У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючої - судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря - Поліщук Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Янчинської Оксани Станіславівни щодо виконання рішення суду в цивільній справі № 295/13367/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про вселення у житлове приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з указаною скаргою, вимоги якої у подальшому уточнила та просить визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Богунського ВДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Янчинської О.С. під час виконання рішення суду в цивільній справі № 295/13367/15-ц щодо не вселення її в квартиру АДРЕСА_1 та зобов`язати державного виконавця вселити її в зазначену квартиру.

Вимоги скарги мотивовані, тим, що на виконанні Богунського ВДВС м. Житомир ГТУЮ в Житомирській області з 26.12.2016 року перебуває виконавче провадження ВП 53183203 про вселення її в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на виконання рішення Богунського районного суду міста Житомира у справі № 295/13367/15-ц. До теперішнього часу рішення суду не виконане, рішень щодо зупинення виконання рішення не ухвалювалося повноважними органами, на свою скаргу до начальника Богунського ВДВС м. Житомира навіть відповіді не отримала. Бездіяльність державного виконавця полягає в не вчиненні передбачених Законом України «Про виконавче провадження» дій, спрямованих на виконання рішення суду в строки, визначені цим законом.

Заявник у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги була повідомлена належним чином, у поданій до суду заяв просить проводити розгляд скарги в її відсутності, вимоги скарги підтримує.

Державний виконавець у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, до суду направила клопотання про розгляд скарги у її відсутності, зазначивши, що заперечує проти задоволення вимог скарги з підстав, викладених у відзиві від 10.012020 року, а також надала до суду копії матеріалів виконавчого провадження.

У поданому до суду відзиві державний виконавець вказала про те, що 26.12.2016 року в порядку Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено сторонам. Державним виконавцем разом із стягувачем ОСОБА_1 та її представником неодноразово було здійснено вихід за адресою проживання боржника: АДРЕСА_1 для вселення ОСОБА_1 , проте двері ніхто не відчинив, про що складені відповідні акти державного виконавця, з якими стягувач разом із представником були ознайомлені під підпис. За невиконання рішення суду на боржника було накладено штраф та направлено утримання із його заробітної плати. Державним виконавцем направлялися подання до суду про примусовий вхід до квартири боржника за адресою: АДРЕСА_1 , у задоволенні яких відмовлено. Також державним виконавцем на адресу боржника неодноразово направлялися виклики. Вимоги скарги вважає безпідставними.

Представник боржника (відповідача ОСОБА_2 ) у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, поснивши, що позивач була членом сім`ї відповідача, але на теперішній час сервітут припинений, у квартирі проживає відповідач із своєю сім`єю, з метою виконання рішення та вселення ОСОБА_1 державний виконавець приходив до квартири в робочий час, коли у квартирі нікого не було.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялася належним чином, причин неявки до суду не повідомила.

Суд, засухавши пояснення представника боржника (відповідача ОСОБА_2 ), дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України відповідно до ст. 124 Конституції України.

Оскільки рішення суду набрало законної сили, тому воно підлягає обов`язковому виконанню на території України в розумінні положень ст. 18 ЦПК України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Порядок виконання рішення про вселення стягувача врегульований ст. 67 Закону України «Про виконавче провадження».

Частинами 1 та 2 цієї статті визначено, що державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про вселення стягувача. У разі невиконання боржником рішення про вселення стягувача самостійно державний виконавець виконує його примусово. Примусове вселення полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та його проживання (перебування) в ньому.

Згідно ч. ч. 3, 4, 5, 6 даної норми закону державний виконавець зобов`язаний письмово повідомити боржника і стягувача про день і час примусового вселення. Боржник вважається повідомленим про примусове вселення стягувача, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися вселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового вселення, під час виконання рішення про вселення не є перешкодою для вселення стягувача. У разі якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про вселення стягувача, державний виконавець накладає на нього штраф та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. Примусове вселення стягувача здійснюється у присутності понятих за участю працівників поліції. Про примусове вселення стягувача державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні рішення про примусове вселення. У разі подальшого перешкоджання боржником проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. У такому разі державний виконавець має право повторно здійснити примусове вселення стягувача та накласти на боржника штраф у подвійному розмірі відповідно до статті 75 цього Закону. Виконавче провадження не відновлюється і повторне примусове вселення стягувача не здійснюється, якщо особа, яка перешкоджає його проживанню (перебуванню), не є боржником. Питання про вселення стягувача в такому разі вирішується в судовому порядку.

На виконання рішення Богунського районного суду міста Житомира від 09.09.2016 року у справі № 295/13367/15-ц судом 14.12.2016 року було видано виконавчий лист про вселення ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 для постійного проживання.

Постановою державного виконавця Богунського ВДВС міста Житомир ГТУЮ у Житомирській областіТкачук Л.В. від 26.12.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження

Вимогою головного державного виконавця Богунського ВДВС міста Житомир ГТУЮ у Житомирській області Янчинської О.С. від 17.07.2019 року зобов`язано боржника ОСОБА_2 30.07.2019 року об 11-00 год. здійснити вселення стягувача ОСОБА_1 .

У матеріалах виконавчого провадження містяться виклики боржника державного виконавця у зв`язку із службовою необхідністю, яка виникла під час примусового виконання виконавчого провадження, починаючи з лютого 2017 року. Державним виконавцем неодноразово здійснювався вихід за адресою: АДРЕСА_1 , а саме 21.02.2017 року, 06.11.2017 року, 21.03.2018 року, 24.10.2018 року, 30.07.2019 року, 12.08.2019 року, про що складено відповідні акти, з яких слідує, що двері квартири ніхто не відчинив.

Однак серед матеріалів виконавчого провадження відсутні докази направлення боржнику державним виконавцем копії постанови про відкриття виконавчого провадження та достатні письмові докази, які б підтверджували належне повідомлення боржника про виклики до державного виконавця, а також відповідно до ст. 67 Закону України «Про виконавче провадження» направлення боржнику повідомлення про день і час примусового вселення стягувача під час виконання рішення про вселення.

За наведених обставин суд вважає, що під час виконання рішення суду у справі № 295/13367/15-ц державним виконавцем не дотримано порядку виконання рішення про вселення стягувача, передбаченого ст. 67 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим визнає його бездіяльність неправомірною та зобов`язує вжити заходів примусового виконання рішення, передбачених зазначеним законом.

Поряд із тим, судом враховуються роз`яснення п. 18 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6 стосовно того, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

З урахуванням наведеного відсутні правові підстави зобов`язувати державного виконавця вселити стгувача в зазначену квартиру, оскільки заявлена вимога по суті є аналогічною позовній вимозі щодо вселення позивача в квартиру, а державний виконавець зобов`язаний вжити передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи, спрямовані на примусове виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 19, 124 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 76-82, 260, 353, 450, 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Янчинської Оксани Станіславівни щодо не вселення ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 на виконання рішення суду в цивільній справі № 295/13367/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про вселення у житлове приміщення.

Зобов`язати головного державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Янчинську Оксану Станіславівну вжити передбчені Законом України «Про виконавче провадження» заходи на вселення ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 на виконання рішення суду в цивільній справі № 295/13367/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про вселення у житлове приміщення.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повна ухвала суду складена 21.02.2020 року.

Суддя Л.М. Семенцова