САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/1710/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

присяжних Главної С.О.

Міненка Г.І.

при секретарі Бикової Г.О.

за участю: прокурора Лихолата Б.Д.

представника заявника Михальової В.А.

розглянувши у відкритому виїзному судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу окремого провадження за заявою Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради, заінтересована особа ОСОБА_1 , про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку,

ВСТАНОВИВ:

21.04.2020 заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 20.04.2020 ОСОБА_1 був госпіталізований до психіатричного стаціонару.

ОСОБА_1 письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР не давав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що в задоволенні заяви необхідно відмовити з наступних підстав.

У судовому засіданні представник заявника заяву не підтримав та пояснив, що стан ОСОБА_1 покращився, а тому відсутні підстави для його госпіталізації, прокурор просив відмовити у задоволенні заяви.

В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000 №1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Суд не може погодитись з доводами викладеними в заяві, оскільки згідно приписів ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», наявність в особи психічного захворювання чи психічного розладу не може слугувати підставою для госпіталізації в примусовому порядку. Єдиними підставами для госпіталізації особи є вчинення нею чи виявлення реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не є небезпечним для себе та оточуючих, здатен самостійно задовольняти свої основні життєві потреби, а наявність у нього психічного захворювання не є підставою для його примусової госпіталізації.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 14, 16 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради про госпіталізацію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у психіатричний стаціонар без його усвідомленої згоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.П.Румянцев

Присяжні С.О.Главна

Г.І.Міненко