Справа № 466/5453/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2020 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Едера П. Т.

з участю: секретаря Репети К. М.

представника позивача Шевченко М. І.

представника відповідача ОСОБА_1 І. І.

представника третьої особи Тістик М. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережеві та комунікаційні системи», ОСОБА_2 , з участю третьої особи на стороні позивача Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, третьої особи на стороні відповідачів: державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Тузяка Павла Тарасовича, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Куйбіда-Кришкевич Христини Василівни про скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,-

у с т а н о в и в:

05 липня 2019 року позивач Львівська міська рада звернулася у Шевченківський районний суд м. Львова з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережеві та комунікаційні системи», ОСОБА_2 , з участю третьої особи на стороні позивача Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, третьої особи на стороні відповідачів: державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Тузяка Павла Тарасовича, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Куйбіда-Кришкевич Христини Василівни про скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Стислий виклад позицій сторін.

Обґрунтування позивача.

Відповідно до відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, будинок по АДРЕСА_1 належить на праві комунальної власності територіальній громаді м. Львова. Реєстрація права комунальної власності проведена 25.08.2010.

Згідно з схематичного плану присадибної ділянки на АДРЕСА_2 (з 1990 року АДРЕСА_3 , знаходиться житловий 2-поверховий будинок та допоміжні будівлі: 3 сараї, 2 майстерні, адміністративна будівля.

Будівлі під літ. Б, Б-1, В, Г, Г-1 на АДРЕСА_1 є допоміжними будівлями приналежністю до житлового будинку на АДРЕСА_1 .

Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 27.03.2018 державний реєстратор Жирівської сільської ради Пустомитівського району Тузяк Павло Тарасович зареєстрував право приватної власності на нежитлові приміщення загальною площею 154,4 кв. м. на АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

Підставою виникнення права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зазначено: технічний паспорт, виданий ОКП ЛОР «БТІ та ЕО»; реєстраційне посвідчення, видане 15.01.1996 ОКП ЛОР «БТІ та ЕО»; розпорядження № 48 від 12.01.1996, видане Шевченківською районною адміністрацією; довідка № 861 від 01.03.2018, видана ОКП ЛОР «БТІ та ЕО».

Проте, згідно з інформації Шевченківської районної адміністрації від 03.09.2018, розпорядження № 48 від 12.01.1996 не існує. 12.01.1996 видавалися розпорядження №№ 11-28, проте жодне з цих розпоряджень не стосується нежитлового приміщення на АДРЕСА_1 , а розпорядження № 48 було прийняте 19.01.1996 «Про державну реєстрацію торговельно-виробничого приватного підприємства «Сандра».

Надана Шевченківською районною адміністрацією інформація підтверджується також належним чином засвідченою копією витягу з журналу реєстрації розпоряджень за 1996 рік.

Крім того, Шевченківська районна адміністрація повідомляє, що поштова адреса Замарстинівська, 71Б будівлі не присвоювалася.

Згідно довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» № 1574 від 21.03.2019 інвентаризаційна справа на будівлю в цілому на АДРЕСА_1 , а також реєстраційна справа на нежитлові приміщення за вищевказаною адресою у відділі технічної та юридичної інформації бюро не обліковуються. Інформація щодо реєстрації (в тому числі первинної) нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 Б з видачею реєстраційного посвідчення від 15.01.1996 та технічного паспорта від 14.04.1996 відсутня.

Таким чином, реєстрація права власності проведена державним реєстратором Тузяком П. Т. на підставі неіснуючих документів, які ні Шевченківська районна адміністрація, ні ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» ніколи не приймали.

ОСОБА_2 набув право власності на підставі неіснуючих документів, а тому не став належним власником спірних приміщень і не мав повноважень ними розпоряджатися.

Незважаючи на це, ОСОБА_2 , згідно з актом приймання-передачі від 03.07.2018 передав спірні приміщення в статутний фонд ТзОВ «Мережеві та комунікаційні системи».

При співставленні технічного паспорта на нежитлові приміщення на АДРЕСА_1 та схематичного плану присадибної ділянки на АДРЕСА_1 вбачається, що нежитлові приміщення, які зареєстровані за ТзОВ «Мережеві та комунікаційні системи» та будівлю сараю і майстерні, що є допоміжними будівлями до будинку по АДРЕСА_1 є одним і тим самим об`єктом нерухомого майна.

Внаслідок незаконної державної реєстрації права власності на нежитлові приміщення на АДРЕСА_1 було порушено права, майнові інтереси законного власника земельної ділянки та власника будинку - територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради.

На підставі викладеного позивач Львівська міська рада просить суд ухвалити рішення, яким скасувати рішення державного реєстратора Жирівської сільської ради Тузяка пала Тарасовича від 27.03.2018 індексний номер 40330046 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на нежитлові приміщення на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) та скасувати рішення приватного нотаріуса Куйбіди-Кришкевич Христини Василівни від 13.07.2018 індексний номер 42043935 про державну реєстрацію права власності ТзОВ «Мережеві та комунікаційні системи» на нежитлові приміщення на АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

16.10.2019 на адресу суду надійшла заява представника позивача Львівської міської ради про зміну предмета позову, у якій просить суд ухвалити рішення, яким скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №25441289 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на нежитлові приміщення на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) та скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №27027402 про державну реєстрацію права власності ТзОВ «Мережеві та комунікаційні системи» на нежитлові приміщення на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Обґрунтування заперечень відповідача.

30 вересня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ОСОБА_2 , у якому повністю заперечив позовні вимоги позивача, вважаючи їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відзив мотивує тим, що 12.01.1996 йому, ОСОБА_2 Шевченківською районною адміністрацією видано розпорядження № 48, яким надано в результаті реконструкції право приватної власності на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 .

В подальшому, 27.03.2018 державним реєстратором Жирівської сільської ради Тузяком П. Т. прийнято рішення про державну реєстрацію з відкриттям розділу, індексний номер 40330046 від 27.03.18, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності 25441289.

Надалі, як засновник, ОСОБА_2 передав вказане майно як вклад до статутного капіталу ТОB «Мережеві та комунікаційні системи» згідно акту приймання-передачі нерухомого майна від 03.07.18, а тому таке майно на даний час є власністю Товариства. Відповідач у відзиві зазначає, що державний реєстратор не може вважатися таким, що порушує права третіх осіб, якщо правомірно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і вносить запис про таку реєстрацію на підставі чинного та не скасованого рішення відповідного суб`єкта, який здійснює публічно-владні функції.

Справжність підписів на акті приймання-передачі майна або іншому документі, що підтверджує факт передачі такого майна, засвідчується відповідно до Закону України "Про нотаріат". Дані вимоги були дотримані зі сторони як приватного нотаріуса ЛМНО Куйбіди-Кришкевич Х. В., так і відповідачів ТОB «Мережеві та комунікаційні системи» та ОСОБА_2 повністю, а відтак, право власності виникло у передбачений законом спосіб, тому вважає, що підстави для скасування державної реєстрації відсутні.

Натомість зазначає, що позивачем суду не подано доказів встановлення порушення процедури внесення запису до Державного реєстру речових прав та наявність юридичних фактів щодо первинної реєстрації права власності на нежитлові приміщення загальною площею 154, 4 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , так і при прийнятті рішення приватним нотаріусом ЛМНО Куйбіди- ОСОБА_3 Х. В. від 13.07.18.

Крім того, у відзиві відповідач заперечує вимоги позивача про те, що інвентаризаційна справа за адресою: АДРЕСА_1 б не обліковується, інформація щодо реєстрації відсутня, первинна реєстрація незаконна, оскільки відповіддю Шевченківської районної адміністрації від 03.09.18 за № 4-36-2517 вказується на те, що поштової адреси під АДРЕСА_1 за період з 1994 року по теперішній час не знайдено.

Відповідач ОСОБА_2 у відзиві наводить дані, що спростовують дану інформацію, та вказує, що у архіві Львівської міської ради в документальному обігу адреса - вулиця Замарстинівська, 71б - наявна, а також той факт, що нежитлове приміщення за цієї адресою все-таки було наявне, проте вибудувано самовільно ОСОБА_2 . Так, списком приміщень, які стояли на балансі ДКП ЖЕК-400 Шевченківського району фігурує будівля під №71-б площами 201,9 кв. м та 42,6 кв. м. Згідно довідкою ДКП ЖЕК-400 Шевченківського району Ф №1, станом на 1996 рік міститься посилання на інформацію, що окремо стояча будівля по АДРЕСА_1 площею 201, 9 кв. м в нежитловому будинку побудована самовільно без підтверджуючих документів, що у взаємозв`язку з інформацією, наданою позивачем та Шевченківською районного адміністрацією вказує на те, що ОСОБА_2 дійсно здійснював реконструкцію та мав у приватній власності нежитлову будівлю площею 154,4 кв. м. Проте, актом складеним інженером відділу оренди нежитлових приміщень м. Львова ОСОБА_4 , станом на 14.04.1997 було проведено обстеження по АДРЕСА_1 , яким встановлено, що така будівля використовується під склади, а площу неможливо визначити. Окрім того, в рішенні виконавчого комітету Львівської міської ради від 20.03.1998 № 150 також фігурує адреса: АДРЕСА_1 та приміщення 1 поверху під інд. 1-7 та приміщення 2 поверху під літ. 8,9 площею приміщень 244,5 кв. м, проте довідка ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» та відповідь Шевченківської районної адміністрації вказує на протилежне, хоча в офіційних документах Львівської міської ради та ДКП ЖЕК - наявна інша інформація.

Крім того, у відзиві відповідач ОСОБА_2 зазначає, що позивачем підтверджено право власності або право законного володіння у власника або титульного володільця на ці об`єкти, зокрема на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 б позивач не надав, при тому що таке приміщення фігурує в офіційних документах архіву Львівської міської ради, а посилається лише на те, що дане приміщення є допоміжним до основного, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на яку позивач надає докази документів права власності. Разом з тим, позивач вказує лише на те, що шляхом співставлення технічного паспорта на нежитлове приміщення площею 154,4 кв. м належне ТОВ «Комунікаційні та мережеві системи», а також схематичний план присадибної ділянки по АДРЕСА_1 станом на 4.09.1975, такі приміщення є одним і тим самим об`єктом нерухомого майна, що не може підтверджувати юридичного факту виникнення права власності у позивача на спірне майно, та не спростовує жодним чином права власності у відповідачів. Позивач посилається на обставини виникнення у нього права власності: на схематичний план станом на 1975 рік.

Відповідач вказує, що суду не надано належного і допустимого доказу виникнення у позивача права власності на земельну ділянку у конкретно встановлених на місцевості межах, а отже, відсутні підстави для висновку, що фактичні розмір і межі земельної ділянки позивача відповідають тим межам, відносно яких позивач вказує, що нерухоме майно відповідача ТОВ «Мережеві та комунікаційні системи» порушує права територіальної громади, яка не в змозі нею розпорядитися, притому що правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку позивачем не надано, тому просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі.

Відповідачем ТзОВ "Мережеві та комунікаційні системи" відзив на позовну заяву у встановлений судом строк та порядок подано не було.

02 жовтня 2019 року до суду надійшли пояснення третьої особи щодо позову від представника Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради Тістик М. В., у яких повністю підтримує позовні вимоги Львівської міської ради.

У поясненнях представник третьої особи зазначає, що порівнюючи технічний паспорт від 14.04.2016 (на підставі якого була проведена реєстрація) та схематичний план присадибної ділянки, очевидно, що вказані приміщення загальною площею 154,4 кв. м. по АДРЕСА_1 є одним і тим же об`єктом, що і допоміжні будівлі (сараї, адміністративна будівля та майстерні), які розташовані біля житлового будинку по АДРЕСА_4 .

