Провадження № 2/337/108/2020
ЄУН № 337/3565/19
17 лютого 2020 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
у складі головуючого судді Кучерук І.Г.
з участю секретаря Карташевої І.В.
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення завдатку
Посилаючись на норми ст. 525, 526, 571, 610, 611, 837, 846, 849 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача суму завдатку у розмірі 7000 грн., додаткову суму у розмірі завдатку 7000 грн., штраф у загальному розмірі 2760 грн., витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3000 грн., та витрати з оплати судового збору.
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2019 року відкрито провадження по справі, та встановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, і призначено підготовче судове засідання.
У встановлений ухвалою від 06.09.2019 року строк відповідачу на подання відзиву, від відповідача відзив не надійшов.
Ухвалою суду від 25.11.2019 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив, будь яких заяв суду не надав.
Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У суду є підстави для ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши надані докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).
Судом встановлено, що 18.02.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір №27/08 про виготовлення столярно - меблевої продукції.
Згідно із ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до п. 1.1, п.6.2.1 договору №27/08 від 18.02.2019 року, замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати роботу з виготовлення столярно-меблевої продукції, а замовник прийняти та оплатити роботу. Виробничий процес встановлений з 19.02.2019 року по 19.04.2019 року.
Сторони підписали договір, та тим самим виявили свою згоду з усіма його пунктами, та зобов`язувалися їх виконувати.
Судом встановлено, що відповідно до підписаного сторонами договору №27/08 від 18.02.2019 року, позивач ОСОБА_1 вніс завдаток у розмірі 7000грн.
Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
У строки передбачені п.6.2.1 договору №27/08 від 18.02.2019 року, та станом, на момент розгляду справи, відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідач не надав доказів поважності причин невиконання та прострочення виконання договору, і таких доказів матеріали справи не містять.
Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних за договором платежів, підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Ознакою завдатку є те, що він виступає одночасно і способом платежу, і способом забезпечення виконання зобов`язання.
Згідно ч. 1 ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора.
Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.
Судом встановлено, що згідно умов договору позивач сплатив на користь відповідача суму завдатку у розмірі 7000 грн., що підтверджується надписом у договорі.
При укладенні договору сторонами погоджені усі істотні умови договору відповідно до предмету, у тому числі стосовно вартості замовлених робіт, строк виконання, тощо.
Натомість відповідач взяті на себе зобов`язання перед позивачем не виконав у визначений за погодженням сторін строк, чим порушив умови укладеного договору.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення завдатку та додаткової суми у розмірі завдатку, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно п. 11.2. договору №27/08 від 18.02.2019 року, виконавець за договором несе відповідальність за несвоєчасне здавання замовлення сплачує Замовнику штраф у розмірі 0,1% від суми замовлення за кожну декаду прострочення по кожній одиниці недопоставлених та не встановлених столярних виробів.
Згідно п. 11.4 договору №27/08 від 18.02.2019 року, за односторонню відмову від виконання своїх зобов`язань протягом дії договору, винна сторона сплачує штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми авансу.
Станом на момент порушення умов договору (19.04.2019року) облікова ставку НБУ становила 18%, і таким чином штрафна санкція складає 2520 грн.(7000 грн. х 36% (подвійна облікова ставка) = 2520 грн.).
Таким чином загальний розмір штрафних санкцій за договором №27/08 від 18.02.2019 року,становить суму в 2760 грн.
Щодо стягнення судових витрат.
Пунктом3.2 рішення Конституційного Су ду від 30.09.2009 №23рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Представником позивача надано на підтвердження відшкодування судових витрат на правничу допомогу: ордер на надання правничої допомоги, свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю, Угоду № 18 від 08.08.2019 року про надання правничої допомоги, акти здачі прийняття робіт, рахунки фактури, квитанції до прибуткового касового ордеру на загальну суму в 3000 грн.
Таким чином, правова допомога надавалась на підставі договору, є докази сплати таких витрат, ОСОБА_3 є адвокатом, що підтверджується відомостями про право на зайняття адвокатською діяльністю.
На підставі наведеного, понесені позивачем витрати на правову допомогу є такими, що відповідають підставам, межам та порядку відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, тому підлягають розподілу відповідно до положень ЦПК України і стягненню з відповідача.
Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись ст. 89, 141, 229, 247, 263, 264, 279-289, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд протягом 30 днів.

Рішення може бути переглянуто Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцятиднів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя:

Повний текст рішення складений 21.02.2020 року.

Суддя: