Справа № 463/3780/19
Провадження № 2/463/232/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Гирич С. В.

за участю секретаря судового засідання Попович Х.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди в загальному розмірі 124 570,07 грн.

Позов мотивує тим, що 14 лютого 2019 року відповідач, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з транспортним засобом марки «Toyota Canary», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував позивач. Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 14.03.2019 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. У результаті вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав значні пошкодження. Відповідно до Звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу пошкодженого колісного транспортного засобу № ФД-000080, вартість відновлювального ремонту мого автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 198 250,07 грн. Окрім цього, позивач також поніс інші матеріальні збитки, а саме: 1 200,00 грн. - вартість проведення експертного дослідження транспортного засобу, 1 620,00 - вартість медичного дослідження, 3 500,00 - послуги евакуатора. Оскільки вказана дорожньо-транспортна пригоди, була спричинена саме порушенням відповідачем правил дорожнього руху, вказана матеріальна шкода підлягає до відшкодування. Зважаючи на наявність у відповідача відповідного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів розмір матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача становить 104 570,07 грн. Окрім цього, позивач поніс значні моральні страждання внаслідок тілесних ушкоджень та значного пошкодження його автомобіля. Вважає розумним і справедливим визначити розмір відшкодування завданої мені моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн.

Ухвалою від 21.05.2019 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначити справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу строк для подання відзиву.

Від відповідача 24.06.2019 року до суду поступив відзив на позовну заяву. Зазначає, що не був присутній при винесенні даної постанови. Крім того при винесені постанови суд керувався виключно протоколом складеним при огляді місця дорожньо-транспортної пригоди, не було жодних показів свідків. Також в протоколі не зазначено, що позивач значно перевищив швидкісний режим допустимий на даній ділянці автодороги. До матеріалів позовної заяви позивач долучив Звіт про оцінку вартості відновлюваного ремонту з урахуванням зносу пошкодженого колісного транспортного засобу №ФД-000080, в якому зазначена сума 198 250,07 грн. Оскільки в нього наявний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхова компанія з якою укладено договір проводила огляд ушкодженого автомобіля та здійснила оцінку вартості ушкоджень, що є значно нижчою від тої яка зазначена у звіті. Також позивач зазначає те, що він отримав тілесні ушкодження під час дорожньо-транспортної пригоди. Проте, він не викликав невідкладну медичну допомогу до місця пригоди, а пізніше сам звернувся самостійно в медичний заклад. В якому йому згідно виписки-епікризу №517 поставлено діагноз: забій грудної клітки справа, забій лит в ділянці нижньо-грудного відділу хребта, що не підтверджується жодними дослідженнями та аналізами. Просить суд також врахувати те, що позивач не перебував на стаціонарному лікуванні, не зазнавав фізичного болю та страждання. Крім того просить суд врахувати те, що відповідач на даний час тимчасово не працює та на його утримання перебуває двоє неповнолітніх дітей, у зв`язку із чим просить зменшити розмір матеріальної та моральної шкоди.

Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якому зазначає, що доводи відповідача є необґрунтованими та безпідставними, жодними доказами не підтверджується. Окрім цього, заперечення постанови Личаківського районного суду м. Львова не можуть братись до уваги та не стосуються предмету спору.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні наведеним в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Як вбачається із постанови Личаківського районного суду м. Львова від 14.03.2019 року у справі №463/1211/19 відповідача ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченому ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме в тому, що він 14 лютого 2019 року, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , не впевнився в безпечності маневру та здійснив заборонений обгін на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, внаслідок чого відбулося зіткнення з транспортним засобом марки «Toyota Canary», д.н.з. НОМЕР_2 .

Частиною 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) регламентовано, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, з врахуванням набрання постановою Личаківського районного суду м. Львова від 14.03.2019 року у справі №463/1211/19 законної сили, судом безспірно встановлено, що саме винними діями відповідача було вчинено дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого транспортний засіб марки «Toyota Canary», д.н.з. НОМЕР_2 отримав технічні пошкодження. Доводи відповідача щодо його відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відсутності свідків події та перевищення швидкості руху позивачем, встановлені постановою Личаківського районного суду м. Львова від 14.03.2019 року обставини не спростовують, жодними доказами не підтверджується та не є предметом розгляду справи.

Як встановлено судовим розглядом, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» згідно полісу №АМ/5412705 (а.с.74).

На запит суду Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» надано копію звіту №51582 (а.с.109-114) про дослідження пошкоджень автомобіля марки «Toyota Canary», д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно вказаного звіту (а.с.169-116), розмір матеріальних збитків завданих власнику автомобіля марки «Toyota Canary», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 176 463,54 грн.

Як встановлено з пояснень сторін, Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» було здійснено виплату страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності в сумі 100 000 грн. Вказані обставини сторони визнали та не заперечують.

Окрім того, позивач для визначення розміру заподіяної йому шкоди звернувся до ФОП ОСОБА_4 . Відповідно до звіту №ФД-000080 (а.с.10-41) вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 198 250,07 грн.

Відповідно до положень ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих у п.6 Постанови № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_3 як особи, винної у заподіянні шкоди, слід стягнути на користь позивача матеріальну шкоду.

Разом з тим, суд не погоджується із розміром матеріальної шкоди, яку визначив позивач. Як встановлено раніше, Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» проведено оцінку пошкоджень автомобіля марки «Toyota Canary», д.н.з. НОМЕР_2 , згідно якої матеріальна шкода становить 176 463,54 грн. Також, судом встановлено, що страховою компанію проведено виплату страхового відшкодування в розмірі 100 000 грн., що вказує на те, що позивач погоджувався на визначений розмір матеріальної шкоди.

Відповідно до положень ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Таким чином, суд вважає, що підстав для стягнення розміру матеріальної шкоди згідно з звіту №ФД-000080 не має, оскільки позивач в ході здійснення страхового відшкодування погодився із визначеним Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» розміром матеріальної шкоди, отримав страхове відшкодування визначене страховиком у межах визначеного договором страхування. Окрім цього, звіт про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу пошкодженого колісного транспортного засобу № ФД-000080 виготовлений за зверненням позивача, відповідач при огляді автомобіля не був присутній, доказів того, що його запрошував експерт для огляду не надано. А тому суд приходить до висновку про те, що слід стягнути з відповідача різницю між розміром матеріальної шкоди 176 463,54 грн., що визначена згідно звіту №51582 та здійсненою страховою компанією сумою страхового відшкодування в розмірі 100 000 грн., що становить 76 463,54 грн.

Окрім цього, слід також стягнути матеріальну шкоду, що заподіяна позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди: 1 620,00 - вартість медичного дослідження, 3 500,00 - послуги евакуатора, оскільки така заподіяна з вини відповідача і є у причинно-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою. При цьому витрати на лікування позивач дійсно поніс, про що надав докази і з наданих документів вбачається, що обстеження стану здоров`я він здійснював саме внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача.

Відповідно до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

При визначенні розміру моральних збитків суд виходить також з п.п. 3,5,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Відповідно до Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Суд вважає, що пошкодження транспортного засобу, внаслідок чого позивач позбавлений можливості ним користуватися, безперечно призвело до порушення звичного способу життя позивача, для організації якого останній був змушений докладати додаткові зусилля, а також затрачати час для відновлення попереднього стану. Окрім цього, як вбачається із матеріалів справи після дорожньо-транспортної пригоди, позивач також звертався за медичною допомогою, проходив обстеження та лікування, що також порушило його звичний спосіб життя і принесло моральні страждання. Разом з тим, суд вважає, що розмір моральної шкоди в сумі 20 000 грн. позивач обґрунтував не достатньо.

З врахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що із відповідача слід стягнути в якості відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди грошові кошти в розмірі 5 000 грн., оскільки такий розмір є розумною справедливою компенсацією душевних страждань позивача, спричинених внаслідок пошкодження його майна та здоров`я.

А тому, позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди слід задоволити частково.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, з врахуванням часткового задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені та документально підтверджені останнім судові витрати - судовий збір в розмірі 865,84 грн. (а.с.2) пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

позовну заяву задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 81 583,54 грн., та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., а всього 86 583,54 грн. (вісімдесят шість тисяч п`ятсот вісімдесят три гривні п`ятдесят чотири копійки)

В решті в задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 865,84 грн. (вісімсот шістдесят п`ять гривень вісімдесят чотири копійки)

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту рішення суду - 19.02.2020 року.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , НОКППНОМЕР_4.

Суддя: Гирич С. В.