Провадження № 2/712/423/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2020 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Романенко В.А.
за участю секретаря Назаренко М.О.
розглянувши у спрощеному судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, що з метою отримання банківських послуг, 03 березня 2010 року відповідачем було підписано заяву б/н, відповідно до якої 03 березня 2010 року останній отримав кредит в розмірі 5300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3., п.2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, за комісією, а також інші витрати згідно Умов.
Позивач зобов`язання виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Договору.
Просили суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.03.2010 року у сумі 127351,62 грн. станом на 15.08.2019 року та понесені судові витрати.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином з заявами та клопотаннями до суду не звертався.
Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.
У зв`язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.
Дослідивши надані суду докази судом встановлено, що 03.03.2010 ОСОБА_1 підписав заяву б/н згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 5300 грн. на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку, які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, яку підписав ОСОБА_1 03.03.2010, містить розділ про те, що особа, ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанка, виявляє бажання оформити на своє ім`я послугу з нижче перелічених: «Карта «Універсальна», «Карта класу Gold», «Карта для виплат», «Преміальна карта», «Ідентифікація паспортом», «Карта для виплат».
Після підписання вказаної заяви, відповідач ОСОБА_1 отримав картку «Універсальна» із встановленим кредитним лімітом 5300 грн.
Проте, банк звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 03.03.2010 року, в той час як згідно із наданих розрахунків (а.с. 8-9) станом на час укладення договору від 21.11.2016 року (за програмою кредитування з КUВ) така заборгованість у відповідача була відсутня.
Кошти щомісячними платежами 5581,34 знімались з картки позичальника з 30.12.2016 року, що підтверджує виникнення зобов`язань саме по договору від 21.11.2016 року.
Так, в судовому засіданні встановлено, що наказом банку від 26.04.2016 року «Про активізацію продаж по проекту «КУБ» (Кредити Українському Бізнесу) було затверджено алгоритм кредитування клієнтів, а саме: кредити видаються фізичним особам на розвиток їх бізнесу в сумах від 50 тисяч до 300 тисяч грн. на 12 місяців за умовами кредитування «Миттєва розстрочка» зі сплатою 2,4 % в місяць. Такий договір укладається шляхом акцептування позикодавцем оферти позичальника (договір позики). Додатково укладається договір застави майнових прав на отримання грошових коштів по поточному рахунку і договір поруки з юридичною особою або приватним підприємством, що забезпечують зобов`язання по поверненню кредитів на картці «Універсальна», які можуть виникати в майбутньому і розмір яких не перевищує 300 тис. грн.
Укладаючи договір по даній системі кредитування ОСОБА_1 як позичальник висловив згоду взяти позику під проценти у будь-якої особи. Строк повернення позики 12 місяців з дня її отримання. Порядок погашення: рівними частинами щомісяця, до числа місяця, в який була отримана позика. Щомісячний платіж розраховується за формулою: сума позики поділена на 12 частин, додати суму позики помноженої на 2, 4 %.
Таким чином, спростовуються твердження представника позивача про те, що у відповідача виникла заборгованість, оскільки кошти за кредитним договором КУБ були перераховані на картку «Універсальна», яка видавалась ОСОБА_1 після підписання заяви б/н від 03.03.2010 року, і згідно якої він отримав кредит у вигляді встановленого ліміту 3500 грн..
У відповідності зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Таким чином, суд дійшов висновку, що звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач не надав належних та допустимих доказів існування заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 03.03.2010 року і на підставі умов якого банком зроблено розрахунок заборгованості на загальну суму 127351,62 грн.
Враховуючи викладене, у позові слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено ст. 280 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 141, 264-265, 274, 279, 280-282, 351, 352 ЦПК України, ст.ст. 526, 638, 1054 ЦК України, суд -
У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромвідмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий: