Провадження № 22-ц/812/71/20
У Х В А Л А

25 лютого 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі судді Лівінського І.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за порушення строків сплати аліментів,

в с т а н о в и в :

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за порушення строків сплати аліментів задоволено частково.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, 28 листопада 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Згідно з частиною 2 статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Миколаївський апеляційний суд ухвалою від 05 грудня 2019 року вказану апеляційну скаргу залишив без руху з підстав її невідповідності вимогам пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України. Апелянту була надана можливість в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, усунути недоліки апеляційної скарги, а саме, сплатити 1152,60 грн судового збору.

Вказану копію ухвали 05 грудня 2020 року направлено апеляційним судом на поштову адресу ОСОБА_1 , яка зазначена ним в апеляційній скарзі.

У зв`язку з тим, що до суду тривалий час не надходило повідомлення про вручення поштового відправлення, апеляційним судом був перевірений стан надходження поштового відправлення адресату за допомогою трекінгу відправлень, який був роздрукований із сайту «Укрпошта», та з якого вбачалось, що 10 грудня 2019 року відправлення не вручене під час доставки (інші причини).

У зв`язку із цим, 13 січня 2020 року телефонограмою ОСОБА_1 було повідомлено про постановлення апеляційним судом ухвали про залишення його апеляційної скарги без руху та рекомендовано отримати копію ухвали, у тому числі, в приміщенні апеляційного суду.

Однак 29 січня 2020 року до апеляційного суду повернувся конверт з копією ухвали про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без руху із зазначеною причиною повернення «за закінченням встановленого строку зберігання». 29 січня 2020 року копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху разом із оновленим розрахунковим рахунком для сплати судового збору була знову направлена на адресу апелянта.

12 лютого 2020 року поштове відправлення знову повернулося на адресу Миколаївського апеляційного суду із зазначеною причиною повернення «за закінченням встановленого строку зберігання».

Вказане поштове відправлення апеляційним судом знову перенаправлене на адресу ОСОБА_1 , 25 лютого 2020 року до суду повернувся конверт із зазначеною причиною повернення «за закінченням встановленого строку зберігання».

Отже, ОСОБА_1 було достеменно відомо про залишення його апеляційної скарги без руху, однак він умисно ухилився від отримання вказаної ухвали.

Відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки недоліки у наданий строк апелянтом не усунуто, то апеляційну скаргу, відповідно до статей 357, 185 ЦПК України, слід вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

При цьому судом врахована обізнаність апелянта про залишення його апеляційної скарги без руху, а також категорію цієї справи, пов`язаної зі сплатою аліментів.

Керуючись статтями 357, 185 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за порушення строків сплати аліментів - вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і з цього часу протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду за правилами, передбаченими статтею 389 ЦПК України.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду І.В. Лівінський