Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

в складі

головуючого судді Радченка В.Є.

з участю

секретаря судових засідань Думич С.Е.

представника позивачів ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Львівської міської ради (79008, площа Ринок, 1, м.Львів, ), Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, площа Ринок, 1, м.Львів, ) про розірвання договору про пайову участь, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду із позовом до Львівської міської ради та Департаменту економічної політики Львівської міської ради, в якому просять суд розірвати договір про пайову участь № 78 від 10.06.2011 року, укладений між Департаментом економічної політики Львівської міської ради, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

В обґрунтування позову покликаються на те, що відповідно до умов вказаного договору позивачі, як замовники, зобов`язувались здійснити будівництво об`єкта містобудування, а саме магазину - салону на АДРЕСА_3 , та здійснити відрахування у створення і розвиток інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури міста шляхом сплати пайового внеску в розмірі 91151,48 грн. Розрахунок суми проведено 07.06.2011 року відповідно до Ухвали Львівської міської ради від 03.04.2008 року №1697 «Про порядок залучення коштів інвесторів (замовників, забудовників) на розвиток інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова». Ухвалою було затверджено Положення про порядок залучення коштів інвесторів (замовників, забудовників) на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова. П.1.3. Положення визначено, що інвестиційний внесок - це розрахована згідно з вимогами Положення сума коштів, яка підлягає сплаті інвестором за право реалізації свого проекту будівництва (реконструкції) на території м. Львова та з метою відшкодування витрат міського бюджету на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста. Інвестор (замовник, забудовник) - юридична чи фізична особа, яка має намір інвестувати в об`єкти будівництва (реконструкції, перепрофілювання на території міста та з цією метою звернулась у виконавчі органи міської ради для отримання дозвільних документів. Відповідно до вимог п.п. 2.1.1 п.2.1. ст. 2 Положення, розмір інвестиційного внеску визначається за принципом компенсації витрат бюджету міста на розширене відтворення інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури: інвестори (замовники, забудовники) компенсують витрати бюджету міста на розширене відтворення інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури пропорційно до навантаження на інфраструктуру міста, яке вони будуть здійснювати у разі реалізації проекту будівництва (реконструкції). Підставою ж для проведення розрахунку інвестиційного внеску при будівництві (реконструкції), відповідно до вимог п. 3.4 ст. 3 Положення, та укладення з інвестором (замовником, забудовником) договору про сплату інвестиційного внеску є отримання департаментом економічної політики звернення інвестора з поданням таких документів: дозвільні документи на проектування та будівництво (реконструкцію) об`єкта; документ щодо погодження у встановленому порядку робочого проекту будівництва (реконструкції) з техніко-економічними показниками. Суму інвестиційного внеску інвестор вносить на підставі підписаного договору про сплату інвестиційного внеску єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається у договорі, (п. 3.6. ст. З Положення). Між сторонами укладено з договір про пайову участь, а не про сплату інвестиційного внеску, крім того в договорі сума в розмірі 91151,48 грн. є попередньою, і в примітках зазначено, що у зв`язку з необхідністю розробки та погодження інвестором (замовником, забудовником) у встановленому порядку робочого проекту будівництва (реконструкції) з техніко-економічними показниками (у тому числі площею об`єкта) розмір пайового внеску буде відкоригований згідно з поданими підставовими документами. Оскільки в силу економічних обставин, вони не мали змоги почати будівельні роботи, а також в силу того, що призупинено будівництво проектованої дороги Ряшівської (в зв`язку з відсутністю коштів в Державному бюджеті) і не має можливості жодного під`їзду до ділянки, вони звернулись до відповідача про відтермінування виплати на розвиток інфраструктури м. Львова. Проте, 12.08.2013року на адресу ОСОБА_4 було надіслано лист, згідно якого Департамент економічної політики Львівської міської ради інформує про заборгованість із сплати пайового внеску у розмірі 40000,00 грн. 28.08.2013року ОСОБА_4 надав повторно лист-пояснення про неможливість розпочати будівництво магазину-салону (яке і є підставою оплати інвестиційного внеску) та просив продовжити термін дії договору про пайову участь ще на два роки. Відповіді про прийняття чи відхилення його пропозиції про зміну умов договору він не отримав. Вважають, що договір укладався із можливим відтермінуванням у разі відповідного звернення інвестора. Оскільки відповідачем не надано відповіді, щодо їхнього звернення про відтермінування сплати - мають місце як і істотні порушення договору відповідачем, так і істотна зміна обставин, а саме криза і неможливість розпочати будівництво. Просять позов задовольнити в повному обсязі.

Справа перебувала в провадженні судді Галицького районного суду м. Львова Лялюка Є.Д .

Розпорядженням керівника апарату Галицького районного суду м.Львова №115 від 22.10.2018 р. призначено автоматизований розподіл судових справ, що перебували у провадженні судді Лялюка Є. Д .

22.10.2019 р. справа поступила в провадження судді Галицького районного суду м. Львова Радченка В.Є., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2019 р.

Провадження у справі не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення.

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не прибули. Належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи судовими повістками.

Представник позивачів ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила такі задовольнити. Надала аналогічні викладеним у письмових поясненнях та у позові пояснення.

Представник відповідача,Львівської міської ради, в судове засідання не прибув. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про отримання рекомендованого поштового відправлення.

Представник відповідача,Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, ОСОБА_2 , в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог. Надала аналогічні у відзиві на позов пояснення. Наголосила, що сама по собі відсутність коштів у позивачів не може бути підставою для розірвання договору. Тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Додатково зазначила, що на підставі п.2.2 рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 17 червня 2011 року №610 "Про затвердження містобудівного обгрунтування, містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на проектування та будівництво громадянами ОСОБА_4 і ОСОБА_3 магазину-салону по АДРЕСА_3 )" позивачів зобов`язано укласти договір про пайову участь відповідно до вимог ухвали Львівської міської ради від 03 квітня 2008 року №1697 "Про порядок залучення коштів інвесторів (замовників, забудовників) на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова». Дане рішення є чинним. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивачів та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи, права та обов`язки сторін, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 3 ч. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 10.06.2011 року ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та Департамент економічної політики Львівської міської ради уклали договір про пайову участь №78. Згідно договору позивачі зобов`язувались здійснити будівництво об`єкта містобудування, а саме магазину - салону на АДРЕСА_3 та здійснити відрахування у створення і розвиток інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури міста шляхом сплати пайового внеску в розмірі 91151,48 грн.

Попередній розрахунок проведений 07.06.2011 року, згідно ухвали міської ради від 03.04.2008 року №1697 «Про порядок залучення коштів інвесторів (замовників, забудовників) на розвиток інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури м.Львова (зі змінами)» у розмірі 911581,48 грн.

Позивачами 20.10.2011 року скероване звернення директору Департаменту економічної політики Львівської міської ради про відтермінування плати на розвиток інфраструктури м.Львова до часу введення в експлуатацію запроектованого ними магазину-салону на АДРЕСА_3 , у зв`язку із тяжким матеріальним становищем та всесвітньою економічною кризою.

12.08.2013 року Департаментом економічної політики Львівської міської ради позивачам скеровано лист, згідно якого позивачів поінформовано про заборгованість на суму 40000,00 грн. зі сплати пайового внеску у створенні та розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури м.Львова згідно договору про пайову участь №78 від 10.06.2011 року.

28.08.2013 року позивачами скерований лист Департаменту економічної політики Львівської міської ради, згідно якого останні вважають, що заборгованість по внесенню пайового внеску ще не виникла, оскільки пайовий внесок згідно договору повинен бути сплаченим за проведення будівельних робіт по будівництву магазину - салону на АДРЕСА_3 . Оскільки ними не розпочато жодних будівельних та підготовчих до будівництва робіт, у зв`язку із такими причинами як призупинення будівництва дороги проектованої Ряшівської у м.Львові, вони не мають технічної можливості розпочати будівництво.

Згідно п.1.3 Положення про порядок залучення коштів інвесторів (замовників, забудовників) на розвиток інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури м.Львова, інвестиційний внесок - це розрахована згідно з вимогами Положення сума коштів, яка підлягає сплаті інвестором за право реалізації свого проекту будівництва (реконструкції) на території м. Львова та з метою відшкодування витрат міського бюджету на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста. Інвестор (замовник, забудовник) - юридична чи фізична особа, яка має намір інвестувати в об`єкти будівництва (реконструкції, перепрофілювання на території міста та з цією метою звернулась у виконавчі органи міської ради для отримання дозвільних документів.

Інвестор (замовник, забудовник) - юридична чи фізична особа, яка має намір інвестувати в об`єкти будівництва (реконструкції, перепрофілювання) на території міста та з цією метою звернулась у виконавчі органи міської ради для отримання дозвільних документів.

