КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 756/3890/17 Головуючий у 1 інстанції: Васалатій К.А.
провадження № 22-ц/824/3522/2020 Суддя-доповідач: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 лютого 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Олійника В.І.,

суддів: Желепи О.В., Кулікової С.В.,

при секретарі Бондаренко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на заочне рішення Оболонського районного суду м.Києва від 18 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих кримінальним правопорушенням, -

в с т а н о в и в :

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовував тим, що 08 серпня 2011 року, близько 22:00, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю мотоцикла «Kawasaki VN-900» (державний номерний знак НОМЕР_1 ) під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Мерседес G-500» (державний номерний знак НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_2 . Останній не пропустив мотоцикл, що рухався прямо у зустрічному напрямку, здійснивши поворот ліворуч для заїзду у двір через суцільну подвійну лінію розмітки, чим спричинив зіткнення транспортних засобів.

В результаті ДТП позивач отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості: струс головного мозку, закриту черепно-мозгову травму, перелом човноподібної кістки лівого зап`ястку, забій правої кисті та був госпіталізований лікарями швидкої медичної допомоги до Київської міської клінічної лікарні №17.

Зазначав, що за фактом ДТП 08 серпня 2011 року було порушено кримінальну справу №05-25732 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 13.07.2016 року ОСОБА_2 було визнано винним та звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Вказував, що відповідно до запиту, здійсненого до централізованої бази даних МТСБУ, по відношенню до автомобіля «Мерседес G-500» (д/н НОМЕР_2 ) на дату ДТП діючий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів був відсутній. Тому відповідно до ст.22.1, 41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування. Страхова сума, належна до виплати потерпілому МТСБУ за шкоду, заподіяну майну на день настання події, склала 50 000 грн.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 позивач ОСОБА_3 зазнав матеріальної шкоди у вигляді пошкодження мотоцикла «Kawasaki VN-900» (д/н НОМЕР_1 ). Її розмір встановлений висновком №067/12 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику КТЗ від 13.02.2012 року та становив 77 999 грн. 10 коп., що складається з вартості матеріального збитку у сумі 77 399 грн. 10 грн. та вартості проведення товарознавчого дослідження у сумі 600 грн.

На думку позивача, з вищевказаної суми у межах ліміту відповідальності МТСБУ має відшкодувати 50 000 грн. і 27999 грн. 10 коп. належить стягнути з ОСОБА_2 .

Також позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 18 липня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди шкоду у сумі 77 999 грн., 10 000 грн. моральної шкоди та судовий збір у сумі 2 304 грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 - представника ОСОБА_4 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з обставини, при яких позивачу були завдані тілесні ушкодження та спричинена моральна шкода, глибини, тяжкості її моральних страждань, а також із засад розумності та справедливості та вважав позов обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом встановлено, що 08 серпня 2011 року, близько 22:00, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю мотоцикла «Kawasaki VN-900» (д/н НОМЕР_1 ) під керуванням позивача ОСОБА_3 та автомобіля «Мерседес G-500» (д/н НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_2 . Останній не пропустив мотоцикл, що рухався прямо у зустрічному напрямку, здійснивши поворот ліворуч для заїзду у двір через суцільну подвійну лінію розмітки, чим спричинив зіткнення транспортних засобів.

Відповідно до ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.»

За фактом ДТП 08.08.2011 року відносно відповідача було порушено кримінальну справу №05-25732 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Шестаковською Л.П. від 13.07.2016 року ОСОБА_2 було звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно з ч.7 ст.128 КПК України та ч.3 ст.386, ст.396 ЦК України позивач має право вимагати відшкодування заподіяної шкоди, в тому числі шляхом звернення з позовом у кримінальній справі.

Пунктом 17-1 Постанови Пленуму встановлено, що виходячи з правил статей 4, 5 ЦПК України і ст.28, 49, 50 КПК України потерпілий, тобто особа, якій злочином заподіяно моральну шкоду (внаслідок посягання на здоров`я, честь, гідність, знищення майна, позбавлення годувальника тощо), має право пред`явити позов про її відшкодування у кримінальному процесі або в порядку цивільного судочинства.

Як з`ясовано судом, відповідно до запиту, здійсненого до централізованої бази даних МТСБУ по відношенню до власника автомобіля «Мерседес G-500» (д/н НОМЕР_2 ) на дату ДТП діючий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів був відсутній.

Тому відповідно до ст.22.1, 41.1 Закону України ««Про ОСЦВВНТЗ» позивач звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування. Страхова сума, належна до виплати потерпілому МТСБУ за шкоду, заподіяну майну на день настання події склала 50 000 грн.

Відповідно до ч.4 ст.28 КПК України право пред`явити позов у порядку цивільного судочинства надано особам, які не пред`явили цивільного позову в кримінальній справі по будь-яким причинам.

Згідно з п.8 та 9 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до висновку №067/12 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику КТЗ від 13.02.2012 року, становить 77 999 грн. 10 коп., що складається з вартості матеріального збитку у сумі 77399 грн. 10 грн. та вартості проведення товарознавчого дослідження у сумі 600 грн.

Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Як вбачається з раніше наданих пояснень позивача в судовому засіданні та письмових матеріалів справи, в межах розгляду кримінальної справи він не звертався з відповідним цивільним позовом.

Тому суд вважав, що позивачем ОСОБА_3 доведено заподіяння відповідачем йому майнової шкоди, і розмір майнової шкоди позивачем доведено в судовому засіданні в повному обсязі та підтверджується відповідними доказами, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача майнової шкоди підлягали задоволенню у повному об`ємі, зважаючи на той факт, що страхова компанія відповідача №1 ліквідована, а відповідач №2 - МТСБУ довів свою можливість не відповідати за дії даної страхової компанії.

Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то в судовому засіданні було встановлено наступне.

Позивач в судовому засіданні обґрунтував вимоги позову в цій частині тим, що така шкода полягає у моральних і душевних стражданнях, яких він зазнав внаслідок вчинення щодо нього кримінального правопорушення, завдання йому тілесних ушкоджень, порушення нормального життєвого розпорядку через неможливість активно займатися справами, а також незручностях і негативних явищах, що виникли у його житті. Крім того, з моменту вчинення кримінального правопорушення і до звернення до суду відповідач не вчинив жодних дій по відшкодуванню заподіяної йому шкоди.

Згідно з вимогами ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Як вбачається з положень ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особи неправомірними діями, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пунктом 5 постанови Пленуму ВС України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», роз`яснено, що суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

А тому вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди необхідно враховувати, що відповідно до п.5 постанови Пленуму ВС України від 31.03.1995 року №4, розглядаючи позов про відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати, за яких обставин і якими діями вони завдані, яким є ступень вини заподіювана, в якій грошовій сумі потерпілий вказує на пов`язані з ними втрати та з чого при цьому виходить.

Відповідно до роз`яснень, даних у п.9 вказаної постанови Пленуму ВСУ із змінами, внесеними постановою №5 від 25.05.2001 року, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватися вимоги розумності та справедливості.

Згідно з роз`ясненнями, наданими Пленумом ВС України, моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, при настанні інших негативних наслідків.

Враховуючи обставини, при яких позивачу були завдані тілесні ушкодження та спричинена моральна шкода, глибину, тяжкість її моральних страждань, а також, виходячи з її матеріального стану як цивільного позивача, так і відповідача, який спричинив шкоду, виходячи із засад розумності та справедливості, розмір відшкодування завданої позивачу моральної шкоди, яку він оцінив станом на день подачі позову до суду, а саме, 10000 грн., суд вірно вважав її обґрунтованою в судовому засіданні та такою, що підлягає до часткового задоволення.

Так як позов задовольнявся, а позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору, то відповідно до положень ст.141 ЦПК України, якщо позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Відповідно до ст.ст.77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Зокрема, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом з тим, як стверджує відповідач ОСОБА_2 , він не знав про пред`явлені до нього ОСОБА_3 позовні вимоги, а тому було подав заяву про перегляд заочного рішення.

26 листопада 2019 року Оболонським районним судом м.Києва постановленоухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м.Києва від 18.07.2019 року у справі №756/3890/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та Моторного(транспортного) страховогобюро України про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди,завданих кримінальним правопорушенням та його скасування.

Згідно з п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: порушення норм процесуального права, яке є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З огляду на викладене, оскільки відповідач ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і вказане заочне рішення ухвалене за його відсутності, то колегія суддів вважає за необхідне заочне рішення Оболонського районного суду м.Києва від 18 липня 2018 року скасувати та прийняти постанову, якою з підстав, зазначених вище, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди завданих кримінальним правопорушенням задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду у розмірі 77 999 грн. 10 коп., 10 000 грн. моральної шкоди та судовий збір у сумі 2 304 грн. 80 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Оболонського районного суду м.Києва від 18 липня 2018 року скасувати і прийняти постанову.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди завданих кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) майнову шкоду у розмірі 77 999 (сімсот дев`яносто дев`ять) грн. 10 коп., 10 000 (десять тисяч) грн. моральної шкоди та судовий збір у сумі 2 304 (дві тисячі триста чотири) грн. 80 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 24 лютого 2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: