Житомирський апеляційний суд
Категорія 44 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

за участі секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №295/10421/20 за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради про порушення конституційних прав та стягнення моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу судді Богунського районного суду м. Житомира від 15 вересня 2020 року ОСОБА_2 , яка постановлена у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради. Просить: визнати порушення законодавства, які допущені при розгляді її клопотання від 27 листопада 2015 року, порушенням її конституційних прав незаконним підробленням офіційних документів; прийняти виклад порушень законодавства, якими порушені її конституційні права незаконним підробленням офіційних документів, із зазначенням суті порушень та доказів; прийняти пояснення стосовно відшкодування моральної шкоди за одинадцять порушень її конституційних прав незаконним підробленням офіційних документів; прийняти клопотання стосовно розміру моральної шкоди та стягнути з відповідача на її користь у відшкодування моральної шкоди 40 000 грн. Свій позов обґрунтовує тим, що 27 листопада 2015 року звернулася до Житомирської міської ради з клопотанням про надання дозволу на одержання безоплатно у власність земельної ділянки. При ознайомленні з матеріалами, стосовно розгляду її клопотання, виявила підроблення офіційних документів. Вважає, що діяннями Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради їй спричинено моральної шкоди, розмір якої вона оцінила в 40 000 грн.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 15 вересня 2020 року ОСОБА_1 за її позовом у відкритті провадження у справі в порядку цивільного судочинства відмовлено з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

Не погодившись із ухвалою судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати. Вважає, що суд помилково застосував до спірних правовідносин норми КАС України та безпідставно не застосував положення ЦПК України. Зокрема, на думку скаржника, неправильно застосовані норми п.1 частини першої ст.19 КАС України. Вона у позовній заяві просить визнати порушення законодавства при розгляді клопотання від 27 листопада 2015 року - порушенням конституційних прав ОСОБА_1 незаконним підробленням офіційних документів, а суд першої інстанції вважав, що предметом позову є визнання порушення відповідачем конституційних прав ОСОБА_1 . Висновок суду про те, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства не відповідає й обставинам позовної заяви, в якій спір це порушення конституційних прав незаконним підробленням офіційних документів і заява подана з підстав, передбачених ст.ст.55,56,124 Конституції України, та за захистом звернулася ОСОБА_1 . Окрім того, відмовляючи у відкритті провадження, суд не роз`яснив до юрисдикції якого суду відноситься даний спір.

Департамент містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

За таких обставин, апеляційний суд переглядає ухвалу суду першої інстанції на підставі доказів, які наявні у матеріалах справи.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

За приписами ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Із урахуванням викладеного вище, апеляційний суд здійснює розгляд справи за відсутності всіх учасників справи, які не з`явилися в судове засідання.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою ст.247 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що ОСОБА_1 зверталася до Житомирської міської ради із письмовим клопотанням від 27 листопада 2015 року, у якому просила на підставі Земельного кодексу України надати дозвіл на одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель міської ради для будівництва і обслуговування жилого будинку в межах норм безоплатної передачі земельної ділянки у розмірі 0,10 га за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.39).

Листом від 28 вересня 2019 року №15/2185 виконком Житомирської міської ради повідомив ОСОБА_1 про те, що висновок Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища щодо попереднього розгляду матеріалів виділення у власність вищевказаної земельної ділянки в архівних матеріалах Департаменту містобудування та земельних відносин міської ради відсутній. Також поінформовано про те, що заява ОСОБА_1 від 27 листопада 2015 року щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не вносилася на розгляд постійної комісії з питань містобудування, архітектури та землекористування та рішення (рекомендація) постійної комісії стосовно клопотання від 27 листопада 2015 року не приймалося. Надана й інформація про те, що Житомирською міською радою рішення щодо розгляду клопотання від 27 листопада 2015 року в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки не приймалося та одночасно повідомлено, що на виконання рішення адміністративного суду від 11 грудня 2018 року заява ОСОБА_1 від 27 листопада 2015 року стосовно надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд буде внесена на розгляд постійних комісій та сесії Житомирської міської ради.

Статтею ст.124 Конституції України гарантовано, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно зі ст.125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Як визначено частиною першою ст.18 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Так, відповідно до частини першої ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні п.1 частини першої ст.4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За правилами п.1 частини першої ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Із наведеного вбачається, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, у цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

У пункті 7 частини першої ст.4 КАС зазначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, із аналізу слідує, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до частини п`ятої ст.21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Із матеріалів справи вбачається, що діяння відповідача під час розгляду клопотання ОСОБА_1 від 27 листопада 2015 року стосуються здійснення ним владних управлінських функцій при реалізації контрольних повноважень у сфері містобудівної діяльності та земельних відносин, майнового права на спірну земельну ділянку у ОСОБА_3 ще не виникло, вимога про відшкодування моральної шкоди заявлена в одному провадженні з вимогами про вирішення публічно-правового спору, а тому розгляд даного спору належить до юрисдикції адміністративного суду.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 частини першої ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом п.1 частини першої ст.186 ЦПК України, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Невиконання судом першої інстанції обов`язку щодо роз`яснення у даному випадку не може сприйматися як самостійна підстава для скасування правильної за суттю ухвали, оскільки порушення правил предметної та суб`єктної юрисдикції є обов`язковою підставою для скасування рішення, а тому, приймаючи до уваги процесуальну економію та необхідність здійснювати правосуддя оперативно найкращим є правильно вирішити питання юрисдикції на стадії відкриття провадження у справі, що й зробив суд першої інстанції.

Одночасно із тим, колегія суддів апеляційного суду, усуваючи недолік, роз`яснює ОСОБА_1 , що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства Житомирським окружним адміністративним судом (вул. Мала Бердичівська, 23, м. Житомир, 10014).

У решті ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону та підстави для її скасування відсутні, оскільки недолік не призвів до неправильного вирішення справи, усунутий судом апеляційної інстанції на стадії апеляційного перегляду, що не суперечить положенням ст.375 ЦПК України та відповідає принципам юридичної визначеності і пропорційності у цивільному судочинстві.

При цьому апеляційний суд ураховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно мітити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більш того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Харвісаар проти Фінляндії).

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу судді Богунського районного суду м. Житомира від 15 вересня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 18 листопада 2020 року.