У Х В А Л А

24 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 522/3423/17

провадження № 61-1955ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Портофранківського Відділення поліції Приморського Відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Одеській області, Приморського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Одеській області, Головного управління Національної поліції України в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про стягнення судових витрат та майнової шкоди,відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

22 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Портофранківського Відділення поліції Приморського Відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Одеській області, Приморського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Одеській області, Головного управління Національної поліції України в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про стягнення судових витрат та майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди - 50 000,00 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2 000,00 (дві тисячі) грн та судові витрати у розмірі 549,55 грн за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року апеляційну скаргу Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області задоволено частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2019 року скасовано, ухвалено нове рішення, про відмову в позові ОСОБА_1

23 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року №460-ІХ (далі - Закон №460-ІХ) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).

Касаційна скарга у цій справі подана у січні 2020 року, а тому вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом №460-ІХ.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України (тут і далі - у редакції на час подання касаційної скарги) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 102,00 грн.

З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Предметом спору у зазначеній справі є стягнення з відповідача на користь позивача 50 000,00 грн у відшкодування майнової та моральної шкоди.Ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховний Суд також врахував, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, судом не встановлено і заявник на такі не посилається.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 19 листопада 2019 рокупостановлені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Портофранківського Відділення поліції Приморського Відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Одеській області, Приморського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Одеській області, Головного управління Національної поліції України в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про стягнення судових витрат та майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник