Провадження № 2/638/399/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2020 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Шестака О.І.,

за участю секретаря - Цуваревої Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Харківської міської ради, зацікавлена особа: приватний нотаріус Адамова Людмила Антонівна про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Харківської міської ради, в якому просять: встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 (1918 р.н.) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) як матір`ю та донькою; визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 право власності по 1/3 частки спадкового майна в порядку спадкування - квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування заявлених вимог вказали, що 25.06.1999 ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 . Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради видано свідоцтво про право власності на житло, реєстраційний №1-99-184900, згідно з яким квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності вищезазначеним особам. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , по смерті якої залишилась спадщина у вигляді 1/3 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Дану спадщину прийняла її донька ОСОБА_4 відповідно до ст. 1268 ЦК України, - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Однак через похилий вік ОСОБА_4 своєчасно не зареєструвала своє право на спадщину на вказану частину квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , після якої залишилась спадщина у вигляді 1/3 зазначеної квартири, яка належала їй на праві власності та ще одна третина цієї квартири, яку прийняла покійна у спадщину від своєї матері ОСОБА_3 , але яку за життя не зареєструвала. Спадкоємцями за законом по смерті ОСОБА_4 стали її чоловік ОСОБА_1 та син ОСОБА_6 , які мешкали разом з покійною та відповідно до ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6 , після смерті якого залишилась спадщина у вигляді частки квартири, що зазначеної квартири, яка належала його покійній матері на праві власності та частки матері, яку та прийняла у спадщину від його покійної бабусі ОСОБА_3 , однак за життя ОСОБА_6 не встиг зареєструвати право власності на належну йому частку спадщини.

Спадкоємцями за законом по смерті ОСОБА_6 є його син ОСОБА_2 та батько ОСОБА_1 .

Позивачі звернулась до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус відмовив їм в оформленні спадкового майна і рекомендував звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в зв`язку із відсутністю документального підтвердження родинних відносин між померлою ОСОБА_3 та померлою ОСОБА_4 та неприйняття спадщини після смерті спадкодавців в установленому законом порядку.

31.10.2019 представник відповідача подав до суду відзив на позов і просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі, посилаючись на те, що встановлення судом факту родинних відносин між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , впливає на майнові права Харківської міської ради, зокрема, щодо можливості визнання в судовому порядку частини кв. АДРЕСА_2 , яка належала на праві власності померлій ОСОБА_3 , відумерлою спадщиною після її смерті та передачу вказаного нерухомого майна до комунальної власності територіальної громади м. Харкова в порядку ст. 1277 ЦК України.

Відповідач вказує, на відсутність доказів, з яких можливо б було прослідкувати родинний зв`язок між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Так, позивачі документально не підтвердили родинні відносини між фізичними особами допустимими на те доказами (відповідними свідоцтвами, витягами з державного реєстру актів цивільного стану чи актовими записами). В зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено в здійсненні відповідної нотаріальної дії. Надані позивачами довіреність від 22.02.2008, видана приватним нотаріусом Адамовою Л.А., ордер на вселення в житлове приміщення від 14.09.1965 №799 та фотосвітлини, вважає відповідач, не є належними та допустимими доказами.

Зокрема, довіреність від 22.02.2008, видана приватним нотаріусом Адамовою Л.А., вказує лише на те, що ОСОБА_3 уповноважує ОСОБА_5 вчиняти певні дії щодо отримання нею пенсії у відповідних установах та 6ути її представником. Відомості ж щодо того, що ОСОБА_5 є її рідною донькою в цьому документі відсутні.

Посилаючись на вимоги ст. 77 ЦПК України, відповідач вказує, що оскільки предметом доказування по справі є встановлення наявності або відсутності родинних зв`язків між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , а надана позивачами копія довіреності не містить відомостей щодо цього, тому є усі підстави вважати, що такий доказ не стосується предмета доказування, а тому суд не може брати його до уваги.

Відповідач вважає, що ордер на вселення в житлове приміщення від 14.09.1965 №799 також не може братися до уваги судом як такий, що втратив юридичну силу, оскільки згідно з п. 69 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР від 11.12.1984 №470, ордер дійсний протягом 30 днів. З моменту видачі указаного ордеру 30-денний строк сплинув, отже його неможливо вважати дійсним і брати до уваги судом.

Відповідач зазначає, що в матеріалах справи немає інших доказів, які в сукупності могли б дозволити простежити наявність родинного зв`язку. Фотосвітлини, надані позивачами, також не дають можливість це здійснити, адже визначення родової чи родинної схожості потребує додаткових спеціальних знань, без яких суд не може самостійно це зробити.

Крім того відповідач вказує на відсутність доказів, які б свідчили про використання позивачами всіх законних засобів для встановлення причин неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують факт, який має юридичне значення. Враховуючи втрату відомостей щодо відповідного родинного зав`язку, позивачі не надали суду доказ щодо причин неможливості відновлення документів, що посвідчують цей факт. Так, в матеріалах справи немає відомостей від органів реєстрації актів цивільного стану щодо відсутності відомостей про встановлення відповідного родового чи родинного зв`язку між фізичними особами. Вказана обставина відноситься до предмету доказування відповідно до закону та є однією із основ для судового рішення.

Посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18), відповідач зазначає, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. Зокрема, якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Однак позивачі, звертаючись до суду, не використали всіх можливих засобів для встановлення відсутності можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт родинного зв`язку між ОСОБА_4 і ОСОБА_3 . Вони взагалі не надали доказів звернення до органів реєстрації актів цивільного стану та отримання від них вмотивованої відмови в наданні такої інформації.

На підставі викладеного відповідач вважає заявлений позов передчасним, оскільки позивачами не надані відповіді від органів реєстрації актів цивільного стану, з яких можливо було б встановити наявність вмотивованої відмови в одержанні відомостей чи документів, що посвідчують певний факт.

Також відповідач вказує на недоведеність в повній мірі належності права власності на частину нерухомого майна померлій ОСОБА_3 . Вважає неможливим визнання права власності на частину квартири АДРЕСА_2 за позивачами в порядку спадкування за законом через те, що не було підтверджено, що вказана частина квартири належала ОСОБА_3 на праві приватної власності. Позивачами надана лише копія свідоцтва про право власності на житло від 25.06.1999 №1-99-184900, з якої вбачається, що ОСОБА_3 є співвласником спірної квартири. Позивачами не була надана інформація з КП «Харківське міськБТІ» станом на 31.12.2012 та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на теперішній час. Вказана обставина, вважає відповідач, не дає можливості прослідкувати, що на теперішній час спірна частина нерухомого майна не була відчужена та, відповідно, відноситься до права власності за ОСОБА_3 . Зазначена обставина, вважає відповідач, також не дає можливості стверджувати, що на теперішній час існує об`єкт спадкування, що має увійти до спадкової маси.

28.11.2019 представник ОСОБА_2 подав до суду відповідь на заперечення відповідача, вважаючи всі наведені в ньому доводи безпідставними, такими, що не можуть бути прийняті судом як підстави відмови в позовній заяві.

В обгрунтування своєї позиції представник позивача вказав, що відповідач у відзиві описує лише свою незгоду з встановленням факту родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 як матір`ю та донькою. Однак заперечення проти позову в цілому нічим не обґрунтовані.

Представник ОСОБА_2 вказує, що позовна заява складається з двох частин: встановлення факту родинних відносин, а також майнових вимог, частина яких безпосередньо залежить від встановлення указаного факту.

Представник позивача вважає, що відповідач у відзиві намагається ввести суд в оману, посилаючись на те, що позивачі не використали іншого способу встановлення родинних відносин, ніж шляхом судового провадження. Як зазначено в позові, підставою для звернення до суду є отримання відмови від нотаріуса, з якої вбачається, що нотаріус зверталась до відповідних органів, та згідно з листом Державного архіву Харківської області №01-28/3-444 від 19.03.2019 за 1940 рік запису про народження « ОСОБА_8 » в м. Харкові не виявлено. А отже, в досудовому порядку вжиті заходи для позасудового встановлення факту родинних відносин, які, однак, не надали результатів, що вимусило позивачів звернутися до суду.

Представник позивача вважає необгрунтованим твердження відповідача, що ордер на вселення в житлове приміщення №799, датований 1965 р., не є належним доказом, так як він вичерпав свою дію терміном 30 днів, оскільки доказом факту родинних відносин є не сам ордер, а інформація, яку він містить, про склад сім`ї, яка підтверджує факт родинних відносин між особами, зазначеними в ньому.

Також, вважає представник позивача, фотоматеріали не можуть вважатися неналежним доказом, так як сторона, яка доказує певний факт, може надати суду всі докази, які вона вважає необхідними для повного та всебічного розгляду справи. Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, представник позивача вказує, що всі подані сторонами як доказ факту родинних відносин документи мають бути розглянуті судом з наданням їм правової оцінки.

Щодо сумніву відповідача в наявності права власності у покійної ОСОБА_3 на 1/3 частини спірної квартири, з підстав ненадання позивачами інформації з КП «Харківське міське БТІ» станом на 31.12.2012 та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на теперішній час, представник позивача вважає його необґрунтованим, так як свідоцтво про право власності на житло, реєстраційний №1-99-184900, видано Виконавчим комітетом Харківської міської ради, тобто безпосередньо відповідачем. Крім того, жодним процесуальним документом не зобов`язано особу, яка має в розпорядженні оригінал свідоцтва про право на власність, яке не скасовано в установленому законом порядку, надавати додаткове підтвердження його дійсності. На підставі викладеного представник позивача вважає безпідставною вимогу відповідача про надання інформації з КП «Харківське міське БТІ» станом на 31.12.2012 та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на теперішній час.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, 05.11.2019 подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, позовну заяву підтримав, просив її задовольнити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_2 , а також його представник в судове засідання не з`явились. Представник надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі за наявними матеріалами. Позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Зацікавлена особа - приватний нотаріус Адамова Л.А. в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності.

Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 25.06.1999, реєстраційний №1-99-184900, виданого Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, ОСОБА_1 та члени його сім`ї ОСОБА_5 , ОСОБА_3 мають на праві спільної сумісної власності квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених ст. 28 цього Закону.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , про що зроблений відповідний актовий запис за №10853. по смерті якої залишилась спадщина у вигляді 1/3 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Дану спадщину прийняла її донька ОСОБА_4 відповідно до ст. 1268 ЦКУ, - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Однак через похилий вік ОСОБА_4 своєчасно не зареєструвала своє право на спадщину на вказану частину квартири.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , про що зроблений відповідний актовий запис за №10468, після якої залишилась спадщина у вигляді 1/3 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала їй на праві власності та ще одна третина цієї квартири яку прийняла покійна у спадщину від своєї матері ОСОБА_3 , але яку за життя не зареєструвала. Спадкоємцями за законом по смерті ОСОБА_4 стали її чоловік ОСОБА_1 та син ОСОБА_6 , які мешкали разом з покійною та відповідно до ст. 1268 ЦКУ прийняли спадщину.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_6 , про що зроблений відповідний актовий запис за №5016, після смерті якого залишилась спадщина у вигляді частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Яка належала його покійній матері на праві власності та частки матері яку та прийняла у спадщину від його покійної бабусі ОСОБА_3 , однак за життя ОСОБА_6 не встиг зареєструвати право власності на належну йому частку спадщини. Спадкоємцями за законом по смерті ОСОБА_6 є його син ОСОБА_2 та батько ОСОБА_1 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.12.2019 витребувано у Державному архіві Харківської області копію актового запису №11593 від 19.09.1940, на підставі якого було видано Свідоцтво про народження ОСОБА_8 , серії НОМЕР_4 .

Згідно наданої Державним архівом Харківської області архівної довідки від 19.12.2019 №01-29/3-397, в архівному фонді Бюро записів актів громадянського стану міських відділень Управління НКВС УРСР по Харківській області у книзі реєстрації актів про народження по м. Харкову Харківської області за 1940 р. є запис від 19.09.1940 (реєстраційний номер 11593) про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 « ОСОБА_9 » (так у документі), батьки якої: « ОСОБА_10 », 26 років, українець, та « ОСОБА_11 », 22 років, українка.

Згідно повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 20.08.1986 Міським РАЦС м. Харкова, ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харків, про що 19.09.1940 в книзі реєстрації актів про народження зроблений запис за №11593. Батьком ОСОБА_8 записаний ОСОБА_12 , українець, матір`ю - ОСОБА_3 , українка.

З наданої Державним архівом Харківської області копії запису акту про народження №11593 від 19.09.1940, вбачається, що ОСОБА_13 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком указаний ОСОБА_12 , 22 роки, українець, матір`ю - ОСОБА_3 , 22 роки, українка.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про доведеність факту родинних відносин між померлою ОСОБА_3 , 1918 р.н., та померлою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як матір`ю та донькою.

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (серія НОМЕР_5 , актовий запис №5307) вбачається, що він є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , (серія НОМЕР_6 , актовий запис №2107) вбачається, що він є сином ОСОБА_6 та ОСОБА_14 .

З постанови приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Адамової Л.А. від 02.07.2019 про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що нотаріусом була розглянута заява від 02.07.2019 та документи, подані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , для відкриття спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки у праві спільної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті його дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка на день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 1261 ЦК України.

В зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні стосунки, а також в зв`язку з відсутністю інформації про це в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян нотаріус прийшов до висновку про неможливість перевірки наявності підстав для закликання до спадкоємства за законом особи, яка подала заяву, та визначити склад спадкового майна.

Указаною постановою відмовлено ОСОБА_1 у відкритті спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка на день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

З постанови приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Адамової Л.А. від 29.07.2019 про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що нотаріусом була розглянута заява від 29.07.2019 та документи, подані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по спадковій справі 8/2013 після смерті його батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , на 1/3 частину у праві спільної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні стосунки, а також в зв`язку з відсутністю інформації про це в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян нотаріус прийшов до висновку про неможливість перевірки наявності підстав для закликання до спадкоємства за законом особи, яка подала заяву, та визначити склад спадкового майна.

Указаною постановою відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по спадковій справі 8/2013 після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , який на день смерті постійно проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень ст.ст. 293, 315 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Суд вважає встановленим, що факт родинних відносин між позивачами та померлою ОСОБА_3 (1918 р.н.) та померлою ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), як матір`ю та донькою, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, встановлення якого необхідно позивачам для оформлення своїх спадкових прав, які іншим шляхом встановити неможливо.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені в статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування в разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1265 ЦК України в п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Згідно з ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1265, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 247, 259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд

вирішив:

Встановити факт родинних відносин між померлою ОСОБА_3 (1918 р.н.) та померлою ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) як матір`ю та донькою.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ; паспорт серії НОМЕР_7 , виданий ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 28.12.1998; ідентифікаційний номер НОМЕР_8 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) право власності на 1/3 частки спадкового майна в порядку спадкування - квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ; паспорт серії НОМЕР_9 , виданий МВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 27.04.2005; ідентифікаційний номер НОМЕР_10 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ) право власності на 1/3 частки спадкового майна в порядку спадкування - квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Шестак О.І.