Постанова

Іменем України

19 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 727/9723/18

провадження № 61-12667св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Дундар І. О. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Чернівецька міська рада,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Чернівецької міської ради на постанову Чернівецького апеляційного суду від 12 червня 2019 року у складі колегії суддів: Височанської Н. К., Лисака І. Н., Перепелюк І. Б.,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення міської ради.

Позов мотивовано тим, що 17 грудня 1996 року ним був придбаний житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до даних інвентаризації земель на момент придбання даного домоволодіння, станом на 1954 рік, за будинком закріплена земельна ділянка площею 0,1656 га.

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 02 грудня 1997 року №882/23 йому було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та в тимчасове користування для ведення городництва земельну ділянку площею 0,0656 га.

Право тимчасового користування земельною ділянкою площею 0,0656 га оформлено договором на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) №897 від 07 квітня 1998 року, договором оренди земельної ділянки від 27 грудня 2004 року з додатками, договором оренди землі № 6122 від 22 жовтня 2009 року з додатками.

Згідно з п. 3.1 Договору оренди землі №6122 від 22 жовтня 2009 року він отримав право на користування земельною ділянкою площею 0,0656 га (кадастровий номер :67:001:0119), строком на п`ять років до 22 жовтня 2014 року включно.

Рішенням 56-ї сесії 6-го скликання Чернівецької міської ради від 03 листопада 2014 року №1392 «Про розгляд звернень громадян щодо надання земельних ділянок в оренду, поновлення договорів оренди землі, надання дозволів на складання проектів відведення та затвердження проектів відведення земельних ділянок в оренду, визнання такими, що втратили чинність і внесення змін до окремих рішень з цих питань» йому відмовлено у поновленні терміну оренди земельної ділянки з підстав виникнення конфліктної ситуації.

Постановою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 16 липня 2015 року та ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2016 року позов ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради задоволений. Зазначене рішення сесії Чернівецької міської ради від 03 листопада 2014 року № 1393 в частині відмови у поновленні терміну оренди земельної ділянки визнано протиправним.

У зв`язку з набранням законної сили вказаних судових рішень та у відповідності до статті 33 Закону України «Про оренду землі» 20 вересня 2016 року ним була подана заява до Чернівецької міської ради про поновлення терміну оренди спірної земельної ділянки.

29 вересня 2016 року від Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради ним отримано листа, в якому його повідомили про відмову в поновлені договору та необхідності звільнити земельну ділянку.

Не погодившись з відповіддю Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради ним подано позов про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання винести на розгляд засідання пленарної сесії Чернівецької міської ради питання про поновлення терміну оренди земельної ділянки, який постановою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 29 грудня 2016 року було задоволено.

Рішенням Чернівецької міської ради від 12 квітня 2017 року № 673 «Про розгляд звернень громадян щодо надання земельних ділянок в оренду, поновлення договорів оренди землі, надання дозволів на складання проектів відведення і затвердження проектів відведення земельних ділянок в оренду, визнання такими що втратили чинність, та внесення змін до окремих пунктів рішень з цих питань» йому відмовлено у поновленні терміну оренди земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0656 га (кадастровий номер :67:001:0119), у зв`язку із тим, що частина земельної ділянки перебуває у межах «червоних ліній» та відноситься до земель загального користування (проїзна частина дороги - провулок Староленківський).

Вважає дане рішення незаконним та таким, що порушує його право на користування земельною ділянкою.

Зокрема, зазначав, що тривалий час користується земельною ділянкою, межі земельної ділянки з 1997 року є незмінними і фактично обмежені огорожею. Він належним чином виконував умови договору оренди та сплачував орендну плату. Про будь-які заперечення з боку Чернівецької міської ради щодо поновлення договору оренди він не повідомлявся.

У Департаменті містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради відсутній детальний план території, який би визначав «червоні лінії» та відповідно до вимог статей 19, 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» був розроблений і затверджений виконавчим органом міської ради.

Просив визнати протиправним та скасувати пункт 39 рішення Чернівецької міської ради від 12 квітня 2017 року № 673 «Про розгляд звернень громадян щодо надання земельних ділянок в оренду, поновлення договорів оренди землі, надання дозволів на складання проектів відведення і затвердження проектів відведення земельних ділянок в оренду, визнання такими, що втратили чинність, та внесення змін до окремих пунктів рішень з цих питань».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Садгірського районного суду міста Чернівці від 14 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем в порушення умов договору оренди землі було незаконно побудовано огорожу та висаджено зелені насадження, а тому у відповідача відсутній обов`язок продовжувати право оренди землі. Крім цього, частина земельної ділянки, яку орендував позивач, відноситься до земель загального користування та в силу Закону України «Про автомобільні дороги» не може передаватися в оренду.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 12 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 14 лютого 2019 року скасовано, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано пункт 39 рішення Чернівецької міської ради № 673 «Про розгляд звернень громадян щодо надання земельних ділянок в оренду, поновлення договорів оренди землі, надання дозволів на складання проектів відведення і затвердження проектів відведення земельних ділянок в оренду, визнання такими, що втратили чинність, та внесення змін до окремих пунктів рішень з цих питань» від 12 квітня 2017 року.

Стягнуто з Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1 761,20 грн.

Постанова суду апеляційної інстанцій мотивована тим, що спірна земельна ділянка з самого початку передачі її в оренду знаходилася у межах «червоних ліній» і дана обставина не заважала Чернівецькій міській раді передавати її в оренду. Чинне законодавство не містить заборони передавати в оренду земельні ділянки, які знаходяться в межах «червоних ліній» та відносяться до земель загального користування, в тому числі передавати в оренду фізичним особам для обслуговування будинку, господарських будівель та споруд. Вимоги статті 83 ЗК України стосуються виключно заборони передання у власність таких земельних ділянок, а не в оренду. Будь-якого рішення про зміну цільового призначення спірної земельної ділянки в установленому порядку міська рада не приймала.

Короткий зміст вимог наведених у касаційній скарзі

У липні 2019 року Чернівецька міська рада через засоби поштового зв`язку подала касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Чернівецького апеляційного суду від 12 червня 2019 року та залишити в силі рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 14 лютого 2019 року.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції не вірно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні відносини, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи. Судом допущено порушення вимог статей 39, 40 ЗК України, частин першої-п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі», Закону України «Про автомобільні дороги».

Аргументи інших учасників справи

У серпні 2019 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Чернівецького апеляційного суду від 12 червня 2019 року залишити без змін.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 11 липня 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу.

У липні 2019 року матеріали цивільної справи № 727/9723/18 надійшли до Верховного Суду та 10 липня 2019 року передані судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів приймає аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до рішення Чернівецької міської ради від 25 червня 2009 року № 972 «Про зміну цільового призначення земельних ділянок та внесення змін в раніше прийняті рішення» та договору оренди землі № 6122 від 22 жовтня 2009 року був користувачем земельної ділянки загальною площею 0,0656 га (кадастровий номер :67:001:0119) з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Рішенням Чернівецької міської ради від 27 березня 2014 року № 1171 затверджено Генеральний план м. Чернівців, викопіювання з Генерального плану м. Чернівці район вул . Староленківської - провулку Староленківського.

Згідно пункту 7.4.12 договору оренди землі № 6122 від 22 жовтня 2009 року орендодавець зобов`язаний не здійснювати будівництво в межах «червоних ліній», які нанесені на кадастровому плані земельної ділянки.

За змістом пункту 39 рішення Чернівецької міської ради від 12 квітня 2017 року № 673 «Про розгляд звернень громадян щодо надання земельних ділянок в оренду, поновлення договорів оренди землі, надання дозволів на складання проектів відведення і затвердження проектів відведення земельних ділянок в оренду, визнання такими що втратили чинність, та внесення змін до окремих пунктів рішень з цих питань» позивачу відмовлено у поновленні терміну оренди земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0656 га (кадастровий номер :67:001:0119), для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, у зв`язку із тим, що частина земельної ділянки перебуває у межах «червоних ліній» та відноситься до земель загального користування (проїзна частина дороги - провул. Староленківський) (підстава: стаття 18 Закону України «Про автомобільні дороги»).

Відповідно до частини десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 в порушення умов договору та закону побудовано огорожу та висаджено зелені насадження на земельній ділянці, яка відповідно до кадастрового плану та викопіювання з Генерального плану м. Чернівців входить в межі провулку Староленківського в м. Чернівці та відноситься до земель загального користування.

Огорожа та зелені насадження, встановлені на земельній ділянці, яка є складовою вул. Староленківської в м. Чернівці, в межах «червоних ліній» цієї вулиці та ускладнює видимість проїжджої частини, що перешкоджає руху транспортних засобів та не відповідає умовам безпеки руху транспортних засобів та пішоходів, що заборонено законом.

Згідно із частиною 18 Закону України «Про автомобільні дороги» складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування. Межі вулиці за її шириною визначаються «червоними лініями». Розташування будь-яких об`єктів, будівель, споруд або їх частин у межах «червоних ліній» вулиці не допускається.

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

16 березня 2017 року рішення Садгірського районного суду м. Чернівці, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 19 червня 2017 року у справі № 726/1846/16, позов Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про демонтаж огорожі та звільнення земельної ділянки від зелених насаджень, задоволено,зобов`язано ОСОБА_1 демонтувати огорожу та видалити зелені насадження за адресою АДРЕСА_1 , які розташовані на земельній ділянці згідно кадастрового плану, який внесений в базу даних Управління Держкомзему в м. Чернівці, від точки «А» до точки «Б» включно та в сторону точки «В» на відстань 2 метри.

08 липня 2019 року постановою Верховного Суду рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 16 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 19 червня 2017 року у справі № 726/1846/16 залишено без змін.

У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною третьою статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), зазначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частиною другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюються в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 123 ЗК України, особа зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до положень, визначених статтею 122 цього Кодексу, перебувають у власності або користуванні такі земельні ділянки.

За змістом частини чотирнадцятої статті 123 ЗК України підставою відмови у наданні дозволу щодо відведення земельної ділянки, може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань, використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з листом Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин № 04/01-08/1-115 від 27 січня 2017 року, вбачається, що ОСОБА_1 пропонувалося, у разі його погодження, надати дозвіл на поділ земельної ділянки загальною площею 0,0656 га (кадастровий номер :67:001:0119) з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , на дві земельні ділянки, таким чином відокремити земельну ділянку, що відноситься до земель загального користування і перебуває в межах «червоних ліній».

Проте, як вбачається з пояснень позивача, він відмовився від даної пропозиції, поставивши умову, щоб всі витрати по виготовленню технічної документації несла Чернівецька міська рада.

Отже, встановивши, що відповідачем прийнято рішення відповідно до вимог закону, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Під час дослідження доказів та встановлення фактів у справі судом першої інстанції не були порушені норми процесуального права, правильно застосовані норми матеріального закону, тому рішення суду є законним і обґрунтованим.

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена без додержання норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, постанову апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 413, 416, 419 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Чернівецької міської ради задовольнити.

Постанову Чернівецького апеляційного суду від 12 червня 2019 року скасувати, рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 14 лютого 2019 року залишити в силі.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасована постанова Чернівецького апеляційного суду від 12 червня 2019 року втрачає законну силу та подальшому виконанню не підлягає.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. О. Дундар

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук