Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-507/2010
Провадження №: 6/332/8/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого суддіМарченко Н.В.
при секретаріБезбородько І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя по справі № 2-507/2010 від 21.09.2010 року задоволений позов ПАТ «ОТП Банк» про стягнення з боржника (відповідача), ОСОБА_1 , заборгованості за кредитним договором №СL-200/1326/2007 на користь ПАТ «ОТП Банк». 12.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторінг України» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно за яким ТОВ «ОТП Факторінг України» прийняло на себе вимоги за кредитними договорами. 26.09.2018 року між ТОВ «ОТП Факторінг України» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 4-09/18 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторінг України» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № СL-200/1326/2007, у зв`язку із чим заявник просить замінити сторону виконавчого провадження.

У судове засідання сторони не з`явилися, причину своєї неявки не повідомили, однак неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя по справі № 2-507/2010 від 21.09.2010 року задоволений позов ПАТ «ОТП Банк» про стягнення з боржника (відповідача), ОСОБА_1 , заборгованості за кредитним договором №СL-200/1326/2007 на користь ПАТ «ОТП Банк».

12.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторінг України» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно за яким ТОВ «ОТП Факторінг України» прийняло на себе вимоги за кредитними договорами.

26.09.2018 року між ТОВ «ОТП Факторінг України» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 4-09/18 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторінг України» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № СL-200/1326/2007,

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Згідно вимог ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс13) зазначено, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Слід зазначити, що згідно вимог чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін або вказівку закону (відступлення права вимоги) є частковим правонаступництвом (сингулярне правонаступництво), оскільки не передбачає переходу всієї сукупності прав та обов`язків до правонаступника (що має місце у випадках припинення юридичної особи та спадкового наступництва, у випадку смерті фізичної особи), однак є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до п. 11 узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» згідно положень Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою б вони були обов`язкові для сторони, яку правонаступник замінив.

Частиною 5 ст. 124 Конституції України, визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 зазначено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод, та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, (ч.1 ст. 5 ЦПК України).

Частина 1 ст.18 ЦПК України закріпила - «Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами».

В даному випадку, станом на теперішній час ТОВ «ОТП Факторінг України» вже позбавлений можливості користуватися своїми правами як стягувача у виконавчому провадженні, оскільки змінився кредитор у зобов`язанні, та, саме до нового кредитора - ТОВ «Вердикт Капітал» перейшли всі права та обов`язки первісного кредитора, в тому числі право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження є вибуття стягувача (кредитора) внаслідок його правонаступництва.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскільки заочне рішення суду від 21 вересня 2010 року на даний час залишається не виконаним, а внаслідок правонаступництва відбулась заміна кредитора, тому заява ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 512, 514 ЦК України, ч. 2 ст. 247, ст. 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження (стягувача) з Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторінг України» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, місце знаходження: вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, 04053) у справі № 2-507/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № СL-200/1326/2007

Ухвала може бути оскаржена протягом 15-ти днів з дня її проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Н.В.Марченко