Згідно п.п. 2.1.1 п.2.1. ст. 2 Положення, розмір інвестиційного внеску визначається за принципом компенсації витрат бюджету міста на розширене відтворення інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури: інвестори (замовники, забудовники) компенсують витрати бюджету міста на розширене відтворення інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури пропорційно до навантаження на інфраструктуру міста, яке вони будуть здійснювати у разі реалізації проекту будівництва (реконструкції).

Відповідно п. 3.4 ст. 3 Положення, підставою для проведення розрахунку інвестиційного внеску при будівництві (реконструкції) та укладення з інвестором (замовником, забудовником) договору про сплату інвестиційного внеску є отримання департаментом економічної політики звернення інвестора з поданням дозвільних документів на проектування та будівництво (реконструкцію) об`єкта та документів щодо погодження у встановленому порядку робочого проекту будівництва (реконструкції) з техніко-економічними показниками.

Пункт 3.6. ст. 3 Положення, передбачає, що суму інвестиційного внеску інвестор вносить на підставі підписаного договору про сплату інвестиційного внеску єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається у договорі.

Згідно примітки до договору №78 від 10.06.2011 року, розмір пайового внеску буде відкоригований згідно з поданими документами.

Як вбачається з довідки №9 від 07.10.2013 року, виданої дачним кооперативом «Урожай», ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 є членами даного кооперативу та користуються земельною ділянкою АДРЕСА_3 . На земельній ділянці № НОМЕР_3 відсутні капітальні споруди та будівництво не ведеться.

Згідно ст. 648 ЦК України, зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов`язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту. Особливості укладення договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування встановлюються актами цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`яковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною 1 статті 652 ЦК України визначено, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, ? змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона (ч. 2 ст. 652 ЦК України).

У матеріалах справи наявна копія пропозиції позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 21.01.2020 року до Департаменту економічної політики Львівської міської ради про розірвання договору про пайову участь.

Листом директора Департаменту економічної політики Львівської міської ради повернено без розгляду 3 екземпляри підписаної позивачами додаткової угоди до договору про пайову участь № 78 від 10.06.2011 року. Також вказаним листом повідомлено, що Департамент економічної політики Львівської міської ради не погоджує розірвання договору за угодою сторін враховуючи, що рішення по даній цивільній справі №461/13087/13 не прийняте.

У наданих суду письмових поясненнях від 19.02.2020 р. представник позивачів наголошувала, що в силу суттєво зміненої економічної ситуації будівництво не було розпочато, проектно-кошторисні документації не розроблялись і станом на сьогодні жодних робіт по будівництву не проводилось і не проводиться. Додала, що 06.11.2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відчужили зазначену земельну ділянку, а саме уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки з ОСОБА_7 , що посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО Бєлопольською І.Р. за реєстровим №3491.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Представник позивачів в судовому засіданні наголошувала, що в силу суттєво зміненої економічної ситуації будівництво не було розпочато, проектно-кошторисні документації не розроблялись і станом на сьогодні жодних робіт по будівництву не проводилось і не проводиться. І саме тому оскаржуваний договір слід розірвати. Суд приходить до висновку, що сама по собі відсутність коштів у позивачів не може бути підставою для розірваннядоговору про пайову участь № 78 від 10.06.2011 року, укладений між Департаментом економічної політики Львівської міської ради, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Більше того, 06.11.2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відчужили земельну ділянку площею 0,0253 га за адресою АДРЕСА_3 ( яка була предметом оскаржуваного договору про пайову участь) ОСОБА_7 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО Бєлопольською І.Р. за реєстровим №3491. На думку суду, вказаний договір свідчить про те, що позивачі без правових підстав самоусунулись від виконання оскаржуваного Договору про пайову участь № 78 від 10.06.2011 року, укладеного між ними та Департаментом економічної політики Львівської міської ради.

Представником позивача не надано достатніх, належних та допустимих доказів підставності позовних вимог, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому сплачений позивачами судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 258,259, 263 -265, 351-355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Львівської міської ради ( 79008, площа Ринок, 1, м.Львів, ) , Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради ( 79008, площа Ринок, 1, м.Львів, ) про розірвання договору про пайову участь.

Судові витрати залишити за позивачами.

Повний текст судового рішення складений 24 лютого 2020 р.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Радченко В.Є.