ПОСТАНОВА

Іменем України

11 лютого 2020 року м. Кропивницький

справа № 389/1566/19

провадження № 22-ц/4809/262/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Кіселика С.А., (суддя - доповідач),

суддів: Єгорової С.М., Мурашка С.І.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 ;

відповідачі:

- ОСОБА_2 ;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЕРМАГ»,

третя особа Управління Держпраці у Кіровоградській області,

за участі секретаря судового засідання Савченко Н.В.,

розглянувши порядку спрощеного позовного провадження в місті Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2019 року у складі судді Українського В.В. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРМАГ», ТРЕТЯ ОСОБА Управління Держпраці у Кіровоградській області, про визнання недійсним трудового договору внаслідок його фіктивності,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2019 року позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила визнати недійсним внаслідок фіктивності трудовий договір, укладений 21.03.2019 між неповнолітньою ОСОБА_2 та ТОВ «ФЕРМАГ» та застосувати наслідки недійсності вказаного договору.

В обґрунтування позову зазначила, що вона є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час донька позивача, не досягнувши повноліття, потрапила під негативний вплив дорослої особи, створила конфліктну ситуацію в сім`ї і пішла жити до цього чоловіка. Для встановлення повної цивільної дієздатності ОСОБА_3 звернулася до суду із такою заявою. Підставою для надання їй повної цивільної дієздатності вказала своє працевлаштування в ТОВ «ФЕРМАГ». 21 березня 2019 року між нею та ТОВ «ФЕРМАГ», в особі директора, який діє на підставі Статуту та Наказу про призначення, ОСОБА_4 , укладений трудовий договір, за яким ОСОБА_3 приймається на роботу до товариства на посаду менеджера (управителя) в оптовій торгівлі. Позивач вважає, що цей договір укладений не за для настання реальних наслідків у вигляді роботи ОСОБА_3 у товаристві, а лише з метою достроково отримати їй повну цивільну дієздатність. Аміна, яка має лише базову середню освіту із березня 2019 року не ходить до жодного навчального закладу, за своїм освітньо-кваліфікаційним рівнем ніяк не може відповідати цій отриманій посаді та виконувати покладену на неї роботу менеджера в оптовій торгівлі, де потребується як мінімуму вища економічна освіта та досвід роботи. Заробітної плати ОСОБА_3 не отримує, податків та ЄСВ роботодавець не платить, що дозволяє зробити обґрунтований висновок про фіктивність укладеного договору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанцій та мотиви його прийняття

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРМАГ», третя особа Управління Держпраці у Кіровоградській області, про визнання недійсним трудового договору внаслідок його фіктивності - задоволено.

Визнано недійсним внаслідок фіктивності трудовий договір, укладений 21.03.2019 між неповнолітньою ОСОБА_2 та ТОВ «ФЕРМАГ».

Скасовано наказ № 11-к від 21.03.2019 по ТОВ «ФЕРМАГ» про прийняття ОСОБА_2 на посаду менеджера (управителя) по оптовій торгівлі за основним місцем роботи з 22.03.2019 зі скороченою тривалістю робочого часу відповідно до ст. 51 КЗпП України, підстава трудовий договір від 21.03.2019.

Скасовано запис за № 1 в трудовій книжці НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про її прийняття на роботу то ТОВ «ФЕРМАГ» на посаду менеджера (управителя) в оптовій торгівлі.

Скасовано повідомлення, подане 21.03.2019 ОСОБА_4 як керівником ТОВ «ФЕРМАГ» до Знам`янської ДПІ Олександрійського управління Головного управління ДФС в Кіровоградській області за вхідним № 4480 про прийняття на роботу працівника ОСОБА_2 .

Стягнуто з ТОВ «ФЕРМАГ» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Стягнуто з ТОВ «ФЕРМАГ» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у сумі 10000 (десять тисяч) грн.

Задовольняючи позов суд дійшов висновку, що встановлені судом обставини свідчать про умисел обох сторін правочину приховати справжні наміри учасників правочину, а саме надання повної цивільної дієздатності особі, яка досягла шістнадцяти років і працює за трудовим договором. Судом встановлено, що обґрунтованими є доводи позивача про те, що спірний трудовий договір може бути кваліфікований як правочин, який не був спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні її вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оспорюваний договір не є правочином у розумінні ст..202 ЦК України, на який поширюються передбачені нормами ст..ст.203, 215 ЦК України загальні вимоги щодо чинності правочину та який може бути визнаний недійсним із передбачених ЦК України підстав із застосуванням наслідків недійсності правочину. Таким чином рішення суду першої інстанції вважає незаконним.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_5 адвокат Перемот О.Г. просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки стороною позивача доведено належними та допустимими доказами, що спірний трудовий договір може бути кваліфікований як правочин, який не був спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи

Судом встановлено, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю її є ОСОБА_1 , батьком є ОСОБА_6 (а.с.5-7). Відповідно до відповіді відділу освіти виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області, ОСОБА_2 з 01 вересня 2018 року навчалася в 10 класі Знам`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №6, з 14 березня 2019 року школу не відвідувала без поважних причин. Відповідно до Постанови Управління Превентивної діяльності ГУНП від 14 березня 2019 року про поміщення неповнолітньої до комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради, була поміщена до вищезазначеного закладу (а.с. 19-23). Сім`я проживає у АДРЕСА_1 . Соціальним педагогом спільно з спеціалістом селищної ради по роботі з молоддю складено акт обстеження умов проживання ОСОБА_3 , за висновками якого батьками ОСОБА_7 створено належні умови для навчання та проживання дитини.

На підставі договору про організацію навчання вихованців комунального закладу «центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради для отримання відповідного рівня загальноосвітньої підготовки, ОСОБА_2 26 березня 2019 року була тимчасово зарахована до 10 класу комунального закладу «Навчально-виховне об`єднання «Загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів, ліцей «Сокіл», та відрахована із закладу в зв`язку з вибуттям 05 квітня 2019 року.

21 березня 2019 року між ТОВ «ФЕРМАГ» та ОСОБА_2 укладений трудовий договір, відповідно до якого ОСОБА_2 приймається на посаду менеджера (управителя) в оптовій торгівлі товариства без випробувального терміну. Роботодавцем заведена трудова книжка на ім`я ОСОБА_7 НОМЕР_1 , де зроблений перший запис про прийняття на роботу до товариства на посаду менеджер (управитель) в оптовій торгівлі, наказ № 14-К від 21.03.2019 (а.с. 9-10).

Керівником ТОВ «ФЕРМАГ» ОСОБА_8 .С. 21.03.2019 подано повідомлення до Знам`янської ДПІ Олександрійського управління ГУ ДФС у Кіровоградській області про прийняття на роботу ОСОБА_5 (а.с. 13) .

Відповідно до інформаційної довідки Знам`янської ДПІ Олександрійського управління ГУ ДФС у Кіровоградській області, звітність за період з 01.01.2018 по 15.09.2019 щодо діяльності ТОВ «ФЕРМАГ» до податкової інспекції не подавалися (а.с. 16).

Згідно відомостей з інформаційного фонду державного реєстру фізичних осіб Міндоходів України про суми виплачених доходів та утримання податків, ОСОБА_2 за перший та другий квартал 2019 року отримала дохід лише від АТ «Універсал Банк», дані про отримання заробітної плати відсутні (а.с. 79) .

Також відсутні індивідуальні відомості про особу ОСОБА_2 в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України. В довідці від 25.11.2019 № 3898 вказано про відсутність відомостей про страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) та інші дані, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (а.с. 11-112).

В провадженні Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває також цивільна справа за заявою ОСОБА_7 про надання їй повної цивільної дієздатності, як особі, яка досягла шістнадцяти років і працює за трудовим договором. Підставою є саме оспорюваний трудовий договір від 21.03.2019.

Провадження у суді апеляційної інстанції

Апеляційна скарга надійшла безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду через електронний суд і зареєстрована 12.12.2019 року.

На запит Кропивницького апеляційного суду від 12.12.2019 року справа надійшла до апеляційного суду 23.12.2019 року.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 16 грудня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 23 грудня 2019 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 09 січня 2020 року справу призначено до розгляду.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

В судове засідання апеляційного суду відповідачі не з`явилися про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками, від ОСОБА_5 та представника ТОВ «Фермаг» надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до положень ч.1 ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки учасники справи про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглянути справу без участі осіб, які не з`явилися, що відповідає положенням ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду відповідає зазначеним вимогам закону.

Відповідно до ст. ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України).

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а обов`язок надання доказів покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини п`ятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з частинами першою, третьою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання і момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 9 КЗпП України визначено, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю, є недійсними.

Аналогічні гарантії закріплені у статті 22 Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до статті 9-1 КЗпП України підприємства, установи, організації в межах своїх повноважень і за рахунок власних коштів можуть встановлювати додаткові порівняно з законодавством трудові і соціально-побутові пільги для працівників. Підприємство може матеріально заохочувати працівників медичних, дитячих, культурно-освітніх, учбових і спортивних закладів, організацій громадського харчування і організацій, що обслуговують трудовий колектив і не входять до його складу.

Згідно з частиною першою статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Враховуючи, що відповідно до статті 21 КЗпП України предметом трудового договору (контракту) є праця (трудова функція) особи, яка є об`єктом саме трудових правовідносин, які повною мірою врегульовані трудовим законодавством (зокрема статтями 3, 7, 9, 91 , 44 КЗпП України) положення ЦК України щодо умов дійсності правочину та правових наслідків недійсності правочину не підлягають застосуванню для регулювання суспільних відносин, які виникають у зв`язку з укладенням трудового договору (контракту).

Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року в справі № 6-530цс15.

Отже, суд першої інстанції, встановивши наявність між сторонами договору трудових правовідносин, які регулюються нормами трудового й спеціального законодавства, та не прийнявши докази які підтверджують факт укладення цього договору саме у зв`язку з існуванням трудових правовідносин, дійшов не правильного висновку про те, що оспорюваний договір є правочином у розумінні статті 202 ЦК України, на який поширюються передбачені нормами статей 203, 215 ЦК України загальні вимоги щодо чинності правочину та який може бути визнаний недійсним із передбачених ЦК України підстав із застосуванням наслідків недійсності правочину.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що зміст трудового договору від 23 березня 2019 року відповідає ст. 24 КЗпП України, при його укладенні, виконанні, укладений з ініціативи ОСОБА_7 , відповідач була впевнена, що цей трудовий договір спрямований на реальне настання правових наслідків.

Укладений трудовий договір стосується прав та обов`язків лише робітника - ОСОБА_7 та роботодавця і будь яких прав третьої особи не порушує.

Звертаючись до суду із цим позовом, позивач посилалась зокрема на те, що метою укладення спірного трудового договору від 23 березня 2019 року є створення обставини завдяки якій може бути задоволено заяву ОСОБА_7 про надання їй повної дієздатності.

Однак, позивач не надала суду переконливих доказів, що факт набуття відповідачем повної дієздатності будь яким чином порушує права позивача.

Доводи позивача щодо настання можливої матеріальної відповідальності ОСОБА_1 не ґрунтуються на Законі та на доказах, оскільки договори про повну матеріальну відповідальність, у відповідності до ст. 1351 КЗпП України, із працівниками які не досягли вісімнадцятирічного віку, не укладаються, а за відсутності такого договору працівник не може нести повну матеріальну відповідальність.

Згідно положень ст. 188 КЗпП України не допускається прийняття на роботу осіб молодше шістнадцяти років.

За згодою одного із батьків або особи, що його замінює, можуть, як виняток, прийматись на роботу особи, які досягли п`ятнадцяти років.

Для підготовки молоді до продуктивної праці допускається прийняття на роботу учнів загальноосвітніх шкіл, професійно-технічних і середніх спеціальних навчальних закладів для виконання легкої роботи, що не завдає шкоди здоров`ю і не порушує процесу навчання, у вільний від навчання час по досягненні ними чотирнадцятирічного віку за згодою одного з батьків або особи, що його замінює.

Із вищенаведеної норми права вбачається, що працевлаштування неповнолітньої особи, якій виповнилось шістнадцять років, не потребує отримання дозволу батьків.

А отже, оскільки ОСОБА_2 , на час укладення трудового договору, виповнилось шістнадцять років то сумніви представника позивача, висловлені у відзиві на апеляційну скаргу щодо наявності у неповнолітньої ОСОБА_5 права самостійно укладати трудовий договір не ґрунтується на Законі.

Не ґрунтуються на Законі і сумніви представника позивача щодо права неповнолітньої особи подавати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у справі, де в її інтересах в якості представника був залучений орган опіки виконавчого комітету Знам`янської міської ради. Так частина 2 статті 47 ЦПК України надає можливість неповнолітнім особам віком від 14 до 18 років особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, колегія суддів дійшла висновку, що відсутність перерахувань відповідних платежів до пенсійного фонду та податкової не свідчать про відсутність трудових правовідносин, а є підставою для притягнення роботодавця до відповідальності.

Зважаючи на те, що позивач звертаючись із позовом просила визнати трудовий договір не дійсним з тих підстав, що при укладенні договору сторони знали, що його умови виконуватись не будуть і при укладенні спірного трудового договору сторони не мали наміру працевлаштувати ОСОБА_5 , вона жодного дня не працювала в ТОВ «Фермаг» на підставі трудового договору від 23 березня 2019 року, і тому цей договір є фіктивним на підставі ст.234 ЦК України, колегія суддів дослідивши зазначені доводи позивача дійшла висновку, що навіть за можливості вважати даний договір цивільно - правовим, заявлений позов не може бути задоволено, оскільки зазначений договір не порушує цивільних прав позивача.

Висновки суду апеляційної інстанції

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при вирішенні спору порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи та наявним у справі доказам, що згідно з п.п. 3, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та постановлення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подання апеляційної скарги ОСОБА_2 сплачено 1152 грн. 60 коп. судового збору, які підлягають стягненню на її користь з позивача.

Керуючись ст. 367,ст. 368, ст. 374, ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2019 року скасувати та постановити нове судове рішення.

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_7 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРМАГ», третя особа Управління Держпраці у Кіровоградській області, про визнання недійсним трудового договору внаслідок його фіктивності, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 1152 грн. 60 коп. судового збору сплаченого за подачу апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 21 лютого 2020 року.

Головуючий С.А.Кіселик

Судді: С.М. Єгорова

С.І.Мурашко