20 листопада 2020 року м. Кропивницький
справа № 404/7460/19
провадження № 22-з/4809/73/20
Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Мурашка С.І.,
учасники справи:
відповідачі Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Злагода Люкс», ОСОБА_2 ,
третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_3 ,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 травня 2020 року у складі судді Варакіної Н.Б.,
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 29 вересня 2020 року вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 19 травня 2020 року скасовано в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_2 припинити дії, які порушують права ОСОБА_1 , та відновити водопостачання по стояку, який веде до приміщення кухні по АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу запірної арматури у квартирі АДРЕСА_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 3251 грн 20 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 500 грн.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку м. Кропивницького «Злагода Люкс» відмовлено.

ОСОБА_1 звернулася до Кропивницького апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткової постанови, у якій просить вирішити питання розподілу судових витрат та стягнути витрати за надану професійну правничу допомогу.

Розглянувши заяву, дослідивши письмові докази по справі колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про винесення додаткового судового рішення.

Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Пунктом першим частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами першою, тринадцятою ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суд апеляційної інстанції зазначає, зокрема, про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Задовольнивши частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасувавши рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 та ухваливши в цій частині нове рішення апеляційним судом не було вирішено питання щодо перерозподілу судових витрат.

Як убачається з письмових доказів по справі ОСОБА_1 за подання позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 3073,60 грн та за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції сплачено 4610,40 грн (а.с.1, 164,186).

Враховуючи ту обставину, що апеляційним судом при ухваленні постанови не було вирішено питання судових витрат колегія суддів дійшла висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 1575,22 грн (768,40 +768,40 + 38,42), та з урахуванням часткового задоволення вимог апеляційної скарги підлягає стягненню судовий збір за її подання у розмірі 2362,83 грн (150% від 1575,22 грн).

В частині стягнення витрат на правничу допомогу колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви в цій частині, виходячи з такого.

Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 вказано, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що під час розгляду справи в суді першої інстанції правнича допомога ОСОБА_1 надавалась адвокатом Пантелеєвим Олександром Миколайовичем на підставі укладеного 01 вересня 2018 року договору про надання правової допомоги (а.с.18).

На підтвердження оплати витрат на професійну правничу допомогу було надано суду розрахункову квитанцію серії ААА №003329 на суму 3000 грн за надання правової допомоги, однак за договором від 01 вересня 2019 року (а.с.19)

Згідно з актом Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2020 року у ході ознайомлення з матеріалами справи №404/7460/19 адвокат Пантелеєв О.М. в матеріалах справи, а саме аркуш справи 18 зробив виправлення дати укладення договору адвокатом Пантелеєвим О.М. із ОСОБА_1 з «01.09.2018» на «01.09.2019» (а.с.217).

Враховуючи відсутність розрахункової квитанції сплачених послуг саме згідно з укладеним договором про надання правничої допомоги від 01 вересня 2018 року, відсутність при цьому договору про надання правничої допомоги від 01 вересня 2019 року, а також відсутність в матеріалах справи розрахунку наданих послуг, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, колегія суддів вважає, що витрати за надану професійну правничу допомогу стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст.133, 137, 141, 270, 382 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Стягнути з ОСОБА_2 (ІН судом не встановлено, АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1575 ( тисяча п`ятсот сімдесят п`ять) грн 22 коп та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2362 (дві тисячі триста шістдесят дві) грн 83 коп.

В частині стягнення витрат за надану професійну правничу допомогу відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді С.М. Єгорова

С.І. Мурашко