КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/941/19
Провадження №2/319/6/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року смт.Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мальованого В.О.,

при секретарі судового засідання Синяковій О.І.,

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування та виділ рухомого майна в натурі, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст.268 ЦПК України, в судовому засіданні 20 лютого 2020 року судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

06 серпня 2019 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , представник відповідача ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування та виділ рухомого майна в натурі .

Свої вимоги позивач, з врахуванням уточненої позовної заяви, обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_6 , після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно.

Спадкоємцями, що прийняли спадщину, є її батько - ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частки та вона у розмірі 2/3 частки, з урахуванням 1/3 частки, від якої відмовилася її бабуся - ОСОБА_5 .

До складу спадщини входить 1/2 частка усього майна, яке її мати нажила у шлюбі разом з батьком, а саме:

житлового будинку АДРЕСА_1 . Згідно незалежної оцінки об`єкту нерухомості, житловий будинок загальною площею 59.4 кв.м., житловою площею - 27.4 кв.м., має господарські будівлі та споруди: А - житловий будинок; а - сіни; а1 - ґанок; а2 - козирок; Б - сарай; В - погріб; Г - колодязь; Д- вбиральня; їх вартість становить 62 317 гривень.

автомобіля ВАЗ 2114, вартість якого становить 125000 гривень та визначена порівняльним підходом, враховуючи оголошення у соціальних мережах.

електроприладів, меблів, іншої техніки, а саме:

№НайменуванняКіль-ть (шт.)Вар-ть (грн.)
1Скутер "Вайпер"1
НОМЕР_1 в комплекті18000
3Комп`ютерний стіл13000
4Комп`ютерне крісло 1500
5Електромясорубка "Лібертон"12500
6Морозильна камера "Горєніє"110000
7Хлібопіч "Лібертон"13000
8Мультіварка"Редмонд"12000
9Пилесмок12000
10Духова піч14000
11Газова поверхня11500
12Газова піч15000
13Телевізор "Самсунг"12000
14Музикальний центр "Соні"13000
15Електрочайник "Сатурн"1500
16Диван26000
17Крісла22000
18Кухонна стінка15000
19Стінка в залу13000
20Стіл письмовий1500
21Стільці61500
22Шафа23000
23Тумба під телевізор11000
24Бензопила12000
25Водяна помпа для поливу13000
26Супутникові тарілки23000

Загальна вартість електроприладів, меблів, техніки становить 87000 гривень та частково підтверджується письмовими доказами (копії техпаспортів, гарантійних талонів, накладних, чеків). Позивач прохає виділи їй в натурі техніки та меблів на загальну суму 29 000 гривень, що становить 1/3 частку від вартості усіх електроприладів, меблів, техніки, а саме: скутер "Вайпер" вартістю 10 000 гривень; комп`ютер в комплекті вартістю 8 000 гривень; комп`ютерний стіл вартістю 3 000 гривень; комп`ютерне крісло вартістю 500 гривень, електром`ясорубку "Лібертон", вартістю 2 500 гривень; музикальний центр "Соні", вартістю 3 000 гривень; бензопилу, вартістю 2 000 гривень.

Інші електроприлади, меблі та техніку на загальну суму 58 000 гривень, залишити відповідачу ОСОБА_3 .

Позивач зазначила, що має право на 1/3 частку цього майна (1/2(частка матері у шлюбі) х 2/3 (її частка в порядку спадкування) =1/3), її батько має право на 2/3 частки такого майна (1/2 (частка матері у шлюбі) х 1/3 (його частка в порядку спадкування) + 1/2(його частка у шлюбі)=2/3).

Враховуючи, що вона не проживає з батьком, будинком та автомобілем не користується, своє право власності бажає реалізувати через виплату грошової компенсації вартості своєї 1/3 частки, а саме - 20 772 гривні за житловий будинок, 41 666 гривень за автомобіль.

До складу спадщини також входить майно, яке належало її матері особисто, а саме - золоті вироби: 3 кільця, перше вагою - 1.76 гр., вартістю - 2112гривень, друге вагою - 3.82 гр., вартістю - 4584 гривень, третє вагою - 3.25 гр., вартістю - 3900 гривень; браслет, вагою - 4.04 гр., вартістю - 4848 гривень; підвіска, вагою - 1.52гр., вартістю - 1824 гривні; 2 ланцюжки, перший вагою - 12.22 гр., вартістю - 14664 гривень, другий вагою - 12.27, вартістю - 14724 гривень; сережки, вагою - 3.39гр., вартістю - 4068 гривень.

Загальна вартість золотих виробів становить 50 724 гривень та визначена з урахуванням вартості 1 грама золота на момент подання позову - 1200 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини є коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя.

Вона має право на 2/3 частки цього майна (1 (частка матері у шлюбі) х 2/3 (її частка в порядку спадкування) =2/3), її батько має право на 1/3 частки такого майна (1(частка матері у шлюбі) х 1/3(його частка в порядку спадкування) =1/3).

Зазначені коштовності бажає виділити в натурі на загальну суму 34176 гривень, а саме: 3 кільця, перше вагою - 1.76 гр., вартістю - 2112гривень, друге вагою - 3.82 гр., вартістю - 4584 гривень, третє вагою - 3.25 гр., вартістю - 3900 гривень; браслет, вагою - 4.04 гр., вартістю - 4848 гривень; ланцюжок, вагою - 12.22 гр., вартістю - 14664 гривень; сережки, вагою - 3.39гр., вартістю - 4068 гривень.

Інші коштовності на загальну суму 16548 гривень (підвіску, вагою - 1.52гр., вартістю - 1824 гривні, ланцюжок, вагою - 12.27гр., вартістю - 14724 гривень), залишити відповідачу ОСОБА_3 .

Згоди щодо поділу спадкового майна між нею та ОСОБА_3 досягнуто не було, що змусило позивача звернутись до суду за захистом своїх прав з відповідним позовом, в якому прохає суд винести рішення, з урахуванням уточнених позовних вимог, та:

1. визнати за нею право власності на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 59.4 кв.м., житловою площею - 27.4 кв.м., з усіма господарськими будівлями та спорудами: А - житловий будинок; а - сіни; аі - ґанок; а2 - козирок; Б - сарай; В - погріб; Г - колодязь; Д- вбиральня, які розташовані АДРЕСА_1 ; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 59.4 кв.м., житловою площею - 27.4 кв.м., з усіма господарськими будівлями та спорудами: А - житловий будинок; а - сіни; аі - ґанок; а2 - козирок; Б - сарай; В - погріб; Г - колодязь; Д- вбиральня, які розташовані по АДРЕСА_1 , стягнувши з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію її вартості у розмірі 20 772 гривні;

2. визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку автомобіля ВАЗ 2114, скутера "Вайпер", комп`ютера в комплекті, комп`ютерного столу, комп`ютерного крісла, електромясорубки "Лібертон", музикального центра "Соні", бензопили;

3. припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 1/3 частку автомобіля ВАЗ 2114, стягнувши з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію його вартості у розмірі - 41 666 гривень;

4. виділити в натурі та витребувати у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 наступну техніку та меблі на загальну суму 29 000 гривень:

-скутер "Вайпер", вартістю 10 000 гривень; -комп`ютер в комплекті, вартістю 8 000 гривень; -комп`ютерний стіл, вартістю 3 000 гривень; -комп`ютерне крісло, вартістю 500 гривень; -електромясорубку"Лібертон", вартістю 2 500 гривень; -музикальний центр "Соні", вартістю 3 000 гривень; -бензопилу, вартістю 2 000 гривень;

5. виділити в натурі та витребувати у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 золоті вироби на загальну суму 34176 гривень, а саме:

- золоту каблучку, вагою 1.76 гр., вартістю 2112гривень; - золоту каблучку, вагою 3.82 гр., вартістю 4584 гривень; - золоту каблучку, вагою 3.25 гр., вартістю 3900 гривень; - золотий браслет, вагою 4.04 гр., вартість 4848 гривень; - золотий ланцюжок, вагою 12.22 гр., вартістю 14664 гривень; - золоті сережки, вагою 3.39гр., вартістю 4068 гривень.

6. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, в тому числі витрати на правничу допомогу.

09 вересня 2019 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.

Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_3 скористався своїм правом надання відзиву на позов, в установлений судом строк надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що вважає подання позовної заяви безпідставним та необґрунтованим, а саму позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

22 жовтня 1994 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 укладено шлюб, від шлюбу мають доньку, ОСОБА_1 . 15 листопада 1995 року ними було придбано житловий будинок АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та земельної ділянки.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулися до приватного нотаріуса Більмацького районного нотаріального округу Запорізької області Дашевської А.О. із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 . Також на користь ОСОБА_1 відмовилась від прийняття спадщини матір ОСОБА_6 , ОСОБА_5

17 січня 2019 року приватним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 стосовно земельної ділянки площею 5,7420 га, кадастровий номер :04:001:0071. Тобто, позивач ОСОБА_1 мала і має змогу отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в позасудовому порядку.

В позовній заяві не зазначено в чому полягає порушення прав ОСОБА_1 , також не вказано, які права та яким чином порушені відповідачем ОСОБА_3 . Жодного доказу, який би свідчив про порушення прав ОСОБА_1 , до позовної заяви не додано.

Крім того, з позовної заяви незрозуміло, чому позов пред`явлено також до ОСОБА_5 , яким чином та які права позивача порушила саме вона. Тобто, позивачем невірно визначено склад осіб, що повинні приймати участь в розгляді справи та їх процесуальний стан.

Позивач не надала до матеріалів позовної заяви постанову нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальної дії. Більше того, до позовної заяви додано копію свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала у спадок 2/3 частки земельної ділянки площею 5,7420 га, кадастровий номер :04:001:0071.

Тобто, жодних перешкод для оформлення спадкування за законом та отримання відповідного свідоцтва у ОСОБА_1 не існувало та не існує.

Крім того зазначено , що вимога про припинення права спільної часткової власності на будь-яке майно є похідною від самого права власності на майно. Відповідно питання про припинення такого права та стягнення компенсації можливо ставити за наявності у особи права власності в режимі спільної часткової власності. Таке право у позивача ОСОБА_1 на час подання позову відсутнє.

Відповідно до ст. 364 Цивільного кодексу України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Таким чином, вимоги про стягнення з ОСОБА_3 компенсації вартості частки майна, що належить ОСОБА_1 , необґрунтовані та безпідставні.

Відповідач по справі ОСОБА_3 заперечує проти стягнення з нього судових витрат, які полягають в судовому зборі та витрат на правову допомогу, так як спір до суду передано саме за ініціативи позивача, порушень її прав відповідач ОСОБА_3 не допускав і не допускає, натомість вищенаведені норми діючого чинного законодавства мали бути їй роз`яснені під час надання правової консультації з метою уникнення судових процедур.

05 лютого 2020 року позивач подала уточнену позовну заяву, в якій уточнила вартість майна та виключила з переліку майна сільськогосподарську техніку.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що є матір`ю ОСОБА_3 . Стосовно рухомого та нерухомого майна, про визнання права власності в порядку спадкування якого просить суд ОСОБА_1 , свідок зазначила, що вона з чоловіком придбали за власні кошти трактор, культиватор . Сіялку та причіп отримала на майновий пай. Даною сільськогосподарською технікою користувався їхній з чоловіком син для ведення підсобного та особистого селянського господарства. Будинок, в якому проживали ОСОБА_3 та його покійна дружина, вони придбали їм за свої власні кошти.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що являється сусідкою ОСОБА_3 . Вона знає, що у ОСОБА_3 є сільгосптехніка трактор, культиватор, причіп. Частину даної техніки купили його батьки, а частину отримали на майновий пай.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що являється цивільним чоловіком ОСОБА_1 , проживають разом близько 6 місяців, до того зустрічались біля 5 років. На даний час проживають в будинку по АДРЕСА_2 . Вказаний будинок був придбаний за спільні кошти його батьків та батька ОСОБА_11 . Після смерті матері ОСОБА_1 , її батько їй нічим не допомагав. Твердження відповідача , що покійна мати ОСОБА_1 була похована разом з її золотом, про яке в позовній заяві зазначила позивач, не відповідає дійсності. Оскільки він був присутній під час поховання ОСОБА_6 , і бачив, що золотих прикрас ні на ній, ні в труні не було. ОСОБА_1 кілька разів прохала батька повернути золоті вироби її покійної матері, але він її прохання ігнорував. Один з золотих ланцюжків він бачив на ОСОБА_3 . Бірки з золотих виробів ОСОБА_12 забрала собі, коли приїжджала до батька . Йому також відомо, що у ОСОБА_3 після смерті його дружини ОСОБА_6 залишився автомобіль ВАЗ 2114 сірого кольору . Що на даний момент з цим автомобілем він не знає. Ті побутові речі та електроприлади, про які зазначає ОСОБА_1 він бачив у будинку відповідача, ОСОБА_1 прохала віддати їй деякі речі, зокрема скутер, комп`ютер, стіл комп`ютерний, супутникову антену , бензопилу, проте вони з батьком не домовились.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що після смерті її матері ОСОБА_6 у неї виник спір з батьком, ОСОБА_3 , з приводу спадкового майна. В добровільному порядку його врегулювати не вдалось, що змусило її звернутись з позовом до суду. Стосовно обґрунтування її позову вказала, що не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на вказаний будинок. Ѕ частка вказаного будинку належала її матері, ОСОБА_6 , як таке що набуте за час перебування у шлюбі. Що стосується автомобіля ВАЗ 2114 сірого кольору, то вона пояснила, що вказаний автомобіль був придбаний її батьками під час шлюбу, після смерті матері на момент відкриття спадщини був у наявності, проте згодом ОСОБА_3 його продав. Що стосується рухомого майна золотих прикрас та речей домашнього вжитку пояснила. За життя у її матері було два золотих ланцюжка, дві каблучки, браслет та сережки. Вона була присутня при їх купівлі. Прикраси купували сама мама, за які кошти вона не знає. Після смерті матері прикраси залишились у батька вдома. Вона особисто бачила на батькові золотий ланцюжок її матері і хрестик, який належав її матері. Сережки і каблучки , як вона думає, знаходяться у відповідача, їх він їй не віддає. Бірки з золотих прикрас вона забрала собі з дому батька, вони лежали окремо від золотих прикрас. ОСОБА_3 відмовляється повертати їй золоті вироби. На момент смерті матері, на ній були золоті прикраси сережки, їй віддали лише одну сережку, інші сережки у формі капельки ніхто не знімав. Після смерті матері, з будинку вона забрала холодильник , мамин та свій одяг. З побутової техніки вона бажає, щоб їй виділили внатурі скутер «Вайпер», комп`ютер, крісло комп`ютерне, стіл, бензопилу, м`ясорубку та музичний центр. За життя її мати, ОСОБА_6 , була домогосподарка, мала земельні паї та вирощувала худобу. Після її смерті, вона отримала свідоцтво про право на Ѕ частки земельного паю.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що позов ОСОБА_1 не визнає, і пояснив, що не допускав порушень прав позивача, які б підлягали захисту в судовому порядку , вважає, що доказів, які б підтверджували позовні вимоги нею не надано. Стосовно сільськогосподарської техніки про яку зазначала позивач, то ОСОБА_3 пояснив, що вона була придбана за рахунок коштів його батьків та на їх майнові права, право власності на нього не зареєстроване, і підстави визнавати право власності на вказану техніку як на майно, що є об`єктом права сумісної власності подружжя, відсутні. Щодо визнання права власності на 1/3 частку спірного житлового будинку, ОСОБА_3 пояснив, що вказаний будинок був придбаний за час перебування у шлюбі з ОСОБА_6 , проте кошти на купівлі будинку надавали його батьки, тому і право власності було зареєстроване на нього. Що стосується сплати компенсації вартості за 1/3 частки житлового будинку, ОСОБА_3 пояснив, що після смерті матері надав своїй дочці ОСОБА_1 грошові кошти на придбання будинку, який вони придбали разом з її цивільним чоловіком ОСОБА_13 . Він надав їй половину вартості будинку по АДРЕСА_2 , іншу частину коштів надали батьки ОСОБА_13 . Тому вважає, що вже сплатив їй частину вартості спірного будинку і більше коштів сплачувати не повинен. Що стосується автомобіля ВАЗ 2114 сірого кольору, ОСОБА_3 пояснив, що придбав його за час перебування шлюбі з його покійною дружиною ОСОБА_6 , за нього він сплатив приблизно 70 000 грн. Це були спільні кошти його та ОСОБА_6 , користувався ним він, і право власності було зареєстроване на нього. Після смерті дружини, у вересні 2018 року, він потратив у ДТП, внаслідок чого автомобіль зазнав значних механічних пошкоджень, його ремонт був недоцільним, і він був змушений продати його в такому стані на запчастини. Що стосується речей домашнього вжитку право власності на які бажає визнати позивач та виділити їй внатурі, зазначив, що речі перелічені в позовній заяві знаходяться у нього вдома, були придбані за період перебування в шлюбі з ОСОБА_6 , він не заперечує проти виділення внатурі ОСОБА_1 скутеру «Вайпер», комп`ютеру, крісла комп`ютерного , столу , бензопили, м`ясорубки та музичного центру.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 пояснила, що померла ОСОБА_6 доводиться їй дочкою, ОСОБА_1 її рідна онука, а ОСОБА_3 чоловік дочки. Після смерті її дочки вона мала право на обов`язкову частку пай, проте від неї вона відмовилась на користь онуки. Іншими спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є її чоловік ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_1 . Що стосується вимог про визнання права власності на нерухоме майно та автомобіль, ОСОБА_5 пояснила, що вказане спірне майно було придбано за час шлюбу на спільні кошти подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , проте право власності зареєстроване на відповідача ОСОБА_3 Твердження ОСОБА_3 проте, що у нього немає золотих прикрас його покійної дружини і що дружина була похована разом з її прикрасами не відповідають дійсності. Де наразі золоті прикраси ОСОБА_6 їй невідомо. Що стосується речей домашнього вжитку, право власності, на які бажає визнати позивач та виділити їй внатурі, зазначила, що речі перелічені в позовній заяві бачила в будинку ОСОБА_3 , вони були придбані за життя ОСОБА_6 , і на даний час ОСОБА_3 не бажає віддавати частину цих речей в рахунок 1/3 частки спадкового майна.

Суд, з`ясувавши позиції учасників справи, допитавши свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 уклали шлюб 22 жовтня 1994 року, після укладення шлюбу дружина змінила своє прізвище на « ОСОБА_14 ».

За час перебування шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась донька ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.ч. 1,2 статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1-3 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту; об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя; якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Сторонами не заперечується та відповідачем визнається, а отже не потребує доведення відповідно до ст.82 ЦПК України, що автомобіль «ВАЗ 2114», 2012 року випуску, був придбаний подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в період шлюбу та зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 ..

Вказаний автомобіль був відчужений ОСОБА_3 у вересні 2018 року.

Згідно довідки №77/20 від 07 лютого 2020 року, наданої спеціалістом-товарознавцем ОСОБА_15 , ринкова вартість автомобіля ВАЗ 2114, 2012 року випуску, тип кузову легковий хетчбек, з об`ємом двигуна 1596 куб.см, 5 МТ, бензин, при середньостатистичному пробігу 128,6 тис. км, станом на 01 лютого 2020 року становить 91 960 грн.

Відповідачем ОСОБА_3 не оспорюється, що протягом подружнього життя з ОСОБА_6 , набуте у спільну сумісну власність наступне рухоме майно, яке знаходиться за місцем його проживання- АДРЕСА_1 :

№НайменуванняКіль-ть (шт.)Вар-ть (грн.)
1Скутер "Вайпер"110000
2Комп`ютер в комплекті18000
3Комп`ютерний стіл13000
4Комп`ютерне крісло 1500
5Електромясорубка "Лібертон"12500
6Морозильна камера "Горєніє"110000
7Хлібопіч "Лібертон"13000
8Мультіварка"Редмонд"12000
9Пилесмок12000
10Духова піч14000
11Газова поверхня11500
12Газова піч15000
13Телевізор "Самсунг"12000
14Музикальний центр "Соні"13000
15Електрочайник "Сатурн"1500
16Диван26000
17Крісла22000
18Кухонна стінка15000
19Стінка в залу13000
20Стіл письмовий1500
21Стільці61500
22Шафа23000
23Тумба під телевізор11000
24Бензопила12000
25Водяна помпа для поливу13000
26Супутникові тарілки23000

Згідно роз`яснень, викладених у пунктах 22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК).

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні ОСОБА_3 визнав факт придбання у період шлюбу з ОСОБА_6 спірного автомобіля та іншого спірного майна, зазначеного в позові, проте ним заперечується їх вартість.

Оскільки ОСОБА_3 не надав суду належних та достовірних доказів того, що вартість автомобіля ВАЗ 2114, 2012 року випуску, та рухомого майна (речей домашнього вжитку) станом на час розгляду справи складає іншу суму, ніж встановлену довідкою експерта-товарознавця від 07 березня 2020 року та визначену позивачем при поданні позову шляхом порівняльного підходу, то при прийнятті рішення про визнання права власності та виділ рухомого майна, суд враховує вартість спірного майна, визначену довідкою від 07 лютого 2020 року та позивачем при поданні позову.

На спростування неналежності доказу довідки експерта-товарознавця ОСОБА_3 , не надано іншого доказу вартості спірного автомобіля, який міг бути прийнятий та оцінений судом.

Аналогічно відповідачем не надано належним та допустимих доказів вартості іншого спірного майна, , які могли бути прийняті та оцінені судом.

Обов`язок надання доказів на підтвердження своїх заперечень законом віднесено на сторону, яка заперечує проти наявних в матеріалах справи доказів.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно.

З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець ОСОБА_6 за життя на випадок своєї смерті заповіту не склала.

Відповідно до ст.1217,1233,1258,1261 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування за законом почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , тобто позивач ОСОБА_1 являється спадкоємцем першої черги після померлої ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 уклали шлюб 22 жовтня 1994 року, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_14 », тобто відповідач ОСОБА_3 являється спадкоємцем першої черги після померлої ОСОБА_6 .

Відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України, право на обов"язкову частку у спадщині має непрацездатна мати померлої ОСОБА_5 , яка від прийняття спадщини відмовилась на користь ОСОБА_1 .

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач та відповідач ОСОБА_3 в установлений законом строк звернулись до приватного нотаріуса Більмацького районного нотаріального округу Запорізької області Дашевської А.О. ( далі - приватний нотаріус) з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , за заявами яких була заведена спадкова справа № 146/2018 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

Відповідно до статті 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Такий виділ може бути здійснений спадкоємцями за взаємною згодою, шляхом укладення договору або (у разі наявності спору) в судовому порядку. Якщо ж неможливо виділити частку спадкоємця у натурі, то спадкове майно передається одному із спадкоємців, а іншим - відповідна грошова компенсація.

Згідно з частиною другою статті 1279 ЦК України спадкоємці, які разом із спадкодавцем були співвласниками майна, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі цього майна, у межах їхньої частки у спадщині, якщо це не порушує інтересів інших спадкоємців, що мають істотне значення.

Згідно довідки виконкому Смирновської сільської ради, яка міститься в матеріалах спадкової справи № 146/2018, ОСОБА_6 була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 . На момент смерті вона проживала з чоловіком ОСОБА_3 та донькою ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_3 належить 2/3 частки спірного майна (1/2 (частка спадкодавця ОСОБА_6 ) х 1/3 (його частка в порядку спадкування) + 1/2(його частка у шлюбі)=2/3), позивач має право на 1/3 частку цього майна (1/2(частка спадкодавця ) х 2/3 (її частка в порядку спадкування) =1/3).

Що стосується вимог позивача про визнання права власності на 1/3 частку автомобіля, припинення права спільної часткової власності та сплати грошової компенсації за автомобіль ВАЗ 2114, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що автомобіль марки ВАЗ 2114, 2012 року випуску, був набутий спадкодавцем та відповідачем ОСОБА_3 у період шлюбу, відповідно спірний автомобіль входить до майна, на яке відкрилась спадщина, тому відповідачу ОСОБА_3 належить 2/3 частки такого майна, позивач має право на 1/3 частку цього майна.

