Ухвала

21 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 204/7096/17

провадження № 61-3009ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо»,

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2018 року у складі судді Черкез Д. Л. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року у складі колегії суддів: Єлізаренко І. А., Красвітної Т. П., Свистунової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія України «Кредо» про відшкодування шкоди, спричиненої в результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилався на те, що 16 лютого 2017 року приблизно о 22 год 00 хв на перехресті вул. Шмідта та вул. Савченка у м. Дніпрі сталася ДТП за участі автомобіля марки «Volkswagen Transporter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та належного йому на праві власності автомобіля марки «Tata», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . За фактом скоєного ДТП правоохоронними органами порушено кримінальне провадження щодо ОСОБА_2 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першого статті 286 Кримінального кодексу України (далі - КК України). Ухвалою Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська від 12 квітня 2017 року ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за частиною першою статті 286 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілим ОСОБА_3 на підставі статті 46 КК України.

Як встановлено судом при розгляді вказаного вище кримінального провадження, у результаті ДТП ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, які згідно з висновком медичної експертизи від 18 березня 2017 року № 775е/23 відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Із матеріалів кримінального провадження № 0000351 вбачається та підтверджується відповідною розпискою, що на відшкодування майнової шкоди (витрати на лікування) та моральної шкоди ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 15 000,00 грн. Оскільки ОСОБА_2 інкриміноване правопорушення, яке відноситься до злочинів скоєних за необережністю, приймаючи до уваги, що шкоду, спричинену ОСОБА_3 , останнім відшкодовано у повному обсязі, що може свідчити про примирення сторін, судом прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі положення статті 46 КК України.

Під час розгляду кримінального провадження № 0000351 судом встановлено, що ДТП яке мало місце 16 лютого 2017 року було спричинено у зв`язку з протиправними діями ОСОБА_2 , які полягли у порушенні останнім пункту 16.11 Правил дорожнього руху України. Встановлено вину ОСОБА_2 у скоєнні вказаного ДТП. Під час ДТП шкоди зазнав не лише сам ОСОБА_3 , а і власник автомобіля марки «Тата», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , тобто ОСОБА_1 . Згідно з висновком судової товарознавчої експертизи від 20 квітня 2017 року№ 2504/17/УД вартість майнового збитку, спричиненого власнику автомобіля марки «Тата LPT 613/38», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зазнав пошкодження у результаті ДТП, яке сталося 16 лютого 2017 року, становить 60 145,90 грн. ОСОБА_2 на момент вчинення ДТП працював у АТ КБ «ПриватБанк» та обіймав посаду водія-інкасатора-охоронця ГРУ, РУ, СФ, із 26 вересня 2016 року та на час скоєння ДТП він виконував посадові обов`язки та керував автомобілем, що належить роботодавцю, а тому саме банк має відповідати за позовом.

Із урахуванням наведених обставин, позивач просив суд стягнути із АТ КБ «ПриватБанк» на свою користь 60 142,90 грн на відшкодування майнової шкоди та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 2 800,00 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2018 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року, задоволено позов ОСОБА_1 . Стягнуто із АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 60 145,90 грн на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 2 800,00 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з того, що оскільки ОСОБА_2 , який визнаний судом винним у вчиненні ДТП, на момент пригоди перебував у трудових відносинах із АТ КБ «ПриватБанк», тому на останнього покладається обов`язок відшкодувати майнову шкоду, завдану позивачеві.

12 лютого 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2018 року та постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ (далі - Закон № 460-ІХ).

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-ІХ касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Враховуючи те, що касаційна скарга подана 12 лютого 2020 року, тому вона підлягає розгляду відповідно до положень ЦПК України в редакції Закону № 460-ІХ.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» необхідно відмовити з таких підстав.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

За правилом пункту 1 частини другої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є відшкодування майнової шкоди у загальному розмірі 62 942,90 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (210 200,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Крім того, при визначенні справи малознаною Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Доводи касаційної скарги про те, що зазначена справа має виняткове значення для заявника, є безпідставними, оскільки нічим не підтверджені. Саме лише посилання на те, що справа має виняткова значення для заявника без наведення відповідного обґрунтування, не може бути підставою для висновків про наявність обставин, за яких рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки АТ КБ «ПриватБанк» подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Керуючись статями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», про відшкодування шкоди, спричиненої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков Г. І. Усик