Житомирський апеляційний суд
Справа №6-358/11 Головуючий у 1-й інст. Чішман Л.М.
Категорія 61 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді Миніч Т.І.,

суддів Павицької Т.М.,

Шевчук А.М.

секретаря

судового засідання Ковальської Я.В.,

з участю представника апелянта

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 20 жовтня 2011 року, постановлену під головуванням судді Чішман Л.М. у м.Житомирі

у цивільній справі №6-358/11 за поданням начальника відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у здійсненні права на виїзд за кордон,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2011 року начальник відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання зазначав, що у Богунському відділі державної виконавчої служби Житомирського МУЮ знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-8917, виданого 22.03.2011 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АК «Приватбанк» боргу в сумі 420724,38 грн. Постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена державним виконавцем 19.05.2011 року. Оскільки Боржник має неврегульовані зобов`язання про сплаті боргу, просив задовольнити подання.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 20 жовтня 2011 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у здійсненні права на виїзд за кордон до повного виконання своїх зобов`язань за рішенням суду перед ПАТ КБ «Приватбанк».

У поданій через свого представника апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування зазначеної ухвали із постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні подання державного виконавця, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. На думку апелянта, підстав вважати, що він ухиляється від виконання рішення суду, - не було.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що у Богунському відділі державної виконавчої служби Житомирського МУЮ перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-8917, виданого 22.03.2011 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АК «Приватбанк» боргу в сумі 420724,38 грн. Постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена державним виконавцем 19.05.2011 року.

Обгрунтовуючи подання, державний виконавець посилався на те, що можливість обмеження громадянина у праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов`язань передбачена законом.

Саме з цих підстав виходив і суд першої інстанції, задовольняючи подання.

Проте, з такими висновками суду погодитись неможливо.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Відповідно до ст.6 цього Закону, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів (п.5).

Підставою для тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України є встановлення факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 441 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі, наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст.32 Закону України "Про виконавче провадження" тощо.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо судової практики вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 1 лютого 2013 року, поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися саме у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

В даному випадку, як вбачається зі змісту подання, обґрунтованість та вмотивованість звернення до суду із таким державний виконавець обумовлює лише наявністю невиконаного рішення суду про стягнення заборгованості.

Разом із тим, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду.

Зважаючи на наведене, подання державного виконавця було передчасним та необґрунтованим.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що ухвала судом першої інстанції постановлена із порушенням норм матеріального та процесуального права та відповідно до положень ст.379 ЦПК підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні подання державного виконавця.

Керуючись ст. 367,368,374,379,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 20 жовтня 2011 року скасувати та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні подання начальника відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у здійсненні права на виїзд за кордон.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді