ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9032/20 Справа № 178/1807/18 Суддя у 1-й інстанції - Цаберябий Б. М. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Ткаченко І.Ю., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2020 року про залишення без розгляду скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю Оберон Т, Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, на дії та бездіяльність посадових осіб Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії та бездіяльність посадових осіб Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області.

Скарга мотивована тим, що на виконанні в Амур-Нижньодніпровському відділі державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження № 50207603 з виконання виконавчого листа № 1-46/10, який видано 04.05.2011 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області про солідарне стягнення з ТОВ Оберон Т, ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 55 541,01 грн матеріальної шкоди та 15 000,00 грн моральної шкоди, всього 70 541,01 грн.

У матеріалах виконавчого провадження щодо нього, яке на момент ознайомлення не було прошито та пронумеровано, знаходиться постанова про зміну відповідального зберігача, винесена державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції 12.11.2013 року за виконавчим провадженням № 26776253, відкритим згідно виконавчого листа № 1-46, виданого 04.05.2011 року Криничанським районним судом за заявою ОСОБА_2 . У описовій частині постанови вказано, що автомобіль DAF 95.25XF, номерний знак НОМЕР_1 та причеп TRAILER, номерний знак НОМЕР_2 , які зареєстровані та належать йому на праві власності, були вилучені у власника 20.06.2012 року, про що було складено акт опису та арешту майна № 267 та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 .

З моменту відкриття провадження № 26776253, зокрема з 27.05.2011 року регулярно здійснював грошові перекази на поточний рахунок виконавчої служби, тому вважав, що вилучені у нього транспортні засоби автомобіль DAF 95.25XF, номерний знак НОМЕР_1 та причеп TRAILER, номерний знак НОМЕР_2 давно реалізовані, а гроші від реалізації арештованого майна зараховані на рахунок погашення боргу за виконавчими документами.

09 листопада 2018 року, звернувшись до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області з письмовою заявою про повернення транспортного засобу та причепа йому, відповіді не отримав.

06 грудня 2018 року він повторно звернувся до виконавчої служби, однак відповідь не надійшла.

Ураховуючи викладене, заявник просив поновити строк звернення до суду, постанову про заміну відповідального зберігача від 12.11.2013 року визнати незаконною та такою, що порушує майнові права боржника.

Ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 року скаргу залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування вказаної ухвали та ухвалення нового судового рішення, яким задовольнити його скаргу на дії та бездіяльність посадових осіб Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області.

Апеляційна скарга мотивована тим, що факт ознайомлення учасника виконавчого провадження з матеріалами виконавчого провадження представником скаржника 04.10.2018 року ще не є підтвердженням того, що його права були порушені.

Порушенням майнових прав заявника ОСОБА_1 став той факт, що представник заявника, діючий в інтересах боржника, неодноразово звертався до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області з проханням повернути вилучені у нього автомобіль DAF 95.25XF номерний знак НОМЕР_3 та причеп TRAILER номерний знак НОМЕР_2 , про що свідчать копії заяв представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 від 09.11.2018 року та від 06.12.2018 року, додані до скарги і зазначені в додатках, але виконавча служба ніяк не реагувала на ці заяви.

Вважає, що його права порушені з дня останньої заяви на ім`я начальника Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області від 06.12.2018 року, рахуючи строк звернення зі скаргою з дня, наступного після подачі такої заяви.

Таким чином, скарга на дії та бездіяльність посадових осіб Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області за виконавчим провадженням № 50207603 була подана на сьомий день після того, як права заявника були порушені, тобто в межах 10-денного строку на оскарження.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено, що на виконанні в Амур-Нижньодніпровському відділі державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження № 50207603 з виконання виконавчого листа № 1-46/10, який видано 04.05.2011 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області про стягнення солідарно з ТОВ Оберон Т, ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 55 541,01 грн матеріальної шкоди та 15 000,00 грн моральної шкоди, всього 70 541,01 грн.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

За статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Статтею 1 Закону України № 606-XIV від 21.04.1999 року Про виконавче провадження у редакції на час вчинення виконавчих дій (далі Закон № 606-XIV) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону № 606-XIV примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 32 Закону № 606-XIV заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Частиною 1 статті 11 Закону № 606-XIV передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення є сферою регулювання статті 6 Конвенції. Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав і обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань, та правомірне очікування на виконання ухваленого рішення.

Згідно з частиною 1 статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Залишаючи без розгляду скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що процесуальний строк для звернення зі скаргою пропущено, а підстави для його поновлення відсутні.

Проте, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції розглянув справу без витребування матеріалів виконавчого провадження № 50207603 для їх повного дослідження, у повній мірі не пересвідчився щодо повноти вчинення державним виконавцем дій у відповідності до Закону України Про виконавче провадження, зокрема щодо належного повідомлення боржника про вчинення державним виконавцем дій, направлення та отримання відповідей на його письмові звернення про повернення транспортного засобу та причепа.

Зазначені порушення норм процесуального права унеможливило встановлення фактичних обставин справи, що призвело до однобічного розгляду питання та передчасного висновку про залишення без розгляду скарги ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,379,381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2020 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: І.Ю. Ткаченко

І.А. Єлізаренко