Постанова

Іменем України

27 лютого 2020 року

м. Київ

справа №0915/3021/12

провадження №61-25230св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М.

учасники справи:

заявник - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

боржник - приватне підприємство «Маррос»,

боржник - ОСОБА_1 ,

боржник - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області

від 26 грудня 2017 року у складі судді Струтинського Р. Р. та постанову апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 березня 2018 року у складі колегії суддів Пнівчук О. В., Горейко М. Д., Мелінишин Г. П.,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст вимог заяви про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання

У грудні 2016 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк», банк) звернулося до суду з заявою, в якій просило: видати дублікати виконавчих листів Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18 березня 2014 року про стягнення з приватного підприємства «Маррос», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» в солідарному порядку заборгованості по кредитному договору у розмірі 396 766,64грн та поновити пропущений строк для пред`явлення вказаних виконавчих листів до виконання.

Заява мотивована тим, що 26 травня 2014 року Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області видано виконавчі листи на підставі рішення суду від 18 березня 2014 року про стягнення з ПП «Маррос», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» у солідарному порядку заборгованості по кредитному договору у розмірі 396 766,64 грн.

У зв`язку із запровадженням у банку тимчасової адміністрації з 03 березня 2015 року та розпочатою з 02 жовтня 2015 року процедурою ліквідації

ПАТ «Дельта Банк» лише у листопаді 2016 року в ході внутрішньобанківської перевірки встановлено наявність рішення суду у зазначеній справі, а також встановлено, що оригінали примірників виконавчих листів працівником банку не передані на виконання до державної виконавчої служби. Відповідно, рішення суду, яке набрало законної сили, не виконано.

Вказані обставини, за доводами заявника, є підставою для видачі дублікатів виконавчих документів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області

від 26 грудня 2017 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 березня 2018 року, у задоволенні заяви

ПАТ «Дельта Банк» про поновлення строків про пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк» в частині видачі дублікатів виконавчих листів, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд виходив з того, що заявником на підтвердження своїх доводів, викладених у заяві, не надано жодних доказів втрати виконавчих листів.

Відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк» в частині поновлення строків пред`явлення виконавчих документів до виконання, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що на підтвердження своїх доводів про поважність причин пропуску строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання, заявник не надав жодних доказів, які б підтверджували, що такі причини пов`язані саме з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для сторони на вчинення певних дій.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновків про відсутність підстав видачі ПАТ «Дельта Банк» дублікатів виконавчих документів в силу недоведеності факту їх втрати не з вини стягувача та недоведеності поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалені у справі рішення з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не враховано, що оригінали виконавчих листів втрачено, а строк пред`явлення їх до виконання пропущено з поважних причин.

В обґрунтування наведених доводів заявник посилається нате, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02 жовтня 2015 року №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 жовтня 2015 року №181, «про початок процедури ліквідації

АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк».

Лише в листопаді 2016 року в ході внутрішньобанківської перевірки

АТ «Дельта Банк» встановлено, що по кредитному договору від 26 березня 2008 року про стягнення кредитної заборгованості в солідарному порядку

з ПП «Маррос», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було ухвалено рішення суду у справі. При перевірці матеріалів виявлено, що оригінали примірників виконавчих листів відповідальним працівником банку передано у відповідний підрозділ для пред`явлення їх до виконання до державної виконавчої служби для примусового стягнення боргу. Однак, на початку 2015 року, працівника банку, відповідального за проведення даної дії, було звільнено, оригінали примірників виконавчих листів по даній справі ним не передані.

Судами не надано заявнику можливості долучення до матеріалів доказів, що мають істотне значення для вирішення спору та відсутність яких стало підставою відмови у задоволенні вимог банку. Так, АТ «Дельта Банк» самостійно звернувся до відповідних підрозділів державної виконавчої служби з проханням повідомити чи перебували на виконанні виконавчі листи про стягнення з ПП «Маррос», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на що підрозділи ДВС підтвердили відсутність у них на виконанні вказаних виконавчих листів.

Відзив на касаційну скаргу іншими учасниками справи до суду не подано.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 370 ЦПК України (в редакції, чинній на помент звернення заявника до суду з заявою) передбачено, що замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Згідно частини 1 пункту 9 Перехідних положень ЦПК України, чинного на день розгляду даної заяви, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини 1 пункту 17.4 Перехідних положень ЦПК України, чинного на день розгляду даної заяви, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заяву про видачу дубліката виконавчого листа може бути подано до суду тільки до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, встановленого пунктом 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, чинній на момент видачі виконавчого листа.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (чинній, на час набрання рішенням законної сили) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У пункті 1 частини другої цієї статті зазначено, що строк для виконання судових рішень встановлюється з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

У справі, яка переглядається строк пред`явлення виконавчих листів, виданих 18 березня 2014 року Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області на момент звернення банку у грудні 2016 року з заявою про видачу їх дублікатів закінчився та ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 26 грудня 2017 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 березня 2018 року у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання відмовлено.

Дублікат виконавчого документа може бути виданий лише у разі звернення стягувача або державного виконавця із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 (провадження №14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Установивши, що ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів у грудні 2016 року, тобто після закінчення річного строку пред`явлення їх до виконання і суд цей строк не поновив, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відмову у видачі дублікатів цих виконавчих документів.

При цьому колегія суддів не перевіряє доводи касаційної скарги

ПАТ «Дельта Банк» щодо необґрунтованості висновків судів попередніх інстанцій в частині вирішення судами питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, оскільки в цій частині касаційне провадження закрито.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні заяви про видачу дублікатів виконавчих листів ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду в частині відмови у задоволенні заяви про видачу дублікатів виконавчих листів - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів у цій частині не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області

від 26 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 березня 2018 року в частині вирішення заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про видачу дублікатів виконавчих листів залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко

І. М. Фаловська