16.11.2020 227/4236/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Здоровиця О.В.

за участю

секретаря судового засідання Сисенко Ю.В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача- адвоката Катранжи Д.М.

представника відповідача - адвоката Тарабарова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить стягнути з відповідач на його користь:

- матеріальну шкоду в розмірі 30954,00 грн,

- моральну шкоду в розмірі 2 000 000,00 грн.

Обгрунтовуючи позов позивач зазначав, відповідно до вироку Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23.04.2018 року відповідач ОСОБА_2 визнаний винним за ч.1 ст.121 КК України по факту заподіяння 03.10.2016 року ОСОБА_1 тяжких тілесних ушкоджень. За наслідками отриманих тілесних ушкоджень змушений був звертатися за медичною допомогою та проходити лікування, приймаючи медичні препарати, призначені лікарем. Загалом на лікування позивачем було витрачено 30954,00 грн, яку він просить стягнути як матеріальну шкоду, яка заподіяна йому внаслідок незаконних дій відповідача. Крім того позивач вказує, що внаслідок дій відповідача йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, які позначили негативні зміни у його житті через вказану подію, а саме він зазнав переживання, тривогу за своє здоров`я, емоційну напругу та нервозність. Внаслідок ушкоджень, які були заподіяні йому відповідачем та змін, які відбулися у його житті та здоров`ї (йому встановлена інвалідність), які змінили його звичайний спосіб життя, він переживає емоційний стрес, який супроводжується почуттям розгубленості та обурення. Враховуючи наведене, причинний зв`язок між злочинними діями відповідача, завданими йому ушкодженнями та обсягом, заподіяних моральних страждань позивач вважає, що відповідач повинен відшкодувати йому моральну шкоду у зазначеному розмірі.

В судовому засіданні позивач підтримав позов, просив його задовольнити в повному обсязі та зазначив, що внаслідок тілесних ушкоджень, які заподіяв йому відповідач відбулися розлади його здоров`я, які потребували не безоплатного медичного лікування. Заподіяні тілесні ушкодження призвели до встановлення йому третьої групи інвалідності, що суттєво змінило його життя, а саме він не може працювати на роботах, де потрібна фізична сила, оскільки йому протипоказана тяжка фізична праці, яка може приносити йому високий дохід. Через отримані травми він втратив нюх, який до теперішнього часу не відновився, і це йому приносить дискомфорт у повсякденному житті. Крім того, через відсутність нюху він не може повернутися до улюбленої, до заподіяння травми, роботи, а саме працювати в парфумерній галузі. Також до теперішнього часу, внаслідок ЧМТ він відчуває в голові сторонній дзвін і медикаментозне лікування не може вирішити цю проблему. Все це його пригнічує, хвилює та дратує. Він вимушений пристосовуватися до життя в нових умовах, з урахуванням стану свого здоров`я. На ґрунті цього в нього виникають нервові стреси. Вважає, що сума заподіяних йому моральних збитків є співмірною із тяжкістю перенесених ним страждань. Також з пояснень позивача було встановлено, що він не оспорював факт добровільного відшкодування відповідачем 7000,00 грн на лікування, але зазначав, що ці кошти ним були витрачені понад тих 30954,00 грн матеріальної шкоди, яку він просить стягнути з відповідача, а саме на лікування під час знаходження в лікарні м.Добропілля з 03 по 05 жовтня 2016 року включно.

З пояснень відповідача та його захисника судом встановлено, що відповідач визнає позовні вимоги ОСОБА_1 частково. З пояснень захисника встановлено, що відповідач не вважає себе винним в заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому, але враховуючи існуючий вирок суду відносно нього, з яким він не згоден, вважає, що позовні вимоги позивачем в судовому засіданні не підтверджені належними та допустимими доказами. Вказував на те, що матеріальна шкода, яку просить стягнути позивач підтверджується лише сумою у розмірі 14432,06 грн, яку відповідач визнає. Інші витрати, які зазначені, наданими позивачем чеками, взагалі не відносяться до справи, оскільки згідно вказаних чеків, позивач купував медичні препарати та інші продукти харчування, які йому не призначались лікарем (аналіз наданих позивачем чеків викладено письмово (а.с.124-128). Також захисником зазначалось, що відповідачем добровільно було відшкодовано позивачу матеріальну шкоду у розмірі 7000,00 грн (на придбання медичних препаратів), що не оспорювалось позивачем в судовому засіданні. Тому він вважає, що з відповідача, якщо і підлягає стягненню, то сума матеріальної шкоди у розмірі 14432,06 грн за мінусом 7 тис грн., які вже були добровільно відшкодовані позивачу. Крім того вказував на те, що сума моральної шкоди, яка пред`явлена не відповідає вимогам розумності та справедливості. Враховуючи наведене, а також те, що саме внаслідок неправомірних дій з боку позивача трапилась подія 03.10.2016 року, оскільки саме позивач був ініціатором та провокатором конфліктів, які були того дня, які вилились у бійку, а відповідач намагався припинити виниклий конфлікт та розбороняв забіяк, захисник вказував, що відповідач визнає вимоги щодо моральної шкоди в розмірі 10 тисяч гривень.

Спеціаліст ОСОБА_3 , яка працює лікарем отоларингологом в КНП «Добропільська ЛІЛ» суду пояснила, що згідно медичних документів потерпілому встановлений діагноз післятравматична аносмія - це викривлення носової перетинки з порушенням функції дихання. Аносмія це відсутність нюху і наявність цього діагнозу значно погіршує якість життя людини, якій цей діагноз встановлено. В даному випадку відсутність нюху у потерпілого виникло внаслідок отриманих ним травм. Вказувала, що наявність аносмії може спотворити сприйняття смаку, але не повну його відсутність. Також зазначала, що за допомогою оперативного втручання є можливість виправити ситуацію, але поновити повністю нюх, враховуючи його травми, є неможливим. На питання представника позивача зазначила, що всі препарати, які призначаються хворому зазначаються в історії хвороби, в медичній карточці, але мають місце і усні вказівки, які можуть бути не зазначені у приписі лікаря.

Дослідивши пояснення учасників справи, письмові матеріали судом встановлено таке.

Вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23.04.2018 року, який набрав чинності 06.03.2019 року, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, на підставі ст..75 КК України, з іспитовим строком 3 роки.

Вказаним вироком суду було встановлено, що 03 жовтня 2016 року приблизно о 04:15 годині ОСОБА_2 , знаходячись біля магазину «Радуга» по вул. Молодіжній, будинок №6, смт Водянське Добропільського району Донецької області, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою завдання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень умисно наніс йому не менше п`яти ударів кулаком по голові. В результаті злочинних дій ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_1 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синця повік лівого ока, садна лівої скроні, субконьюктивального крововиливу лівого ока, відкритих переламів кісток основи черепу (основної та решітчастої кісток), закритих переламів лобної кістки, верхньої щелепи, лівої вилиці, обох скроневих кісток, кісток носа з гемосинуситом всіх біляносових пазух та внутрішньочерепної гематоми лівої скроневої області і субдуральної гематоми лобно- скроневої області головного мозку зліва, нейропатії лівого підокового нерву травматичного генезу, назальної лікворії та аносмії, які у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, котрі є небезпечними для життя в момент заподіяння.

В результаті отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_1 з знаходився на лікуванні, а саме:

з 03.10.2016 року по 05.10.2016 року в травматологічному відділенні КЗОЗ «Добропільська ЛІЛ» з діагнозом: ЗЧМТ, забій головного мозку тяжкого ступеню. Гостра субдуральна пластинчата гематома ліворуч. Гостра внутрішньо мозкова гематома лівої гемісфери з мінімальною латеральною дислокацією. Множинні переломи лицьового скелету та основи черепу (ПЧЯ та СЧЯ). Гематова м`яких тракин голови ліворуч. Переломи кісток носу. Правобічна пірамідна недостатність;

з 06.10.2016 року по 04.11.2016 року у відділенні церебральної нейрохірургії № 2 Обласної клінічної лікарні ім..мечникова м.Дніпро з діагнозом: Тяжка відкрита проникаюча ЧТМ, забій головного мозку ІІІ ст. з формуванням вогнищевого забія лівої скроневої долі. Гостра субдуральна гематома лівої скроневої ділянки малого об`єму. Перелом кісток своду та основи черепу, скроневої кістки ліворуч та праворуч з переходом на основу. Множинні переломи лицьового черепу (передньої черепної ямки, правої та лівої верхньощелепних пазур: носової частини лобної кістки з переходом на медіальну стінку лівої орбіти: латеральної стінки правої орбіти, перелом обох стінок лобних пазур ліворуч). Перелом виличної дуги ліворуч. Забій м`яких тканин обличчя та голови. Перелом кісток носу, скривлення носової перетинки праворуч. Гемосінус.Нейропатія лівого підочного нерву травматичного ґенезу. Назальна лікворея. Аносмія;

з 07.02.2018 року по 17.02.2018 року на денному відділенні амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 6 в с.Світле КНП «Районний центр первинної медико-санітарної допомоги Добропільської районної ради».

Вищевказане підтверджується медичними документами, а саме:

виписним епікризом хвороби № 6338 КЗОЗ «Добропільська ЛІЛ», з якої вбачається, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КЗОЗ «Добропільська ЛІЛ» з 03.10.2016 року по 05.10.2016 року, у зв`язку з отриманими травмами 03.10.2016 року. глюкоза 5%, аскорбінова кислота, цефтриаксон, L-лизин, натрія хлорид, тацетам, актовегін, раствор Рингера , трисоль, реосолбілакт, лазікс, етамзілат, фуросемід, маніт, цераксон, омез, анальгін, дексолгін, атропін, вітамін В6, дексалгін, гліотелів, димедрол. Хворий був направлений для подальшого лікування до нейрохірургічного відділення обласної клінічної лікарні ім..І.І.Мечникова м.Дніпропетровськ.

виписним епікризом з історії хвороби відділення Церебральної нейрохірургії № 2 КЗ «Обласна клінічна лікарня ім..І.І.Мечникова», яким підтверджується факт лікування у даному медичному закладі ОСОБА_1 з 06.10.2016 року по 04.11.2016 року. У відділенні хворий пройшов курс терапії такими препаратами: дексалгін, л-лізіна есцінат, стерофундін, фенібут, омез, гліятон, нейровітан, гліцин, цефтріаксон. Після виписки хворому рекомендовано продовжити лікування в неврології за місцем мешкання, спостереження у лікаря отоларинголога, хірурга-стоматолога, рекомендовано уникати фізичного, психо-емоційного перегруження, вживання алкоголю, знаходження під дією прямих сонячних променів на протязі 6 місяців Також ОСОБА_1 рекомендовано продовжити терапію та протягом 1 приймати такі препарати: гліцин, нейровітан, фені бут, келтікан та 1 раз в 6 місяців проводити курс відновлювальної терапії

епікризом з денного стаціонару КНП «Районний центр первинної медико-санітарної допомоги Добропільської районної ради» амбулаторія загальної практики сімейної медицини № 6 в с.Світле підтверджується факт перебування ОСОБА_1 на лікуванні на койці денного перебування Світлівської амбулаторії з 07.02.2018 року по 17.02.2018 року. Проведено лікування такими препаратами: вінпроцетін, актовегін, фіз.розчин, тацетам, армаді, ціннарізін, неуробекс.

випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 1309 КЗОЗ «Добропільська ЛІЛ», з якої вбачається, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 04.03.2019 року по 13.03.2019 року. Зміст вказаної виписки також підтверджує факт лікування ОСОБА_1 в травматологічному відділенні КЗОЗ «ДЛІЛ» з 03.10.2016 року по 05.10.2016 року, у зв`язку з отриманими травмами 03.10.2016 року. У відділенні хворий пройшов курс терапії такими препаратами: л-лізін, хлорид натрію, актовегін, тіоцетам. Рекомендовано після виписки протягом 1 місяця продовжити лікування тіоцетамом, актовегіном.

Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0882075 від 29.03.2017 року ОСОБА_1 , вперше, встановлено третю групу інвалідності загального захворювання. Встановлена інвалідність пов`язана з отриманою ОСОБА_1 травмою 03.10.2016 року. Відповідно до вказаної довідки ОСОБА_1 протипоказана важка фізична праця, перебування на висоті, біля механізмів, що рухаються та обертаються. Допустима робота слюсарем, черговим, вахтером. Згідно вказаної довідки інвалідність встановлена до 01.04.2019 року.

Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 072824 від 23.04.2019 року ОСОБА_1 , повторно, встановлена третя група інвалідності загального захворювання на строк до 01 травня 2022 року.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 2 п. 8 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 3 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд вважає, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що діями відповідача позивачу була завдана як матеріальна так і моральна шкода.

Факт заподіяння матеріальної шкоди підтверджується вищевказаними медичними документами, фіскальними чеками, які підтверджують здійснені витрати ОСОБА_1 на придбання лікарських препаратів та матеріалів медичного призначення.

При цьому суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що не всі надані позивачем фіскальні чеки відносяться до вище зазначеного періоду лікування та мають у своєму складі найменування медичних препаратів (інструментів, матеріалів) та ліків, які не узгоджуються з призначеннями лікарів в цей період.

Що стосується доводів представника відповідача з приводу того, що вартість медичних препаратів - глюкоза, раствор Рингера , омез, раствор для ін`єкцій, раствор цераксона, актовегин, натрий хлорид, біфрен, цефтриаксон, гліатівін зазначені в чеках не підлягає включенню до суми матеріального збитку, то суд до цих доводів відноситься критично, оскільки призначення цих препаратів позивачу підтверджується виписним епікризом з історії хвороби № 7158 відділення церебральної нейрохірургії № 2 Обласної клінічної лікарні ім.І.І.Мечникова» (а.с.14), епікризом історії хвороби № 6338 КЗОЗ «Добропільська ЛІЛ», що знаходиться в матеріалах МСЕК, які надані були на запит суду.

Доводи представника відповідача про те, що не можуть братися до уваги чеки на придбання медичних препаратів, які були придбані після 04.12.2016 року, тобто після закінчення стаціонарного та амбулаторного лікування, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які медичні документи, які підтверджують подальше лікування позивача, суд також не приймає до уваги, оскільки досліджені судом медичні документи (епікризи історій хвороби, медичні документи надані позивачем, а також ті, які містяться в матеріалах МСЕК, які були надані на запит суду) свідчать про те, що після 03.10.2016 року позивач неодноразово проходив, як стаціонарне так і амбулаторне лікування і йому рекомендувалось вживати медичні препарати, які зазначені в наданих позивачем чеках.

До доводів представника відповідача про те, що матеріали справи не підтверджують перебування по 05.10.2016 року позивача на лікуванні у лікарні і тому не підлягають відшкодуванню медичні препарати, які були придбані позивачем до 06.10.2016 року, тобто до поміщення останнього у стаціонар, суд відноситься критично, оскільки в судовому засіданні достовірно було встановлено, що позивач після події 03.10.2016 року був доставлений каретою швидкої допомоги до приймального відділення КЗОЗ «Добропільська ЛІЛ» та після цього позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 03.10.2016 року по 05.10.2016 року в травматологічному відділенні вказаної лікарні, де проводилось лікування останнього, що підтверджується матеріалами, що знаходяться в матеріалах МСЕК, які надані були на запит суду, а саме епікризом історії хвороби № 6338 КЗОЗ «Добропільська ЛІЛ».

Доводи представника відповідача про те, що матеріалами справи не підтверджується необхідність придбання таких медичних препаратів як Рами Сандоз, Синофлан мазь, ауромитаз, пиридоксин, тайлолфен тот, софрадекс, комплект для забору крові суд вважає такими, що заслуговують на увагу, оскільки необхідність придбання позивачем вказаних медичних препаратів не підтверджується наданими ним медичними документами.

Також є обґрунтованими доводи представника відповідача про те, що не підлягають відшкодуванню витрати в розмірі 80,00 грн, які підтверджуються чеком аптеки № 8 м.Харків від 28.08.2016 року (а.с. 19 чек під № 1), оскільки вказаний в у даному чеку препарат «супродін актів (дієтична добавка)» не призначався позивачу лікарем та крім того вказаний препарат був придбаний до події (до 03.10.2016 року) з якою, пов`язується необхідність придбання медичних препаратів.

Порівнянням придбаних препаратів з вище наведеними призначеннями лікарів встановлено, що частина придбаних ліків та медичних матеріалів відповідають цим призначенням, а також характеру лікування, оскільки, крім ліків, придбавались шприци для ін`єкцій, медичні товари для проведення медичних процедур (маски, ігла спіральна з заточкою, катетер, тощо).

За вказаних обставин, суд вважає, що позивач належним чином довів свої матеріальні вимоги до відповідача з приводу його витрат на лікування на суму 14 432,06 грн. І тому, враховуючи наведене, а також ту обставину, що 7 тисяч гривень відповідачем вже було позивачу відшкодовано добровільно (вказану обставину позивач в судовому засіданні не оспорював), то суд вважає, що вимоги позивача щодо відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню в розмірі 7432,06 грн (14432,06 - 7000,00).

Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то суд вважає, що досліджені в судовому засіданні докази підтверджують факт заподіяння позивачу вказаної шкоди. При визначені розміру моральної шкоди суд виходить з такого.

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з частиною 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У пунктах 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995р. № 4 судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями.

Згідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду України № 5 від 25.05.2001 року) заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Відповідно до частини 3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру стягнення на відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги ступень тілесних ушкоджень, тривалість розладу здоров`я від них, наслідки, що настали внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень.

Так, судом встановлено, що протиправними діями відповідача, у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, позивач тривалий час знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, що спричиняло останньому певні фізичні та душевні страждання. Наслідком отриманих заподіяних ушкоджень стало встановлення позивачу третьої групи інвалідності. Вказані обставини не могли сказатися на житті і здоров`ї позивача. Одним із наслідків протиправних дій відповідача стало те, що внаслідок отриманої травми позивачу був встановлений діагноз аносмія, що означає втрата нюху. При цьому суд зазначає, що втрата нюху може бути причиною багатьох емоційних та фізичних розладів.

Враховуючи, що в результаті неправомірних дій відповідача завдано шкоду здоров`ю позивача, який отримав тяжкі тілесні ушкодження, проходив тривале лікування, реабілітацію і змушений був докладати зусиль, щоб відновити стан здоров`я, пристосуватися до життя з урахуванням обмежень, які встановлені останньому внаслідок отриманих травм, суд вважає, що в судовому засіданні позивачем доведено факт зміни його життя після отриманих травм, які призвели до необхідності останнього пристосовуватися до життя в нових умовах.

Отже, оцінивши всі вищезазначені обставини, суд вважає, що неправомірні дії відповідача у вигляді заподіяння позивачу тілесних ушкоджень, у своїй сукупності спричинили позивачу моральні страждання, розмір яких, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд оцінює в розмірі 25000,00 грн.

В решті вимог позивача в частині відшкодування моральної шкоди відмовити у зв`язку з недоведеністю заявленого розміру моральної шкоди в розмірі 2 млн.грн.

Керуючись ст.ст. 263-265, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7432,06 грн (сім тисяч чотириста тридцять дві гривні 06 коп) на відшкодування матеріальної шкоди та 25000,00 грн (двадцять п`ять тисяч 00 коп) грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчиненого злочину.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець сел..Світле Добропільського району Донецької області, паспорт НОМЕР_1 виданий Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області 14.11.2001 року, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача - адвокат Катранжи Дмитро Миколайович, свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю №3204 від 15.04.2009 року, адреса робочого місця та номери засобів зв`язку, згідно Єдиного реєстру адвокатів України: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Білицьке Донецької області, паспорт НОМЕР_4 виданий Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області 09.11.2007 року, проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Представника відповідача - адвоката Тарабаров В`ячеслав Іванович, свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю №2788 від 30.01.2008 року, адреса робочого місця та номери засобів зв`язку, згідно Єдиного реєстру адвокатів України: АДРЕСА_4 , тел. НОМЕР_5 .

Повний текст рішення суду складений 16.11.2020 року.

Суддя О.В.Здоровиця

06.11.2020