Справа № 138/2413/16-ц
Провадження №:2/138/8/20
РІШЕННЯ

Іменем України

07 лютого 2020 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого, судді: Цибульського О.Є.,

з участю: секретаря Спічко А.В.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення від спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину, встановлення факту прийняття спадщини та усунення від спадкування, мотивуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5 . Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 . Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 залишились позивач, його брат ОСОБА_6 , які спадщину прийняли вступивши в фактичне управління спадковим майном, та дружина померлого ОСОБА_7 , яка спадщину прийняла та оформила її.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат позивача ОСОБА_6 . Після його смерті залишилась спадщина, до складу якої, зокрема, входить 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 та частка даної квартири, успадкована померлим, проте не оформлена за життя. Спадщину після його смерті прийняв його син, відповідач по справі ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_7 . Після її смерті залишилась спадщина у виді 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 . Після її смерті спадкоємцем за заповітом залишився позивач, який спадщину прийняв та оформив її у встановленому законом порядку.

Однак, при оформленні спадкових прав позивача після смерті батьків, нотаріус не врахувала факту прийняття ним спадщини після смерті батька, а відповідну відмову від його прав на спадкове майно позивач не давав. Тобто, нотаріус не вірно встановила розмір частки, який підлягає спадкуванню. Позивач вважає, що має право на спадкування 1/3 частки батька у спадковій квартирі, що складає 1/9 частки всієї квартири та 1/9 частки, успадкованої ним після смерті матері, а всього 2/9, а не 1/6 частки всієї спадкової квартири.

Крім того, позивач зазначає, що відповідач по справі ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві ОСОБА_6 , який через тяжку хворобу був у безпорадному стані й внаслідок чого помер. Позивач доглядав за братом, здійснював його лікування, тоді як відповідач ухилявся від таких дій.

Враховуючи вище викладене, позивач просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.02.2004, видане державним нотаріусом Могилів-Подільської міської державної нотаріальної контори Малярчук Т.М. після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 , зареєстроване в реєстрі за № 2-177, та свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26.09.2014, видане державним нотаріусом Могилів-Подільської міської державної нотаріальної контори Малярчук Т.М. на користь ОСОБА_3 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 , зареєстроване в реєстрі за № 2-1714; встановити факт прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; усунути від спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 його сина ОСОБА_4 .

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07.02.2020 закрито провадження в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та встановлення факту прийняття спадщини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Позивач зазначив, що його брат ОСОБА_6 хворів з 2008 року. Інвалідність йому була встановлена в 2009 році, він зламав ногу в тазобедреному суставі, робили 4 операції, близько 200 000 грн. було витрачено на його лікування. При ньому брат декілька разів дзвонив своєму сину - відповідачу по справі, щоб він допоміг йому матеріально, проте такої допомоги не отримав. Потім він захворів на туберкульоз. Відповідачу було відомо, що його батько хворів. Після смерті свого брата до нотаріуса з заявою на прийняття спадщини він не звертався.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, в задоволенні позову просив відмовити, суду пояснив, що жодних доказів, щодо ухилення відповідача від покладених на нього обов`язків по утриманню батька суду надано не було. Відповідач періодично приїзжав на Україну та відвідував батька та свою бабусю. Допомагав їм матеріально.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надала показання, що ОСОБА_3 дійсно опікувався братом ОСОБА_6 під час хвороби останнього, доглядав як за ним, так і за матір`ю. Мати позивача - це подруга її матері. Відповідача вона ніколи не бачила, знає про нього зі слів матері позивача.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні надала наступні показання, відповідач по справі її племінник. Проживав з батьком з 9 до 18 років. В 1996 році поїхав до матері, яка проживала в Росії в Тюменській області, м. Урай. В 2002 році він поїхав на постійне місце проживання в м. Урай. З 2002 року відповідач приїзжав з сім`єю на Україну, потім сам. За рік до операції батька, в зв`язку з переломом, відповідач захворів, йому робили операцію на хребті. Коли батько відповідача помер він приїжджав на похорони, матеріальні розходи взяв на себе, коштами розпоряджалася вона сама. Мати позивача в той час знаходилась в будинку пристарілих. За півроку до смерті батька відповідач приїзжав на Україну з жінкою та двома дітьми у відпустку. Проживав у неї в м. Ямпіль, декілька разів відвідував батька та свою бабусю. Також відповідач приїзжав на Україну через 2 роки після операції батька. Наскільки їй відомо він надавав йому особисто кошти.

Суд, заслухавши позивача та його представника, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав:

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (т.1, а.с.10).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 7 від 13.10.2015, батьками ОСОБА_6 є ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (т.1, а.с.11).

Згідно дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_7, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 належали по 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 . Підстава: наказ; дата: 30.11.1993; номер: 636 (т.1, а.с.245).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 . Дана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (т.1, а.с.8).

Згідно довідки виданої виконкомом Хоньковецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, ОСОБА_7 здійснювала поховання ОСОБА_5 та проживала з ним до дня його смерті (т.1, а.с.12).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.02.2004 року, після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , його дружина ОСОБА_7 є власником 1/3 частини квартири під номером АДРЕСА_1 (т.1 а.с.14).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.09.2014 року, зареєстроване в реєстрі за № 2-1714, після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , її син ОСОБА_6 є власником 1/6 частки квартири під номером АДРЕСА_1 (т.1 а.с.15,171).

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (т.1, а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 (т.1, а.с.7).

Після смерті ОСОБА_7 , було заведено спадкову справу, що підтверджується її копією (т.1, а.с.141-172).

З матеріалів спадкової справи № 285/2013 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 слідує, що спадкоємцями, які прийняли спадщину в строк, передбачений ст. 1270 ЦК України є позивач та відповідач за правом представлення після смерті ОСОБА_6 , що підтверджується їх заявами про прийняття спадщини (т.1, а.с.142, 161,162).

Згідно довідки № 337 від 07.06.2013 Могилів-Подільського КП МБТІ, після смерті ОСОБА_7 залишилось спадкове майно, а саме 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 (т.1, а.с.159).

Відповідно до заповіту від 05.10.2004, ОСОБА_7 заповіла належну їй частину квартири АДРЕСА_1 своєму синові ОСОБА_3 (т.1, а.с.164).

За правилами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно довідки № 41 від 04.01.2013 Могилів-Подільського МКП «Житловокомунгосп», ОСОБА_6 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 до дня своєї смерті. За вказаною адресою інших осіб зареєстровано не було (т.1, а.с.127).

Після смерті ОСОБА_6 була заведена спадкова справа, що підтверджується її копією (т.1, а.с.123-132).

З матеріалів спадкової справи № 2/2013 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 слідує, що єдиним спадкоємцем, який виявив намір оформити свої спадкові права на його спадкове майно залишився відповідач, ОСОБА_4 (т.1, а.с.125).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач також приїзжав на України та зустрічався зі своїм батьком, що підтверджують зроблені фотознімки 15.07.2012 року (т.2, а.с.134-136).

Крім того, стороною позивача надані документи на підтвердження тієї обставини, що позивач здійснював газифікацію спірної квартири та по поліпшенню її умов (т.2, а.с.171-183).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 1224 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України.

Згідно частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01 квітня 2019 року по справі №752/12158/14-ц виклав правовий висновок, згідно якого для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин:

- ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання;

- перебування спадкодавця у безпорадному стані;

- потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Верховний Суд вказав, що лише при одночасному настанні наведених обставин та їх доведеності в сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

При цьому, факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади).

Також, слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для життєдіяльності спадкодавця, наявність можливості для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно листа № 01/01-05/1613 від 25.07.2017 КУ «Могилів-Подільська ОЛІЛ», ОСОБА_6 , був оглянутий ЛКК Могилів-Подільського МТМО 18.07.2011 та направлений у травматологічну МСЕК у зв`язку з переломом шийки лівого стегна. Рішенням травматологічної МСЕК визнаний інвалідом ІІ групи. ОСОБА_7 оглянута ЛКК Могилів-Подільського МТМО у грудні 2012 року, документи направлені у Могилів-Подільську МРМСЕК, рішенням якої визнана інвалідом І групи внаслідок загального захворювання (т.2, а.с.25).

Крім того, відповідно до листа № 2674/06-72/020 від 26.07.2017 Могилів-Подільського об`єднаного управління ПФУ Вінницької області, ОСОБА_7 отримувала пенсію за віком починаючи з 01.03.1998 по грудень 2012 року включно. Починаючи з 01.01.2013 виплата пенсії припинена в зв`язку з виїздом особи до іншого району, атестат про зняття з обліку від 21.12.2012 № 176. Також, в електронному особовому рахунку є інформація визнання ОСОБА_7 інвалідом 1-ї групи підгрупи Б внаслідок загального захворювання з 16.11.2012 безстроково, підстава - довідка МСЕК серія 10 АББ № 301327, видана 26.11.2012 (т.2, а.с.26).

Факт того, що ОСОБА_6 перебував на лікування підтверджується: оригіналом індивідуальної програми реабілітації інваліда № 617 від 21.05.2010; консультативним заключенням від 22.06.2012; листом № 01-23/288 від 20.01.2009 виконкому Могилів-Подільської міської ради, згідно якого ОСОБА_6 отримав складний перелом ноги, переніс операцію, затрати на яку склали 10000,00 грн. потребує післяопераційної реабілітації; листом № 0-23/316 від 22.01.2009 виконкому Могилів-Подільської міської ради, згідно якого виконком Могилів-Подільської міської ради просить надати матеріальну допомогу ОСОБА_6 на придбання ліків (т.2, а.с.27-31, 32, 33, 34).

Крім того, незадовільний стан здоров`я ОСОБА_6 у зв`язку з хворобою підтверджується, наданими медичними документами з КЗ «Могилів-Подільський обласний протитуберкульозний санаторій для дорослих», та оглянутою в судовому засіданні амбулаторною картою на ім`я ОСОБА_6 (т.1, а.с.177,178-200, 224-228).

Також суду було надано копії титульних листків розрахункової книжки за квартирну плату АДРЕСА_2 та розрахункової книжки для внесення платежів за воду та каналізацію по лічильнику, та газу, згідно яких здійснювалися платежі за користування квартирою, яка вказана як спадкова (т.1, а.с.99-101).

Таким чином, в ході судового розгляду твердження позивача про те, що він доглядав за ОСОБА_6 на час лікування останнього знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Разом з тим, вказані вище докази підтверджують лише той факт, що ОСОБА_6 потребував лікування у зв`язку з хворобою.

Проте, жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_6 перебував в безпорадному стані позивачем надано не було і така обставина не була достеменно встановлена в ході судового розгляду.

Крім того, в матеріалах справи взагалі відсутні докази, які підтверджують що у відповідача була фінансова можливість надавати матеріальну допомогу батьку з урахуванням його місця проживання в м. Урай Тюменської області Російської Федерації.

Позивач також не надав суду докази, які підтверджують, що ОСОБА_6 потребував такої допомоги саме від відповідача. Крім того, судом також не було встановлено факт ухилення відповідача від надання спадкодавцеві допомоги.

Таким чином, зважаючи на викладене суд вважає недоведеним твердження позивача про наявність підстав для усунення ОСОБА_4 від спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , а тому в задоволенні позову в цій частині позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного вище та керуючись ст. 1224, 1259, 1261 ЦК України, ст. 4-13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-268, 273, 354,355 ЦПК України ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення від спадкування, - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

- позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_3 ;

- представник позивача: адвокат Королюк Оксана Вікторівна, місце здійсненні адвокатської діяльності : вул. Київська, 32/1, м. Могилів-Подільський Вінницької області;

- відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ;

- представник відповідача: адвокат Вітвіцький Олександр Юрійович, місце здійсненні адвокатської діяльності: вул. Свободи, 116, м. Ямпіль Вінницької області.

Повний текст рішення суду складений 17.02.2020.

Суддя: О.Є.ЦИБУЛЬСЬКИЙ