У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2020 Справа №607/19903/20

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківська О. Я., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И Л А :

18 листопада 2020 року ОСОБА_1 до подання позовної заяви звернувся до суду із заявою про зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 63263659 за виконавчим написом № 1184, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т. І. від 21 вересня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 49 308, 57 гривень на користь ТОВ «Вердикт Капітал».

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначив, що буде звертатись до Тернопільського міськрайонного суду із позовом до TOB «Вердикт капітал», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Кондратюк Р.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т.І. про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1184, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т. І. 21 вересня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 49 308, 57 гривень на користь TOB «Вердикт Капітал». Повна сума, яка стягується виконавцем і буде оспорена позивачем, разом з витратами виконавчого провадження складає 54 689, 43 грн.

Заявник зазначає, що підставою для звернення до суду із заявою про забезпечення позову став той факт, що 06 листопада 2020 року до Управління культури і мистецтв Тернопільської міської ради за адресою: Бульвар Шевченка, 1, м. Тернопіль, надійшла Постанова приватного виконавця Кондратюк Р. В. від 22 жовтня 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. При цьому, приватний виконавець в постанові зазначив, що йому подано на виконання виконавчий документ виконавчий напис № 1184 від 21 вересня 2020 року, який виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т. І.

Стягувачем у постанові значиться Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Однак будьяких правовідносин із цією юридичною особою в ОСОБА_1 ніколи не було, а тому заборгованість, зазначена у виконавчому написі не може бути безспірною.

Одночасно заявник повідомив, що ще 22 квітня 2019 року Тернопільський міськрайонний суд у справі № 607/19313/15ц виніс ухвалу про закриття провадження у справі за позовом ПАТ «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту. Однак існує імовірність, яку слід перевірити під час судового розгляду справи, що ПАТ «Фінанси та кредит» реалізувало своє право вимоги третім юридичним особам, а ті, в свою чергу, користуючись послугами приватних нотаріусів, отримують від них виконавчі написи по недійсних договорах.

10 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до приватного виконавця Кондратюк P. B. про видачу йому копії виконавчого напису та постанови про відкриття виконавчого провадження для їх оскарження.

Заявник обґрунтовує необхідність накладення заходу забезпечення позову, а саме зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 63263659 за виконавчим написом № 1184, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т. І. від 21 вересня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 49 308, 57 гривень на користь ТОВ «Вердикт Капітал», тим, що розгляд справи про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, може відбуватись тривалий час, протягом якого з позивача буде необґрунтовано стягнуто значну суму коштів, що, в свою чергу, поставить його у скрутне матеріальне становище.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову та матеріали, надані в її обгрунтування, суд приходить до наступного висновку.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Зокрема, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

В силу ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 зазначено, що «застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 20 грудня 2017 № 7861, вчиненого Приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будьяких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову».

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 серпня 2018 у справі № 922/4587/13.

Встановлено, що предметом позову буде визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 1184, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т. І. 21 вересня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 49 308, 57 гривень на користь ТОВ «Вердикт Капітал»

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову, підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню, у разі, зокрема, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документу (п.4); зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження посадовою особою якій законом надано таке право (п.6); зупинення судом реалізації арештованого майна (п.7).

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вирішуючи подану заяву, суд бере до уваги характер спірних правовідносин, вагомість поданих доказів та виходить з майбутніх позовних вимог.

Так, з матеріалів справи вбачається, що предметом позову у даній цивільній справі буде оскарження виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, як такого, що вчинений з порушенням норм матеріального права.

Таким чином, враховуючи наявність спору між сторонами щодо підставності вчинення нотаріусом виконавчого напису, а також вимоги співмірності виду забезпечення позову, приймаючи до уваги предмет позову, ту обставину, що на сьогодні в ході виконання оспорюваного виконавчого напису на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Кондратюка Р. В. ВП № 63263659 від 22 жовтня 2020 року про звернення стягнення на доходи боржника, стягуються кошти з доходів заявника, суд вважає обґрунтованими вимоги ОСОБА_1 про забезпечення позову, так як за викладених заявником обставин, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, та у випадку задоволення позовних вимог повернення належних заявнику коштів, на які буде звернено стягнення за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса, буде утруднене або взагалі неможливе, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відтак, слід зупинити стягнення за виконавчим написом № 1184, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т. І. від 21 вересня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 49 308, 57 гривень на користь ТОВ «Вердикт Капітал» (виконавче провадження № 63263659).

Керуючись ст.ст. 149-153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення за виконавчим написом № 1184, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т. І. від 21 вересня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 49 308, 57 гривень на користь ТОВ «Вердикт Капітал» (виконавче провадження № 63263659).

Копію ухвали про забезпечення позову надіслати учасникам справи, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська