Єдиний унікальний номер 725/3079/20
Номер провадження 2/725/528/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2020 року м.Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судових засідань Дем`яненко О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

та представника відповідача Петікар А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором підряду, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2020 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилався на те, що він здійснює свою господарську діяльність в сфері виробництва меблів та у листопаді 2019 року до нього звернулась відповідачка з проханням виготовити на її замовлення меблі. Згідно їх усної домовленості на замовлення відповідачки він зобов`язався виготовити та встановити кухонну стінку, меблі в ванну кімнату та дві шафи. Після здійснення всіх необхідних замірів між ними було погоджено вартість замовлення на суму 80500 грн. та відповідач сплатила йому аванс в сумі 39500 грн. Таким чином, вважає, що між ним та відповідачкою було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору підряду, тим самим укладено усний договір підряду.

Вказував на те, що у лютому 2020 року замовлення відповідачки було виконано, меблі виготовлені та встановленні у неї вдома і при прийняті виконаної роботи відповідач не висловлювала жодних зауважень до якості чи комплектності виготовлених меблів. В подальшому, остання відмовилась оплачувати вартість замовлення, вказуючи на те, що меблі з дефектом, проте не називала в чому саме полягає її незадоволення якістю меблів, не прийняла пропозиції виправити будь-які зазначені нею дефекти, відмовилась повертати меблі та отримати сплачений нею аванс, погрожувала звернутись зі скаргою на його дії до інспекції з питань захисту прав споживачів, після чого на зв`язок не виходила. Вказані дії відповідачки зумовили його звернення до правоохоронних органів, де остання надала пояснення в яких підтвердила наявність угоди між ними про виготовлення меблів, сплату нею авансу, при цьому вказала, що ціна замовлення становить 78000 грн. та вона відмовляється сплачувати залишок коштів через неякісне виконання її замовлення.

Зазначав, що закон покладає на замовника обов`язок прийняти виконані роботи, оглянути їх результат та у разі виявленні недоліків одразу про це повідомити виконавця, натомість відповідач, як при прийняті меблів, так і після їх використання не заявила про наявність недоліків чи відступлення від умов договору, у зв`язку з чим зобов`язана сплатити йому різницю між фактичною сумою замовлення - 80500 грн. та авансом - 39500 грн., що становить 41000 грн.

На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, які регулюють форму правочину, порядок укладення договору та загальні положення про підряд, а також судову практику, просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь 41000 грн. як різницю між сплаченим авансом та вартістю доставлених меблів, а також судові витрати.

На вказану позовну заяву надійшов відзив в якому відповідач позов не визнала, посилаючись на те, що між нею та відповідачем не виникало договірних відносин, що випливають з договору підряду, натомість вони уклали усний договір купівлі-продажу меблів з побутовою технікою та свої зобов`язання за таким договором вона виконала в повному обсязі, сплативши позивачу обумовлену суму коштів, не дивлячись на те, що поставлений ним товар не відповідав кількісним та якісним характеристикам. Зокрема, позивач їй повідомив, що він не виготовляє меблі, а здійснює лише закупку необхідних частин, які складає між собою, у зв`язку з чим вони домовились, що вона сплачує 39500 грн. вартості кухонних меблів та він для неї купує побутову техніку «Gunter & hauer» і в подальшому складає всі частини. Так, за придбання вказаної техніки вона сплатила відповідачу суму коштів в розмірі 36500 грн., проте чек від нього не отримала, а в цілому до отримання замовлених меблів вона сплатила позивачу суму коштів в розмірі 76000 грн. Після доставки меблів вона повідомила позивачу про те, що не задоволена їх якістю та у зв`язку з тим, що в повній мірі сплатила їх вартість припинила будь-яке спілкування з ним. Вважає, що до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правові позиції та норми права на які посилається позивач, оскільки між ними не було досягнуто усіх істотних умов, що випливають з договору підряду, а вона лише придбала у позивача меблі та кухонну техніку згідно договору купівлі-продажу. При цьому подані позивачем докази в обґрунтування своїх доводів не можуть вважатись належними та допустимими, оскільки письмові пояснення надані працівнику поліції містять розбіжності щодо умов їх домовленостей, копії накладних свідчать про угоду між позивачем та ОСОБА_4 , з яким вона не знайома, а скріншоти з перепискою не відповідають ознакам електронних доказів. Звертала увагу на те, що в мережі Інтернет позивач розмістив оголошення в якому вказував, що надає послуги саме по збірці меблів, а не їх виготовленню.

У відповіді на відзив позивач зазначав, що оголошення в мережі Інтернет він не розміщував, а згідно відомостей відповідного державного реєстру його видом діяльності є саме виробництво меблів для офісів і підприємств торгівлі, виробництво інших дерев`яних конструкцій і столярних виробів, при цьому для виконання замовлення відповідачки він виконав відповідні заміри, видав їй квитанцію про отримання авансу, у зв`язку з чим між ними могли виникнути виключно відносини з приводу виготовлення меблів, при цьому будь-якої побутової техніки він не купував, а лише порекомендував магазин де відповідач могла б придбати таку техніку. Відповідна побутова техніка купувалась відповідачкою та була доставлена на вказану нею адресу. Також, зазначав, що додані до позовної заяви копії накладених стосуються закупівлі ним комплектуючих матеріалів у ОСОБА_4 для виготовлення замовлених відповідачкою меблів та їх вартість перевищує суму авансу, що спростовує посилання відповідачки про вартість меблів, яка дорівнює сумі авансу. Зазначав, що він доставив меблі на адресу відповідачки у розібраному вигляді та складав їх разом з помічником близько двох днів і за цей час відповідач не висловлювала свого невдоволення якість меблів чи їх комплектуючих і лише через кілька днів потому відмовилась оплачувати повну вартість меблів.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити, при цьому пояснив, що він працював у подруги відповідачки, а в подальшому до нього звернулась сама ОСОБА_3 з проханням виготовити їй кухонні меблі та будь-яких письмових домовленостей між ними не було, договір укладався в усній формі. Після здійснення всіх замірів та отримання авансу він розпочав роботу, проте через ремонт майстри не встигали вчасно виконати замовлення, натомість меблі були доставлені на адресу відповідачки та він разом з своїм помічником здійснювали їх встановлення. При цьому, меблі були не стандартними, а тому їх просто купити неможливо, оскільки вони виготовлялись ним під індивідуальне замовлення за індивідуальними мірками та ескізами, які виготовлені в спеціальній програмі з якою він працює. Відповідач сплатила йому аванс в сумі 39500 грн., натомість лише закупка необхідних матеріалів вартувала 47213,71 грн., що перевищує розмір авансу. В подальшому, після встановлення меблів, відповідач не висловлювала будь-яких претензій щодо їх якості та комплектації, натомість відмовилась оплатити їх вартість відповідно до обумовленої ними ціни при укладенні договору. Зазначав, що вартість меблів була спочатку визначена в сумі 78000 грн., натомість в подальшому відповідач ще дозамовила ще стіл у ванну кімнату на суму 2500 грн., у зв`язку з чим ціна замовлення вже становила 80500 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити з підстав зазначених у тексті позовної заяви та відповіді на відзив. Також, долучив до матеріалів справи кошторис на виготовлення меблів позивачем для відповідача, а також їх ескіз.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча її явка визнавалась судом обов`язковою, про причини своєї неявки суд не повідомила, зі слів представника вона знаходиться за межами області та в судове засідання з`явитись не може. В її інтересах діяв представник ОСОБА_5 , який позов не визнав з підстав зазначених у тексті відзиву та надав суду пояснення аналогічні його змісту. Вказував на те, що вартість меблів, які поставлені позивачем у квартиру відповідача становить 39500 грн., а тому відповідач в повній мірі здійснила розрахунок з позивачем, при цьому замовлені нею меблі були в неповній комплекції, вона не бачила їх в готовому вигляді, а їй лише були пред`явлені ескізи, а тому монтаж меблів був здійснений іншою компанією. Зазначав, що позивач отримував кошти у відповідача також за придбання у нього побутової техніки для кухні.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що він товаришує з позивачем та перебуває з ним в хороших дружніх відносинах і йому відомо, що останній тривалий час займається виготовленням меблів на замощення. Так, після його приїзду з-за кордону, позивач звернувся до нього з проханням про допомогу, оскільки мав велике замовлення. На прохання позивача він допомагав йому завантажувати меблі в його транспортний засіб та вони поїхали на АДРЕСА_1 , де їх чекала відповідач. Меблі заносили на четвертий поверх багатоповерхового будинку та у квартирі також в той час працювали ще два майстри. Встановлювали меблі кілька днів, оскільки у квартирі позивача проводились ремонті роботи, викладалась плитка та карниз, а також складена вітальня не проходила у двері, а тому її доводилось розбирати, а потім знову складати. В ході монтажних робіт був конфлікт, оскільки відповідач хотіла, щоб позивач приступав до роботи раніше. В підсумку, меблі встановлювались близько п`яти днів, за цей час вони встановили кухню, дві шафи та вирішували питання про встановлення стільниці у ванній. Відповідач сказала, щ розрахується пізніше, коли будуть встановлені ще двоє дверей. За свою роботу він грошей не отримав.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, покази свідка, дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою - підприємцем та видом його діяльності є виробництво меблів для офісів і підприємств торгівлі (основний); роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами; виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів; виробництво іншої продукції; виробництво інших меблів; виробництво кухонних меблів, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а/с 6-8, 65-66).

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 865 ЦК України, договір побутового підряду є публічним договором, що відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Таким чином, позивач виступає з офертою по відношенню до невизначеного кола осіб зокрема щодо виготовлення меблів на замовлення, в тому числі кухонних.

За змістом ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вбачається з положень ст.ст. 837, 865, 866 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. За договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було видано прибутковий касовий ордер №0102 від 04.11.2019 року відповідно до якого останній отримав від відповідача грошові кошти в сумі 39500 грн. в якості авансу за виготовлення меблів на замовлення, при цьому будь-яких доказів на спростування вказаних обставин відповідачем не надано, зокрема остання підтверджує факт передачі відповідачу вказаної грошової суми, натомість вважає їх вартістю придбаних кухонних меблів за договором купівлі-продажу (а/с 26, 67).

У відповідності до вимог ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

З системного аналізу вище наведеного норм законодавства вбачається, що предметом договору підряду є індивідуально-визначена річ, яку підрядник повинен виготовити, а предмет договору купівлі-продажу це вже наявний у продавця товар, окрім випадків купівлі-продажу за зразками, причому такий товар може бути визначений як індивідуальними так і родовими ознаками.

Так, за наслідками розгляду справи встановлено, що відповідач здійснює господарську діяльність саме щодо виготовлення меблів на замовлення, а не їх продажу, при цьому між сторонами було погоджено відповідні заміри за якими мали бути виготовлені меблі, їх індивідуальні розміри, комплектація, що свідчить про те, що в даному випадку між ними виникли договірні відносини, які випливають з договору побутового підряду, а тому посилання відповідача про те, що вона придбала у відповідача кухонні меблі на суму 39500 грн. не узгоджуються з наявними в матеріалах справи доказами, при цьому варто також зазначити, що зважаючи на погодження сторонами переліку та вартості робіт, виконання узгоджених умов з боку позивача - виготовлення меблів, так і часткового виконання з боку відповідача - сплата авансу, суд приходить до висновку, що договір підряду між сторонами був укладений та такий договір не можна вважати неукладеним після його повного чи часткового виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що на виготовлення меблів для відповідача позивачем був складений кошторис, а також виготовлено ескізи відповідно до яких позивач зобов`язувався виготовити для відповідачки дві шафи у коридор та мансарду, а також кухню. Згідно складеного ним кошторису вартість усього замовлення з урахуванням використаного матеріалу, розробки дизайну, збиранням, доставкою та монтажем, становить 80500 грн., з яких вартість шафи №1 (мансарда) - 10000 грн., шафи №2 (коридор) 13000 грн., кухні 55000 грн., стільниці у ванну кімнату - 2500 грн. (а/с 76-79).

Згідно ч. 3, 4 ст. 853 ЦК України, якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 02.10.2012 року у справі №23/236, обов`язок прийняти виконанні роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) закон покладає саме на замовника.

Натомість, прийнявши замовлення відповідач не надала суду доказів того, що повідомляла позивача про виявлені нею недоліки після монтажу меблів, а також її представником не підтверджено належними та допустимими доказами, що вона зверталась до іншої компанії (інших майстрів, виконавців) для збирання поставлених позивачем меблів, про що зазначено у тексті відзиву. Натомість, з показів свідка ОСОБА_6 вбачається, що саме ним та позивачем здійснювався монтаж меблів та при виконанні вказаних робіт будь-яких зауважень з боку замовника не було.

Крім того, відповідальність підрядника за неналежну якість роботи визначена у ст. 858 ЦК України, відповідно до якої якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов`язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе. Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків. Умова договору підряду про звільнення підрядника від відповідальності за певні недоліки роботи не звільняє його від відповідальності за недоліки, які виникли внаслідок умисних дій або бездіяльності підрядника. Підрядник, який надав матеріал для виконання роботи, відповідає за його якість відповідно до положень про відповідальність продавця за товари неналежної якості.

Таким чином, у випадку неналежного виконання підрядником взятих на себе зобов`язань настає відповідальність передбачена законом, зокрема пропорційне зменшення ціни роботи, натомість в матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідач у встановленому ст. 853 ЦК України порядку заявила про відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі та що її відмова сплатити решту вартості виконаних робіт за винятком вже сплаченого авансу є пропорційним зменшенням ціни роботи відносно виявлених нею недоліків.

Щодо ціни укладеного між сторонами договору варто зазначити, що за наслідками судового розгляду даного пору належними та допустимими доказами не було підтверджено виконання позивачем замовлення в частині виготовлення та влаштування стільниці у ванну кімнату, вартість якої в сумі 2500 грн. включена у кошторис на виготовлення меблів, в матеріалах справи відсутній її ескіз на підтвердження виконання такого виду робіт, а тому суд вважає, що вартість стільниці слід виключити із загальної суми замовлення ОСОБА_3 , а тому ціна виконаних позивачем робіт становить 78000 грн.

За змістом ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Враховуючи те, що відповідачем було сплачено в якості авансу 39500 грн., а підтверджена належними доказами ціна виконаних позивачем робіт становить 78000 грн., з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в сумі 38500 грн. як різниця між сплаченим авансом та доставленими меблями.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Так, одночасно з позовною заявою позивачем подано розрахунок судових витрат, які позивач поніс та які очікує понести у зв`язку з розглядом даного спору.

Згідно копії квитанції до прибуткового касового ордеру №14, позивач поніс витрати на правову допомогу в сумі 7200 грн. (а/с 26).

У відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Таким чином, понесені позивачем документально підтверджені витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 626, 628, 629, 638, 655, 837, 865, 866 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , 38500 грн. (тридцять вісім тис. п`ятсот грн.) як різницю між сплаченим авансом та вартістю доставлених меблів.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в сумі 790, 35 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 6768 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці відповідно до вимог п. 15.5 Розділу ХІІІ ЦПК України.

Повний текст судового рішення виготовлений 19 листопада 2020 року .

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна