Справа № 148/2340/18
Провадження №2/930/145/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2020 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Царапори О.П.

за участю секретаря судових засідань Євтодієвої Н.М.

представника позивача адвоката Дунаєва І.Б.

представника відповідача адвоката Зубара В.В.

розглянувши у судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області про усунення перешкод у користуванні будинком, який належить на праві власності,-

В С Т А Н О В И В :

Виклад позиції позивача.

ОСОБА_3 звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області про усунення перешкод у користуванні будинком, який належить на праві власності, мотивуючи її тим, що вінзареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з договором купівлі-продажу серія НВО 825123 від 20 січня 2017 року ОСОБА_1 , придбав у власність у ОСОБА_4 житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 .

Право власності на даний житловий будинок, згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, зареєстровано 20.01.2017 року державним нотаріусом Тульчинської державної нотаріальної контори Сухомлин О.А. Номер запису про право власності: 33501881.

Після придбання позивачем житлового будинку там було зареєстровано його місце проживання та місце проживання його малолітніх дітей від шлюбу з ОСОБА_5 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серіяНОМЕР_1 від 28 червня 2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 28.06.2008 року про що в Книзі реєстрації шлюбів 28.06.2008 року зроблено відповідний актовий запис за №3. Місце реєстрації Ісаївська сільська рада Миколаївський район Одеська область.

В шлюбі у позивача та ОСОБА_6 народилося двоє дітей: донька, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 27 жовтня 2006 року, ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 27 числа жовтня місяця 2006 року зроблено відповідний актовий запис № 06. Батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_5 . Місце реєстрації - Покровська сільська рада Любашівського району Одеської області.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 від 05 лютого 2008 року,

ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 05 лютого 2008 року зроблено відповідний актовий запис № 02. Батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_5 . Місце реєстрації - Покровська сільська рада Любашівського району Одеської області.

Однак ІНФОРМАЦІЯ_5 дружина позивача - ОСОБА_5 померла.

Після смерті ОСОБА_5 малолітні діти проживають разом із позивачем та знаходяться на повному його утриманні.

ІНФОРМАЦІЯ_6 в позивача народився син ОСОБА_9 , матір`ю якого являється ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 від 12 березня 2018 року, ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що 12 березня місяця 2018 року зроблено відповідний актовий запис № 42. Батько ОСОБА_10 , мати ОСОБА_2 . Місце реєстрації -Тульчинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

З часу народження дитини та по теперішній час відповідачка разом із сином проживають в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації.

Однак, спільне життя ОСОБА_2 , ОСОБА_9 в одному будинку зі позивачем та його доньками стало неможливим. Окрім того, що позивач являється батьком ОСОБА_11 , він також є батьком ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які після смерті матері залишились напівсиротами, а він став батьком одинаком і несе подвійну відповідальність за їх фізичне та моральне здоров`я. Відповідачка ж не має жодного бажання зрозуміти дану обставину і вважає, що окрім ОСОБА_11 більше не існує дітей.

Позивач неодноразово намагався пояснити ОСОБА_14 , що усі його діти для нього рівними та що любить їх як батько і не має жодного наміру виділяти когось із них, однак для неї дані обставини не мають значення та ні на які компроміси та домовленості відповідачка не погоджується.

Позивач запропонував відповідачці залишити його будинок та переїхати проживати у належний їй будинок в м. Тульчині, де зареєстровано її місце проживання, однак вона категорично відмовилась.

Для того, щоб захистити своїх малолітніх дітей від неприязного ставлення, які ще хоч і маленькі, однак розуміють підстави та суть сварок та непорозумінь, позивач вимушений був забрати їх з місця постійного проживання та тимчасово жити з ними у своєї сестри, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Виклад позиції відповідача.

Відповідачка ОСОБА_2 відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подала.

Заяви, клопотання позивача, відповідача

28.01.2020 року представником відповідача ОСОБА_15 заявлено клопотання про зупинення провадження вище вказаної цивільної справи у зв`язку з тим, що на розгляді в Тульчинському районному суді Вінницької області знаходиться цивільна справа 148/2263/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Служби у справах дітей Тульчинської районної державної адміністрації, про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на будинок, результати розгляду якої можуть вплинути на рішення у справі №148/2340/18, однак судом відмовлено в задоволені даного клопотання.

Заяв і клопотань від позивача та представника позивача по справі не надходило.

Процесуальні дії у справі.

Відповідно до ухвали судді від 19.09.2019 року прийнято до розгляду вище вказану позовну заяву та призначено підготовче судове засідання.

04.12.2019 року закрито провадження по справі та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Дунаєв І.Б. позовні вимоги підтримав та просив задовільнити з мотивів викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - адвокат Зубар В.В. позовні вимоги не визнав, просив відмовити в

задоволені позовних вимог, оскільки відповідачка має право на даний житловий будинок та в провадженні Тульчинського районного суду Вінницької області знаходиться цивільна справа 148/2263/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Служби у справах дітей Тульчинської районної державної адміністрації, про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на будинок.

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час день та місце розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Суд заслухав думку учасників процесу та дослідив наступні матеріали справи, а саме копію паспорта позивача ОСОБА_1 (а.с.5-6);

-Копію договору купівлі продажу від 20.01.2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_4 житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 (а.с.7-8).

-Копію технічного паспорта на житловий будинок по АДРЕСА_1 виданого на ім`я ОСОБА_4 (а.с.9-11);

-Копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.01.2017 року, індексний номер 78538611, з якого вбачається, що ОСОБА_1 являється власником жилого будинку по АДРЕСА_1 (а.с.12);

-Копію свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_5 згідно якого вбачається, що позивач ОСОБА_1 28.06.2006 року зареєтрував шлюбу з ОСОБА_16 (а.с.13);

-Від вище вказаного шлюбу у позивача народилося двоє дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , про що свідчать свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 та серії НОМЕР_7 , згідно яких позивач записаний батьком дітей, а ОСОБА_5 записана матір`ю дітей (а.с.14-15);

-Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_8 від 21 лютого 2015 року, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 28 років, про що в Книзі реєстрації смертей 2015 року 21 лютого зроблено відповідний актовий запис за №74 (а.с.16);

-Як вбачається з довідки виданої Богданівською сільською Тульчинського району Вінницької області №607 від 10.12.2018 року склад сім`ї позивача ОСОБА_1 наступний: дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.17);

-Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 вбачається, що ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 , матір`ю якого записана відповідачка ОСОБА_2 , а батьком записаний не позивач, а ОСОБА_10 .

-Згідно копії довідки виданої Богданівською сільською радою Тульчинського району вбачається склад сім`ї ОСОБА_1 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 - наступний ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , крім того проживають без реєстрації співмешканка ОСОБА_2 та син співмешканки ОСОБА_9 (а.с.20).

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майномна власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майнабудь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного панування власника над майном, не пов`язана з використанням його властивостей. Право користування власністю це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості. Під правом розпорядження розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Зокрема, ст. 150 ЖК УРСР визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Житлового кодексу Української РСР, якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому, суд враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 17.10.2018 у справі № 521/17805/16-ц, відповідно до якої згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Членів сім`ї власника житлового будинку, у відповідності до ст. 157 ЖК України, може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст.116 цього кодексу, а саме: якщо вони систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними.

Із змісту ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.41КонституціїУкраїни, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

У ст.47 Конституції України зазначено, що кожен має право на житло, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Реалізуючи право на житло, людина може користуватись тільки тим житлом, право користування яким у неї виникло з правочину або на підставі закону.

Положення цього конституційного принципу закріплені у ч.4ст.9 ЖК України, де визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Статтею 310 ЦК України визначено, що фізична особа має право на місце проживання. При цьому, відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Висновки суду

Враховуючи вище викладене, суд дійшов наступного висновку, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 20.01.2017 року та копіє витягу з Державного реєстру речових прав на нерухома майно про реєстрацію права власності. З відповідачкою по справі, позивач не перебував в зареєстрованому шлюбі, однак відповідачка разом зі своїм сином проживали у будинку позивача деякий час без реєстрації місця проживання, однак з матеріалів справи не вбачається, що даний житловий будинок був придбаний спільно з відповідачкою. На даний час позивач вимагає від відповідачки звільнити його житловий будинок, однак відповідачка по справі в добровільному порядку відмовляється усунути перешкоду у користуванні належним позивачу на праві власності житловим будинком.Оскільки право власності є непорушним, тому ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а тому власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Заслухавши думку часників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають до задоволення.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 383, 391 ЦК України, ст. ст. 12, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 280, 281, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 , зареєстрованої АДРЕСА_2 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_11 ), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області про усунення перешкод у користуванні будинком, який належить на праві власності - задовільнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користування належним йому на праві власності житловим будинком, шляхом зобов`язання ОСОБА_2 виселитись з житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Немирівський районний суд, Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: https://court.gov.ua/fair/ на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет.

Повний текст рішення буде виготовлено 25.02.2020 року.

Головуючий: О.П.Царапора