Провадження № 4-с/344/15/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Антоняка Т.М.,

секретаря Максимів Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головний державний виконавець Полонського районного відділу ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області Нагорний Вадим Васильович, ОСОБА_2 на дії державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на дії Головного державного виконавця Полонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Нагорного В.В. В обґрунтування скарги зазначається, що 22.12.2008 року Івано-Франківським міським судом видано виконавчий лист №2-4301/2008 на виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 18.11.2008 у справі № 2-4301/2008 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 одну третю частини аліментних платежів зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнення аліментів розпочати з 14.12.2007 року і проводити до досягнення дітьми повноліття. В результаті розгляду її звернення Головним державним виконавцем Полонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Нагорним В.В. зроблено розрахунок заборгованості по аліментах від 11.09.2019 року № 15606 у виконавчому провадженні № 25173234. Зазначеним розрахунком заборгованості по аліментах від 11.09.2019 року, заборгованість нарахована у розмірі 1/3 частини від середньої заробітної плати працівника для Полонського району, згідно даних Державної служби статистики України, в порядку статті 195 Сімейного кодексу України. Однак, при проведенні розрахунку не враховано, що за період з 14.12.2007 року по 13.08.2010 року заборгованість по аліментах становила 34267,67 євро, що підтверджено листами Міністерства юстиції України від 15.09.2010 року, 29.04.2014 року, оскільки боржник ОСОБА_2 отримував заробітну плату в розмірі 739,59 євро на тиждень. Крім того, розрахунок суперечать і листу Полонського районного відділу державної виконавчої служби від 29.03.2017 року, в якому вказувалось про те, що ОСОБА_2 не сплачував аліменти з 16.03.2011 року по 29.03.2017 року. У розрахунку також зазначено як сплачені аліменти, які скаржником не отримувались (зокрема за 2011, 2015-2017 роки). При цьому виконавцем не вжито жодних заходів для отримання інформації про реально отримані ОСОБА_2 суми аліментів. ОСОБА_2 вважає, що розрахунок про заборгованість по аліментах від 11.09.2019 року не відповідає дійсності. Тому ОСОБА_2 у своїй скарзі просила: 1) визнати неправомірними дії Головного державного виконавця Полонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Нагорного В.В. щодо здійснення 11.09.2019 року розрахунку заборгованості по аліментах в межах виконавчого провадження № 25173234; 2) зобов`язати Головного державного виконавця Полонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Нагорного В.В. усунути допущені порушення шляхом повторного проведення розрахунку заборгованості по аліментах у відповідності до рішення Івано-Франківського міського суду від 18.11.2008 року у справі № 2-4301/2008, враховуючи заробітну плату боржника - ОСОБА_2 , підтверджену листами Міністерства юстиції України від 15.09.2010 р. та 29.04.2014 р.

В судове засідання скаржник не з`явилася, однак подавши клопотання про розгляд скарги у її відсутності, вимоги скарги підтримує в повному обсязі.

Представник Полонського районного відділу державної виконавчої служби ГУЮ у Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, надіславши до суду письмові заперечення щодо скарги та висловивши думку про розгляд справи у їхній відсутності. У запереченнях на скаргу зазначається, що головним державним виконавцем Нагорним В.В. 11.09.2019 року проведено розрахунок заборгованості, за результатами якого встановлено, що у ОСОБА_2 відсутній борг по сплаті аліментів. Тому Полонський районний відділ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області заперечує проти визнання неправомірними дій Головного державного виконавця Нагорного В.В. та просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що 22.12.2008 року Івано-Франківським міським судом видано виконавчий лист №2-4301/2008 на виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 18.11.2008 у справі № 2-4301/2008 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 одну третю частини аліментних платежів зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнення аліментів розпочати з 14.12.2007 року і проводити до досягнення дітьми повноліття.

З копії розрахунку заборгованості, проведеного головним державним виконавцем Нагорним В.В. 11.09.2019 року, слідує заборгованість в даному розрахунку нарахована у розмірі 1/3 частини від середньої заробітної плати працівника для Полонського району згідно даних Державної служби статистики України (а.с. 5-10). Також зазначеним розрахунком заборгованості по аліментах від 11.09.2019 року встановлено, що у ОСОБА_2 відсутня заборгованість по сплаті аліментів. (а.с. 10).

З копії листа заступника Міністра Міністерства Юстиції України Лутковської В.В. № 26-382-09 від 15.09.2010 року слідує, що заборгованість по аліментах ОСОБА_2 за 139 тижнів у період з 14.12.2007 по 13.08.2010 становить 34267,67 євро (а.с. 13).

Копією листа заступника Міністра Міністерства Юстиції України Бондарчук І.В. № С-5516/12.1-382-09 від 29.04.2014 року встановлено, що заборгованість по аліментах ОСОБА_2 за 139 тижнів у період з 14.12.2007 по 13.08.2010 становить 34267,67 євро (а.с. 14).

Із листа Полонського районного відділу державної виконавчої служби від 29.03.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 не сплачував аліменти з 16.03.2011 року по 29.03.2017 року (а.с. 15)

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Конституція України є нормами прямої дії.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 18 ЗУ Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до ч. 5 ст. 18 ЗУ Про виконавче провадження під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч.4 ст. 18 ЗУ Про виконавче провадження).

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали скарги, перевіривши чи діяв державний виконавець відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд вважає подана скарга підлягає до задоволення.

Зокрема, судом встановлено, що розрахунок заборгованості, який проведений головним державним виконавцем Полонського РВДВС Нагорним В.В. 11.09.2019 року суперечать листу того ж Полонського районного відділу державної виконавчої служби від 29.03.2017 року, в якому зазначалося про те, що ОСОБА_2 не сплачував аліменти з 16.03.2011 року по 29.03.2017 року.

Суд, дослідивши доводи скарги та заперечення на неї, вважає підставними доводи скаржника щодо нездійснення вичерпного комплексу дій головного державного виконавця щодо проведення розрахунку заборгованості по аліментах у відповідності до рішення Івано-Франківського міського суду від 18.11.2008 року у справі № 2-4301/2008. Полонським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 11.09.2019 року здійснено розрахунок заборгованості по аліментах у розмірі 1/3 частини від середньої заробітної плати працівника для Полонського району, згідно даних Державної служби статистики України, при цьому не врахувавши заробітню плату ОСОБА_2 у період з 14.12.2007 року по 13.08.2010 року, яка підтверджена листами Міністерства юстиції України, тому дії головного державного виконавця Полонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Нагорного В.В. слід визнати неправомірними.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 124 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 15, 18, 37 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 447-451 ЦПК України, керуючись ст. ст. 260, 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії Головного державного виконавця Полонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Нагорного В.В. щодо здійснення 11.09.2019 року розрахунку заборгованості по аліментах в межах виконавчого провадження № 25173234.

Зобов`язати Головного державного виконавця Полонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Нагорного В.В. провести повторний розрахунок заборгованості по аліментах у відповідності до рішення Івано-Франківського міського суду від 18.11.2008 року у справі № 2-4301/2008, врахувавши заробітну плату боржника - ОСОБА_2 , підтверджену листами Міністерства юстиції України від 15.09.2010 р. та 29.04.2014 р.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Антоняк Т.М.