ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2020 року

м. Харків

справа № 643/2528/19

провадження № 22 - ц/818/2467/20

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

сторони справи:

позивач комунальне підприємство «Харківводоканал»,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова, ухвалене 18 квітня 2019 року у складі судді Букреєвої І.А.,

У С Т А Н О В И В:
У лютому 2019 року ОСОБА_5 , діючи в інтересах комунального підприємства «Харківводоканал» (надалі КП), звернулася до суду з позовом, у якому просила солідарно стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 35 651 гривню 94 коп. заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.08.2015 по 31.12.2018 - 17072,01 грн, за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.08.2015 по 31.12.2018 - 12850,74 грн; індекс інфляції 4543,12 грн; 3% річних від простроченої суми 1186,07 грн.

Позов обґрунтований тим, що відповідачі користуються житловою площею за адресою: АДРЕСА_1 , та не виконують своїх обов`язків по оплаті наданих КП послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, у зв`язку із чим утворилася заявлена в позові заборгованість.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2019 року позов КП задоволений: солідарно стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 35 651 гривню 94 коп. заборгованості. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 по 1921 грн судових витрат на користь держави.

Рішення суду мотивоване тим, що довідкою про осіб, які проживають у квартирі, доведено, що відповідачі проживають за адресою: АДРЕСА_1 , і не виконують своїх обов`язків по оплаті наданих КП послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Тому з них належить стягнути заборгованість, що утворилася за період з 01.08.2015 по 31.12.2018, індекс інфляції та 3% річних від простроченої суми.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 6 лютого 2020 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення було залишено без задоволення.

П`ятого березня 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду із апеляційною скаргою, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати заочне рішення від 18.04.2019 в частині стягнення заборгованості із ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що довідкою про склад сім`ї від 28.12.2019, виданою головою комітету району в місті жителів приватного сектору Новобаварського района м. Харкова Ткаченко Г.М., й актом опитування свідків від 27.12.2019, складеним тією ж посадовою особою, доведене проживання ОСОБА_3 близько одинадцяти років за адресою: АДРЕСА_2 . Тобто за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 не проживає, послуги КП не отримує, не є споживачем його послуг. Проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , підтверджується також довідками установ про те, що син відповідача отримує медичні послуги й відвідує школу за вказаною адресою, а не за адресою: АДРЕСА_1 . До того ж у рішенні суду першої інстанції не надана оцінка доказам КП, не вказано їх, що свідчить про недоведеність позову.

ОСОБА_6 , діючи в інтересах КП, проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 у відзиві на неї заперечує, просить залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що довідкою про склад сім`ї доведена реєстрація ОСОБА_3 та її сина ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 . Надані відповідачем докази зазначеного не спростовують, оскільки акт та довідка від грудня 2019 підписані не відомими особами, а свідоцтво про народження ОСОБА_7 , заява ОСОБА_3 до лікарні та довідка зі школи не можуть підтверджувати проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 .

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого судді, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, що були предметом дослідження в суді першої інстанції, уважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як установлено судовим розглядом і вбачається із матеріалів справи, КП звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з посиланням на те, що відповідачі проживають за адресою: АДРЕСА_1 , але за період з 01.08.2015 по 31.12.2018 не сплачували за надані КП послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (т.1 а.с. 1-2).

На виконання вимог ст. 187 ЦПК України судом був направлений запит до Реєстру територіальної громади м. Харкова, за результатами якого були надані інформаційні довідки від 21.02.2019 та довідка про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 21.02.2019, згідно з якими за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 (а.с. 20-24).

Відповідно до абзацу 13 частини першої ст.1 Закону України № 1875-IV від 24.06.2004 «Про житлово-комунальні послуги» (надалі Закон № 1875-IV), що діяв на час виникнення спірних правовідносин, споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до пунктів 5, 10 ч.3 ст.20 Закону № 1875-IV споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу Української РСР (надалі ЖК України) плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця.

Відповідно до зазначених норм та за змістом Закону № 1875-IV зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов`язані вносити плату за їх використання.

Заперечуючи проти рішення суду про стягнення з неї заборгованості, ОСОБА_3 посилалася на те, що більше одинадцяти років вона та її син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , не проживають, оскільки проживають за адресою: АДРЕСА_3 .

На підтвердження зазначених обставин, ОСОБА_3 надала суду довідку № 208 від 28.12.2019 комітету району в місті жителів приватного сектору Новобаварського району м. Харкова та акт № 207 від 27.12.2019, згідно з якими ОСОБА_3 та її син мешкають, але не зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 з квітня 2009 року (а.с. 45, 46).

Також ОСОБА_3 надала суду копію заяви на ім`я головного лікаря КЗОЗ «Харківська міська лікарня № 3» від 05.10.2011, у якій вказано, що ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 47), копію свідоцтва про народження ОСОБА_7 , виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції (а.с. 48), довідку № 54 від 01.09.2018 про те, що ОСОБА_7 навчається в комунальному закладі «Харківська загальноосвітня школі І-ІІІ ступенів № 79 Харківської міської ради Харківської області імені Героя Радянського Союзу В.Д. Поколодного» (а.с. 49).

Згідно з частиною першою статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Реєстрація місця проживання чи перебування фізичних осіб в Україні регулюється Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Порядком реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 листопада 2012 року № 1077, що діяв на час виникнення спірних правовідносин (надалі Порядок).

Абзацами 5 та 11 статті 3 Закону України № 1382-IV від 11.12.2003 «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово.

Реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно з пунктом 1.2 Порядку реєстрація місця проживання чи перебування особи - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Відомості про місце проживання та місце перебування особи вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, які в розумінні статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є документами що підтверджують місце реєстрації чи перебування фізичної особи.

При цьому Порядок відрізняв поняття «реєстрація місця проживання» та «реєстрація місця перебування».

Так, відповідно до п. 4.1 Порядку реєстрація місця перебування особи здійснюється за заявою про реєстрацію місця перебування особи, форму якої наведено в додатку 14 до цього Порядку, яка подається особою або її законним представником.

Для реєстрації місця перебування особа або її законний представник разом із заявою подає:

паспортний документ або довідку про звернення за захистом в Україні. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України;

документи, що підтверджують:

право на перебування в житлі - свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. За їх відсутності реєстрація місця перебування здійснюється за згодою власника/співвласників житла або їх уповноважених органів, наймача та членів його сім`ї;

право на перебування у закладі/установі або взяття на облік бездомних осіб - довідка про прийняття на обслуговування в такому закладі/установі, копія посвідчення про взяття на облік бездомної особи;

свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України, якщо реєструється місце перебування дитини, яка не досягла 16-річного віку (п. 4.2 Порядку).

Працівник територіального підрозділу ДМС, а після утворення центрів - адміністратор центру (крім внесення відомостей про реєстрацію місця перебування до паспортного документа):

перевіряє належність паспортного документа особі, що його подала, правильність заповнення заяви про реєстрацію місця перебування особи та наявність документів, необхідних для реєстрації місця перебування, про що ним вчиняється відповідний запис у зазначеній заяві;

реєструє прийняту заяву у Журналі обліку заяв про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи;

заповнює один примірник відомостей про реєстрацію місця перебування особи (додаток 15) для надсилання до адресно-довідкового підрозділу;

вносить відомості про реєстрацію місця перебування особи до повідомлення про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання/ перебування призовників та військовозобов`язаних, якщо особа є призовником або військовозобов`язаною. Відомості, внесені до цього повідомлення, раз на місяць до 5 числа надсилаються до військового комісаріату;

уносить відомості про реєстрацію місця перебування до паспортного документа шляхом проставлення в ньому штампа реєстрації місця перебування, форму якого наведено в додатку 16 до цього Порядку;

повертає особі паспортний документ та інші документи, що подавалися для реєстрації місця перебування (п. 4.5 Порядку).

Матеріалами справи не спростовується та ОСОБА_3 не заперечувала, що за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 своє місце перебувала в установленому законом Порядку у період з 01.08.2015 по 31.12.2018 не реєструвала.

Пунктом 6 частини першої статті 20 Закону № 1875-IV передбачено право споживача на несплату вартості житлово-комунальних послуг у тому числі за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні.

Зазначене право споживача, відповідно до приписів підпункту 1 пункту 29 Правил надання послуг з послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, реалізується на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Оскільки за період з 01.08.2015 по 31.12.2018 ОСОБА_3 до КП із заявою про свою тимчасову відсутність за адресою: АДРЕСА_1 , не зверталася, у КП не було підстав для не нарахування заборгованості за надані послуги на ОСОБА_3 . Тобто в суду також відсутні підстави для відмови КП у стягненні заборгованості за надані ним послуги з ОСОБА_3 з підстав її не проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначене не позбавляє ОСОБА_3 права в подальшому звернутися до КП із відповідною заявою про не нарахування вартості комунальних послуг на неї та сина у зв`язку із проживанням за іншою адресою, надавши докази, подані суду для обґрунтування апеляційної скарги.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 не спростували законності та обґрунтованості заочного рішення суду від 18.04.2019, тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення .

Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття , але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 19 листопада 2020 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук