КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 листопада 2020 року м. Київ

Справа №752/19169/18

Апеляційне провадження №22-з/824/754/2020

Апеляційне провадження №22-з/824/790/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Поліщук Н.В., Шкоріної О.І.

за участю секретаря Руденко А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВІЛОН» - Норика Миколи Володимировича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВІЛОН» про захист прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг,

В С Т А Н О В И В

Постановою Київського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 листопада 2019 року змінено, викладено мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови. В решті рішення суду залишено без змін.

21 вересня 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, в якій він просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ТОВ «ДЕВІЛОН» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн.

Заява мотивована тим, що постановою Київського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року частково задоволено вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 , а тому вона має право в порядку передбаченому ЦПК України звернутися до суду з вимогою про стягнення з ТОВ «ДЕВІЛОН» на її користь витрат на професійну правничу допомогу, які вона понесла в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Також 01 жовтня 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява представника відповідача ТОВ «ДЕВІЛОН» - Норика М.В. про ухвалення додаткового рішення, в якій він просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДЕВІЛОН» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 21000,00 грн.

Заява мотивована тим, що постановою Київського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 листопада 2019 року змінено, викладено мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови. Товариством з метою захисту своїх прав було укладено договір з адвокатом, у зв`язку з чим ними були понесені витрати на професійну правничу допомогу. За таких обставин вони мають право в порядку передбаченому ЦПК України звернутися до суду з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 на їх користь витрат на професійну правничу допомогу, які вони понесли в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вказав на те, що обидві заяви подані з порушенням строків передбачених ЦПК України, тому підлягають залишенню без розгляду, але якщо суд дійде іншого висновку, то просив у задоволенні заяви ТОВ «Девілон» відмовити.

Представник ТОВ «Девілон» - Норик М.В. підтримав подану ними заяву, та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи заяв, колегія суддів виходить з наступного.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно зі ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Порядок розподілу судових витрат по справі визначений ст. 141 ЦПК України, відповідно до якого та з врахуванням положень ст. 265 ЦПК України, яка визначає зміст рішення суду, за загальним правилом, судові витрати розподіляються під час ухвалення рішення суду, за умови надання стороною до ухвалення такого рішення доказів понесення відповідних витрат.

Виключення з цього правила міститься в ч.8 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналогічно, відповідно до п.5 ч.7 ст. 265 ЦПК України саме в резолютивній частині рішення вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат, але виключно за умови визначеної ч.8 ст. 141 ЦПК України (завчасного до закінчення судових дебатів подання заяви про розподіл судових витрат).

При цьому, ст. 141 ЦПК України не передбачає можливості поновлення строку для подання заяви про розподіл судових витрат, оскільки визначає такий строк подією, яка неминуче має настати (закінчення судових дебатів).

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, положення ч. 8 ст. 141 ЦПК України мають імперативний характер та зобов'язують суд залишити без розгляду таку заяву.

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засідання 14 вересня 2020 року, в якому було ухвалено судове рішення у справі, були присутні представник позивача ОСОБА_2 та представник відповідача Норик М.В. , при цьому, доказів понесення судових витрат до закінчення судових дебатів у справі сторони не подавали, також сторони не подавали клопотання про надання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, а тому такі докази подані сторонами з пропуском строку, визначеного ч.8 ст. 141 ЦПК України. Зазначене є підставою для залишення обох заяв про стягнення витрат на правову допомогу без розгляду.

Крім того, з матеріалів справи та змісту постанови апеляційного суду від 14 вересня 2020 року вбачається, що суд першої інстанції зробив помилкові висновки, проте вірно встановив обставини справи та дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог, а тому колегія суддів вважала за можливе змінити рішення, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови. В постанові вказано на те, що хоча доводи апеляційної скарги позивача знайшли своє підтвердження частково, проте підстави для задоволення заявлених позовних вимог відсутні, а тому не підлягають компенсації позивачу і витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги. Тобто апеляційним судом було вирішено питання стягнення судового збору, а відтак відсутні підстави, визначені ст. 270 ЦПК України для ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судового збору.

Враховуючи викладене, заяви представника позивача та представника відповідача про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

У Х В А Л И В

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення - залишити без розгляду.

Заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВІЛОН» - Норика Миколи Володимировича про ухвалення додаткового рішення - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: Н.В. Поліщук

О.І. Шкоріна

Повний текст ухвали складений 25 листопада 2020 року.