Справа № 643/1850/20
Провадження № 2/643/2077/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2020 року Московський районний суд міста Харкова у складі: головуючого судді Горбунової Я.М., за участю секретаря Сургай Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить встановити факт того, що його бабуся ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною матір`ю його батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановити факт того, що ОСОБА_2 , фактично прийняла спадщину, що складається з 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 , після смерті свого сина ОСОБА_3 та визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька та бабусі.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько, ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 . При зверненні до Третьої харківської державної нотаріальної конторі з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, йому було видано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи та повідомлено про неможливість видати Свідоцтво про прийняття спадщини за законом, так як в свідоцтві про народження та в паспорті було виявлено помилку в написанні прізвища « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_5 », у зв`язку з чим йому порадили звернутися до суду для встановлення родинного зв`язку між ним та батьком. Мати спадкодавця, ОСОБА_2 , фактично прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована та мешкала разом із спадкодавцем, але своїх спадкових прав не оформила. ІНФОРМАЦІЯ_4 померла бабуся, ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 , і належала померлій, а саме 1/2 частина на підставі свідоцтва про право власності на житло та 1/4 частка, яку вона успадкувала після смерті сина, ОСОБА_3 , фактично, але не оформила своїх спадкових прав. При зверненні до Третьої харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_2 , йому було видано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи та повідомлено про неможливість видати Свідоцтво про прийняття спадщини за законом, так як з наданих до нотаріальної контори документів, не можливо встановити родинний зв`язок між ним та бабусею, у зв`язку з чим йому порадили звернутися до суду для встановлення родинного зв`язку між ним та бабусею. В судовому порядку було встановлено факт родинних відносин між ним та його батьком ОСОБА_3 , а також між ним та його бабусею ОСОБА_2 . Вказані рішення були подані до Третьої харківської міської державної нотаріальної контори, однак постановою державного нотаріуса Н.В. Лебедєвої від 24.01.2020 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки з наданих до нотаріальної контори документів не можливо встановити той факт що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , та є його спадкоємцем.

Відповідач надав відзив на позов, в якому просив суд відмовити повністю у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що позивачем не надано належним, допустимих та достатніх письмових доказів в обґрунтування заявлених вимог, які можуть бути прийняті судом на підтвердження того факту, що ОСОБА_2 є рідню матір`ю ОСОБА_3 , що на час смерті ОСОБА_3 . ОСОБА_2 проживала разом з ним, була зареєстрована за тією самою адресою, тим самим фактично прийняла спадщину.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 26.12.1994 р., реєстраційний № НОМЕР_1 , квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та членам його сім`ї ОСОБА_2 .

Згідно до ст.ст. 368, 369, 370 Цивільного Кодексу України частки кожного із співвласників в праві спільної сумісної власності являються рівними.

Таким чином, кожному із співвласників квартири АДРЕСА_1 належить на праві власності по 1/2 частини квартири.

Рішенням Харківської міської ради від 20.11.2015 р. № 12/15 «Про перейменування об`єктів топоніміки міста Харкова» вулицю Блюхера було перейменовано у вулицю Валентинівська.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 .

Після їх смерті відкрилася спадщина на належні їм частки квартири АДРЕСА_1 .

Державним нотаріусом Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори Н.В. Лебедєвою були заведені спадкові справи: 01.09.2016 року за № 59437981 після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за № НОМЕР_4 після смерті ОСОБА_2 .

Постановою державного нотаріуса Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори Н.В. Лебедєвої від 24.01.2020 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 після смерті батька, ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме на 3/4 частки цієї ж квартири після смерті бабусі, ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що належали померлій таким чином: 1/2 належала їй особисто та 1/4 належала ОСОБА_3 , після смерті якого вона прийняла спадщину, але не оформила спадкових прав, оскільки відсутні документи, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , та як наслідок є спадкоємицею ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , яке видано повторно, зазначено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , батько: ОСОБА_6 , мати: ОСОБА_7 .

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 зазначено російською мовою, що шлюб між громадянином « ОСОБА_8 » та громадянкою « ОСОБА_9 » розірваний, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 05.07.1991 року зроблено запис за № 545. Після розірвання шлюбу присвоєні прізвища: йому « ОСОБА_5 » ій « ОСОБА_5 ».

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.10.2019 року у справі №641/6925/19 за заявою ОСОБА_1 встановлений факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та його рідним батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначене рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.10.2019 року Постановою Харківського апеляційного суду від 30.04.2020 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 07.09.2020 року за наслідками розгляду касаційної скарги Харківської міської ради рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.10.2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 30.04.2020 року залишено без змін.

Крім того, рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.11.2019 року у справі 641/6926/19 за заявою ОСОБА_1 встановлений факт, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є бабусею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Зазначене рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.11.2019 року Постановою Харківського апеляційного суду від 22.09.2020 року залишено без змін.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 , зазначено російською морвою, що « ОСОБА_10 , 1924 года рождения» та « ОСОБА_11 , 1928 года рождения» зареєстрували шлюб 21.07.1957 року, актовий запис № 911. Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвища чоловіку « ОСОБА_5 », дружині « ОСОБА_5 ».

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 зазначено російською мовою, що « ОСОБА_8 » народився ІНФОРМАЦІЯ_10 в м. Харкові, батьками зазначені: батько: « ОСОБА_10 », мати « ОСОБА_12 ».

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_9 , зазначено російською мовою, що шлюб між громадянином « ОСОБА_10 » та « ОСОБА_11 » розірвано 09.01.1973 року, актовий запис № 16, після розірвання шлюбу присвоєні прізвища: йому « ОСОБА_5 » ій « ОСОБА_13 ».

З довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописку від 27.01.2004, яка видана на ім`я ОСОБА_2 , 1928 року народження, вбачається, що разом з нею за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрований та проживає син ОСОБА_3 , 1958 року народження.

Згідно довідки про склад сім`ї та прописку від 26.02.2010, яка видана на ім`я ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані та проживають ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , та мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .

З акту від 21.01.1997 року про обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_6 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_3 , 1958 р.н. проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_11 .

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , прийняла спадщину після сина ОСОБА_3 , як така, що постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що також підтверджується записами та відбитками штемпелів про реєстрацію у паспорті ОСОБА_3 та ОСОБА_11 .

Допитані судом свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 також підтвердили, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною матір`ю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та підтвердили факт прийняття ОСОБА_2 спадщини, яка відкрилася після смерті її сина ОСОБА_3 .

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст.ст. 1261, 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, а у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивач успадкував в порядку спадкування за законом 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 після смерті батька, ОСОБА_3 , а також 3/4 частки цієї ж квартири після смерті бабусі, ОСОБА_2 , що належали останній, а саме 1/2 частина на підставі свідоцтва про право власності на житло та 1/4 частка, яку вона успадкувала фактично після смерті сина, ОСОБА_3 .

Таким чином, суд визнає за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька та бабусі.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 264-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично прийняла спадщину, що складається з 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 , після смерті свого сина ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після смерті бабусі ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ІПН НОМЕР_10 , АДРЕСА_3 .

Відповідач: Харківська міська рада, , 61003, м. Харків, м-н Конституції, 7.

Суддя: Я.М. Горбунова