Суд приймає до уваги те, що на момент відкриття спадщини спірний автомобіль входив до спадкової маси після смерті ОСОБА_6 , позивач з заявою про прийняття спадщини звернулась до приватного нотаріуса 17 серпня 2018 року, відповідач здійснив його відчуження у вересні 2018 року. Оскільки спірне майно є неподільним рухомим майном, використання якого спільно не може здійснюватись, на момент розгляду справи не перебуває у власності відповідача ОСОБА_3 в зв`язку з його відчуженням, тому права позивача можуть бути захищені шляхом отримання грошової компенсації його частки.

Згідно довідки №77/20 від 07 лютого 2020 року, наданої спеціалістом-товарознавцем ОСОБА_15 , ринкова вартість автомобіля ВАЗ 2114, 2012 року випуску, становить 91 960 грн.

Тому з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню грошова компенсація в розмірі 30 653,33 грн ( 91960*1/3= 30 653,33).

Щодо виділу в натурі та витребування у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 техніки та меблів , суд виходить з наступного.

Суд проводить виділ в натурі рухомого майна (речей домашнього вжитку) у варіанті, запропонованого позивачем, виділивши ОСОБА_1 наступну техніку та меблі на загальну суму 29 000 гривень, з врахуванням її частки у спадковому майні та загальної вартості електроприладів, меблів, техніки, яка становить 87 000 грн.

Позивач прохала виділи їй та припинити право власності з ОСОБА_3 на наступні речі та техніку:

-скутер "Вайпер", вартістю 10 000 гривень; -комп`ютер в комплекті, вартістю 8 000 гривень; -комп`ютерний стіл, вартістю 3 000 гривень; -комп`ютерне крісло, вартістю 500 гривень; -електромясорубку"Лібертон", вартістю 2 500 гривень; -музикальний центр "Соні", вартістю 3 000 гривень; -бензопилу, вартістю 2 000 гривень.

Відповідач ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення позовних вимог в цій частині.

При цьому, судом не розглядались вимоги позивача за первісною позовною заявою про поділ спадкового майна сільськогосподарської техніки на загальну суму 380 000 грн., та стягнення компенсації за неї, оскільки 05 лютого 2020 року на стадії судового розгляду позивач подала до суду уточнену позовну заяву, в якій виключила вимоги про поділ вказаного вище спадкового майна, тому суд розцінює вказані дії як відмову від позовних вимог в цій частині.

Що стосується визнання права власності на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 та сплати грошової компенсації в розмірі 20 772 грн., суд виходить з наступного.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем ОСОБА_3 та його представником, що подружжя ОСОБА_14 за час сумісного проживання придбали житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 59.4 кв.м., житловою площею - 27.4 кв.м., з усіма господарськими будівлями та спорудами, що складається з : А - житловий будинок; а - сіни; а1 - ґанок; а2 - козирок; Б - сарай; В - погріб; Г - колодязь; Д- вбиральня, які розташовані по АДРЕСА_1 .

Право власності згідно довідки КП «Куйбишевське БТІ» зареєстровано за ОСОБА_3 .

Згідно звіту про незалежну оцінку ринкова вартість об`єкту нерухомості по АДРЕСА_1 , становить 62 317 грн.

Судом встановлено , що ОСОБА_1 , має право на 1/3 частку зазначеного будинку в порядку спадкування після смерті своєї матері.

В судовому засіданні позивач прохала суд визнати за нею право власності на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 ; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , стягнувши з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію її вартості у розмірі 20 772 гривні.

Відповідач ОСОБА_3 заперечував проти вказаних позовних вимог, мотивуючи тим, що ним надавались вже кошти ОСОБА_1 , які були нею використані для придбання власного будинку, де вона проживає на даний час, тому він вважає , що сплатив вже їй грошову компенсацію. Сплачувати ще раз грошову компенсацію не має змоги.

Крім того ОСОБА_3 та його представником ОСОБА_4 в судовому засіданні не визнано факту порушень прав позивача, які б підлягали захисту в судовому порядку. ОСОБА_1 мала і має змогу отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в позасудовому порядку.

Відхиляючи доводи відповідача ОСОБА_3 про відсутність перешкод для оформлення прав на спадкове майно та отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом, суд виходить з того, що позивачем додано до матеріалів справи постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку житлового будинку, автомобіля та сільськогосподарської техніки у зв`язку з відсутністю правовставлюючих документів.

