Справа № 562/2744/20
У Х В А Л А

19.11.2020 року Здолбунівський районний суд Рівненської області у складі судді КоваликаЮ.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочинів такими, що укладенні внаслідок помилки,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання правочинів такими, що укладенні внаслідок помилки.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

В поданій позовній заяві ОСОБА_1 просить відстрочити сплату судового збору, так як являється пенсіонеркою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною 3 статті 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, доводи про відсутність можливості сплати коштів самі по собі не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки заявник має не лише навести обставини, які свідчать про його скрутне матеріальне становище, але й подати до суду відповідні докази.

Будь-яких інших доказів, які б свідчили про те, що майновий стан ОСОБА_3 перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі нею не надано.

Відповідно до п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 840,80 грн.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається із позовної заяви, позивач звернулася до суду із трьома позовними вимогами немайнового характеру, а саме просила ухвалити рішення яким визнати недійсними правочини, як такі, що укладенні внаслідок помилки між нею та відповідачем 16.06.2018 року, посвідченні приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу Грабар О.А., зокрема: договір дарування будинковолодіння по АДРЕСА_1 , зареєстрованого в реєстрі №494; договору дарування присадибної земельної ділянки розміром 0,1372 га., кадастровий номер :07:001:0097, зареєстрованого в реєстрі за №496; договору дарування для ведення особистого селянського господарства розміром 0,2500 га., рілля, кадастровий номер :001:0107, зареєстрованого в реєстрі за №498.

За наведеного, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає та останній необхідно надати до суду оригінал платіжного документу про сплату судового збору в розмірі 2 522,40 грн.

При подачі позову до Здолбунівського районного суду Рівненської області судовий збір підлягає сплаті за наступними реквізитами: отримувач: УК у Здолб.р-і/Здолбунiв.р-н/22030101, код отримувача (ЄДРПУО): 37993013, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0017171, код класифікації доходів бюджету: 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175і177цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевказане, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху та позивачу надати строк для усунення недоліків шляхом подачі позову, оформленого у відповідності до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочинів такими, що укладенні внаслідок помилки залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, який починає рахуватися з дня отримання позивачем даної ухвали, шляхом подання належним чином оформленої позовної заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.А. Ковалик