Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/1130/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2020 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Вознюка Р.В.

за участі секретаря судового засідання Басистої Т.В.

справа № 677/1130/17,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області,

предмет позову визнання договору оренди землі поновленим,

представник позивача Сидорук Д.В.,

представник відповідача Кравчук В.І.,

провівши по справі підготовче засідання в залі суду, в порядку загального позовного провадження,

В С Т А Н О В И В:

04.08.2017 позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання договору оренди землі поновленим.

У підготовчому засіданні представник відповідача посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, ст. 1, 5, 7, 8, 12 Закону України «Про фермерське господарство», правову позицію, висловлену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.03.2018 (справа № 348/992/16-ц), заявив клопотання про закриття провадження у справи у зв`язку з його підсудністю господарському судочинству, виходячи з такого.

Позивач уклав з Красилівською районною державною адміністрацією договір оренди земельної ділянки від 15.11.2005 для ведення фермерського господарства.

12.01.2006 проведено державну реєстрацію юридичної особи - Фермерського господарства "ДОЛЯ 2005" (надалі ФГ "ДОЛЯ 2005"). Отримана за вищевказаним договором оренди земельна ділянка використовувалась для господарських потреб.

Згідно листа-повідомлення від 25.06.2015 ФГ "ДОЛЯ 2005" просило Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області поновити договір оренди земельної ділянки від 15.11.2005.

Таким чином, спір існує між юридичними особами, що узгоджується з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.03.2018 (справа № 348/992/16-ц).

У підготовчому засіданні представник позивача заперечував щодо задоволення заявленого представником відповідача клопотання, посилаючись на те, що позивачем використовувалась земельна ділянка саме як фізичною особою.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю, виходячи з такого.

За змістом положень Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян та підлягає державній реєстрації як юридична особа або ФОП.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» (тут і далі у редакції, чинній на час надання позивачеві земельної ділянки, укладення оспорюваного договору та реєстрації фермерського господарства) фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Відносини, пов`язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються, Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України «Про фермерське господарство» та іншими нормативно-правовими актами України (ст. 2 цього Закону). У таких правовідносинах Закон України «Про фермерське господарство» є спеціальним нормативно-правовим актом.

Право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. Для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради (ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство»).

Після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб (ст. 8 згаданого Закону).

Тобто, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства.

Зі змісту положень ст. 12 Закону України «Про фермерське господарство» вбачається, що земельні ділянки, які використовуються фермерським господарством на умовах оренди, входять до складу земельфермерського господарства.

З комплексного аналізу норм ст. 1, 5, 7, 8, 12 Закону України «Про фермерське господарство» можна зробити висновок, що після укладення договору тимчасового користування землею, у тому числі на умовах оренди, фермерське господарство реєструється в установленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов`язки землекористувача земельної ділянки здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Оскільки фермерські господарства є юридичними особами, їхні земельні спори з іншими юридичними особами, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, щодо користування земельними ділянками, наданими із земель державної або комунальної власності, підвідомчі господарським судам.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що після державної реєстрації договору оренди землі позивачем засновано фермерське господарство, яке зареєстроване як юридична особа. Тобто у правовідносинах користування спірною земельною ділянкою відбулася фактична заміна орендаря і обов`язки землекористувача земельної ділянки перейшли до фермерського господарства з дня його державної реєстрації, а тому сторонами у спірних правовідносинах мають бути юридичні особи.

Таким чином, спір існує між юридичними особами, що узгоджується з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.03.2018 (справа № 348/992/16-ц).

Відповідно до ч. 1 ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження в справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, і провадження по ній необхідно закрити, та роз`яснити позивачу в порядку ч. 1 ст. 256 ЦПК України, що розгляд даної справи відноситься до юрисдикції господарського суду.

Керуючись ст. 4, 45 ГПК України, п. 1 ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 256 ЦПК України, ст. 1, 5, 7, 8, 12 Закону України «Про фермерське господарство», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання договору оренди землі поновленим, закрити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 256 ЦПК України повідомити ОСОБА_1 , що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції Господарського суду Хмельницької області.

Ухвала суду вступає в законну силу після спливу строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Красилівський районний суд Хмельницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 24.02.2020.

СуддяР. В. Вознюк