Статтею 364 ЦК України в регульовано випадки, коли співвласник майна бажає позбутися належної йому частки в спільному майні шляхом отримання від інших співвласників компенсації вартості належної йому частки та визнання за останнім права власності на все майно.

Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Співвласники, відповідно до вимог ст.370 ЦК України мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364цього Кодексу.

Згідно ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем лише доведена вартість спірного нерухомого майна, і не доведено неможливість виділу у натурі спільного майна, сторонами дане питання не порушувалось, відповідач заперечує проти сплати компенсації, в зв`язку з чим вимоги позивача про припинення права спільної часткової власності на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 та стягнення з ОСОБА_3 компенсацію її вартості у розмірі 20 772 гривні, задоволенню не підлягають як заявлені передчасно.

Що стосується виділу в натурі золотих виробів на загальну суму 34176 гривень, а саме:

-золотої каблучки, вагою 1.76 гр., вартістю 2112гривень; -золотої каблучки, вагою 3.82 гр., вартістю 4584 гривень; -золотої каблучки, вагою 3.25 гр., вартістю 3900 гривень; -золотого браслету, вагою 4.04 гр., вартість 4848 гривень; -золотого ланцюжка, вагою 12.22 гр., вартістю 14664 гривень;золотих сережок, вагою 3.39гр., вартістю 4068 гривень, то суд приходить до висновку, що будь-якими доказами не підтверджено їх наявність. Крім цього надані позивачем цінники бірки та товарний чек на золоті вироби не підтверджують, що саме це ті бірки та чек на золоті вироби, які прохає виділити їй позивач і також не вказує на дату покупки та інші, тому як належний підтверджуючий доказ належності золотих виробі спадкодавцю прийнятий бути не може.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України). У цій частині рішення має міститися обґрунтування щодо кожного доводу сторін по суті позову, що є складовою вимогою ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у справі «Суомінен проти Фінляндії» вказує, що хоча національний суд користується певним правом розсуду, обираючи аргументи і приймаючи докази, він зобов`язаний обґрунтувати свої дії підставами для винесення рішень.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Вирішуючи питання щодо судових витрат , суд виходить з наступного.

В судовому засіданні представник відповідача Дон В.О. заявив клопотання про вирішення питання про судові витрати відповідно до ст. 246 ЦПК України, оскільки відповідачем понесені судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу та витрат пов`язаних з листуванням поштовим зв`язком між сторонами, та їх підрахунок потребує часу, та докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат не може бути поданий до закінчення судових дебатів у справі.

Відповідно до ч.1 ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

На підставі викладеного питання судових витрат буде вирішено в порядку ст.246 ЦПК України , шляхом ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.60, 61, 65, 70 Сімейного Кодексу України , ст.ст.328,364,370,1216, 1217, 1218, 1261 ЦК України , ст.ст.12, 76, 77, 81, 82,83, 246, 258, 259, 265, 268 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_3 АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/3 частини автомобіля ВАЗ 2114 у розмірі - 30 653 (тридцять тисяч шістсот п`ятдесят три) гривні 33 копійки.

Виділити в натурі та витребувати у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 наступну техніку та меблі на загальну суму 29 000 гривень:

-скутер "Вайпер", вартістю 10 000 гривень; -комп`ютер в комплекті, вартістю 8 000 гривень; -комп`ютерний стіл, вартістю 3 000 гривень; -комп`ютерне крісло, вартістю 500 гривень; -електромясорубку"Лібертон", вартістю 2 500 гривень; -музикальний центр "Соні", вартістю 3 000 гривень; -бензопилу, вартістю 2 000 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Питання щодо розподілу судових витрат вирішити в порядку ст.246 ЦПК України.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 25 лютого 2020 року.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ),

представник позивача: ОСОБА_2 ( РНОКПП, адреса робочого місця: АДРЕСА_4 ),

відповідач: ОСОБА_3 ( РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ),

представник відповідача: ОСОБА_4 ( РНОКПП НОМЕР_6 , адреса робочого місця: АДРЕСА_5 ),

відповідач: ОСОБА_5 ( РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ).

Суддя: В.О.Мальований