ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року

м. Харків

Справа № 640/7943/19

Провадження № 22-ц/818/856/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Хорошевського О.М.,

суддів Кіся П.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Брулевича В.В.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп»

треті особи Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк» Експобанк», ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 04 жовтня 2019 року, постановлену суддею Омельченко К.О., за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп», треті особи Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк» Експобанк», ОСОБА_2 про зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 04 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» просить ухвалу суду першої інстанції скасувати як незаконну, постановлену з порушенням норм процесуального права та передати справу до Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська для продовження розгляду.

Скарга містить посилання на те, що судом першої інстанції не вірно надано оцінку предмету спору, що виключає застосування виключної підсудності.

Дана справа стосується не накладання арешту як способу забезпечення позову, а обтяження у вигляді застави рухомого майна.

Посилаються на Постанову Пленуму ВСУ № 5 від 03.06.2016 р., в якій суд чітко вказує, що в спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави (на яке в свою чергу відповідно до законодавства накладено обтяження у вигляді застави), розмежовуються такі поняття як арешт майна та застава майна, які є абсолютно різними поняттями та їх неможливо ототожнювати.

Тобто, арешт накладається, як видно з вищенаведеного, як захід забезпечення позову у цивільному процесі або як захід забезпечення у кримінальному провадженні.

Застава рухомого майна як тип обтяження накладається на підставі договору застави.

Таким чином, в даному випадку має місце не зняття арешту з майна, а зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна, у зв`язку з чим, використовувати ч. 2 ст. 30 ЦПК України для визначення виключної підсудності у даній цивільній справі, немає жодних підстав.

Відзиву на апеляційну скаргу суду надано не було.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відкриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, вимоги підлягають розгляду за місцезнаходженням арештованого майна з урахуванням висновків викладених в постанові Харківського апеляційного суду.

Судова колегія з таким висновком повністю погодитись не може виходячи з наступного.

Чинний ЦПК України передбачає випадки виключної підсудності. Зокрема за правилами ч. 2. ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Згідно матеріалів справи, позивач звернувся з позовом до ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» - юридичної особи про зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна, в якому просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому автомобілем та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» подати заяву до Дніпропетровська філія державного підприємства «Національні інформаційні системи» про зняття обтяження у вигляді застави та виключення відповідного запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відомостей про те, що зазначений автомобіль було накладено арешт матеріали справи не містять, а тому підстави для застосування правил виключної підсудності за правилами ч. 2 ст. 30 ЦПК України відсутні.

Відсутні і підстави і для визначення підсудності справи в порядку ст.. 28 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У разі помилкового визначення підсудності позивачем суд повинен був скористатись загальними правилами визначення підсудності справи, передбаченими ст. 27 ЦПК України.

За інформацією Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» знаходиться за адресою м. Дніпро вул. Автотранспортна б.2 оф.205, що знаходиться в Чечелівському районі м. Дніпро.

Тобто визначаючи підсудність справи необхідно виходити саме з місцезнаходження відповідача.

На час апеляційного розгляду справи набули чинності зміни до ЦПК України якими п. 8 ч. 1 ст. 352 та ст. 380 цього Кодексу виключено.

Проте, вирішуючи питання по суті судова колегія виходить з правил, визначених ч. 4 ст. 3 ЦПК України за якими норми цивільного судочинства, що встановлюють нові обов`язки, скасовують чи звужують права, належні учасникам процесу, чи обмежують їх використання, не мають зворотної дії в часі.

Беручи до уваги, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подана до набрання чинності Закону України від 15.01.2010 року, якими внесені зміни до ЦПК України і ці зміни звужують права ТОВ ДК «Дніпрофінансгруп» судова колегія вважає за необхідне застосувати процесуальні норми які діяли на час подання апеляційної скарги.

За правилами ст. 380 ЦПК України в редакції що діяла до 08.02.2020 року суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу про відкриття провадження у справі та приймає постанову про направлення справи на розгляд до суду першої інстанції за встановленою підсудністю, якщо таку ухвалу прийнято судом із порушенням правил підсудності.

Керуючись ст.ст. п. 4 ч. 1 ст. 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 04 жовтня 2019 року скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп», треті особи Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк» Експобанк», ОСОБА_2 про зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна направити за підсудністю до Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді: П.В. Кісь

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 28 лютого 2020 року.