, але вони, як того вимагає діюче законодавство, не завірені належним чином.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Відповідно до ч.5 ст.95 ЦПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Таким чином, копії будь-яких документів мають засвідчувати їх дійсність, оскільки мають бути виготовлені виключно з оригіналів цих документів.

Отже, позивачу необхідно усунути і ці, вказані судом недоліки заяви та надати до суду копії документів, які б відповіли вимогам ст.95 ЦПК України.

Тобто позивачу необхідно надати копії документів засвідчені його підписом із зазначенням дати такого засвідчення, у кількості, з урахуванням учасників справи.

Також, суд звертає увагу на те, що позивачем у позові заявлено дві вимоги, за одну з яких нею сплачено судовий збір, за іншу нею судовий збір не сплачено.

Між тиим, згідно п. 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при об`єднанні в одній заяві кількох позовних вимог, судовий збір сплачується в розмірі визначеному ставками, встановленими для відповідних позовів, за кожну таку вимогу окремо.

Враховуючи вказане та те, що позивач заявляє позовні вимоги, зокрема, і про встановлення факту проживання однією сім`єю, але нею не сплачено судовий збір за подання позову про встановлення факту проживання однією сім`єю, підстав для звільнення від сплати не зазначено, а тому останній слід сплатити за дану позовну вимогу судовий збір, в сумі 840,80 гривень.

Суддя відкриває провадження у справі на підставі заяви, якщо відсутні підстави для повернення заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Оскільки, при вирішенні питання про відкриття провадження було встановлено, що заяву подано позивачем без додержання вимог ст. 175, 177 ЦПК України, згідно з частиною 1 статті 185 ЦПК України, є підстави для залишення заяви без руху, з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності - залишити без руху.

Позивачу протягом 5 (п`яти) календарних днів, з дня отримання зазначеної ухвали необхідно усунути недоліки заяви, що вказані в ухвалі.

Роз`яснити позивачу, що в разі виконання вимог суду, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Мирончук