Крім того, реєстрація права приватної власності за ОСОБА_2 проводилась на підставі неіснуючих документів, зокрема технічного паспорту, виданого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 14.04.2016, реєстраційного посвідчення від 15.01.1996, виданого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», розпорядження Шевченківської районної адміністрації № 48 від 12.01.2018, довідки № 861 виданої ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 01.03.2018 року.

Проте, листами № 4-36-506 від 06.03.2019 та № 4-36-2517 від 03.09.2018, Шевченківська районна адміністрація повідомила, що розпорядження № 48 від 12.01.2018 не існує, а розпорядження, які видавались 12.01.2018 не стосуються приміщень по АДРЕСА_1 . Більше того, розпорядження № 48 видане 19.01.2018, стосується державної реєстрації приватного підприємства «Сандра».

Представник третьої особи зазначає, що згідно довідки № 1574 від 21.03.2019, виданою ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» на звернення юридичного департаменту ЛМР, інформація щодо реєстрації (в тому числі первинної) приміщень по АДРЕСА_1 Б з видачею реєстраційного посвідчення від 15.01.1996 та технічного паспорта від 14.04.2016 - відсутня.

Державна реєстрація права приватної власності на приміщення загальною площею 154,4 кв. м. по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 проведена на підставі неіснуючих документів, є незаконною, відтак і подальша реєстрація права приватної власності за ТзОВ «Мережеві та комунікаційні системи» є неправомірною та підлягає скасуванню. Враховуючи наведене, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

16 жовтня 2019 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача Львівської міської ради Шевченко М. І., у якій не погоджується із доводами відповідача ОСОБА_2 , які зазначені у відзиві на позовну заяву. У своїй відповіді на відзив представник позивача зазначає, що на бланку розпорядження № 48 від 12.02.1996 зазначено орган, який видав розпорядження Львівська міська рада Шевченківська районна адміністрація. Проте, станом на 1996 рік не існувало такого органу як Львівська міська рада, а систему органів місцевого самоврядування, згідно Закону України «Про місцеві Ради народних депутатів місцеве та регіональне самоврядування» становили сільські, селищні, міські Ради народних депутатів. Крім того, головою Шевченківської районної адміністрації в 1996 році був ОСОБА_5 , а не ОСОБА_6 , якого зазначено як голову адміністрації в розпорядженні від 12.01.1996 № 48.

Крім того, у відповіді на відзив представник позивача вказує, що відповідачу ОСОБА_2 повідомлено про підозру у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації, який має право видавати та посвідчувати такі документи і, який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Представник позивача зазначає, що відповідач звертає увагу на те, що в архівних документах фігурує адреса Замарстинівська, 71б, що, нібито, спростовує твердження позивача про те, що така поштова адреса не присвоювалася.

Проте офіційно уповноваженим органом така поштова адреса не присвоювалася, протилежного відповідачем не доведено. Долучені до відзиву документи, а саме рішення виконавчого комітету «Про укладення договорів оренди нежитлових приміщень, які використовує ДКП ЖЕК-400 відділу житлового господарства Шевченківської районної адміністрації», список приміщень по ДКП ЖЕК-400 Шевченківського району, датовані 1998 роком, тобто підтверджують ту обставину, що спірні приміщення перебували в комунальній власності, розпоряджалася цими приміщеннями Львівська міська рада, використовувалися вони ДКП ЖЕК-400 відділу житлового господарства Шевченківської районної адміністрації для службових та виробничих потреб.

Крім того, приміщення, належні міській раді використовувалися для майстерень та складів, мають площу 244,5 кв. м (1-ий п. майстерні і склади площею 201,9 кв. м, 2-ий п. конторське приміщення площею 42,6 кв. м).

З інвентаризаційної справи на будинок на АДРЕСА_1 вбачається, що допоміжними будівлями до будинку є 3 сараї, 2 майстерні, адміністративна будівля.

Оскільки земельна ділянка на АДРЕСА_1 не належить ні до державної, ні до приватної власності, то така перебуває в комунальній власності Львівської міської ради, враховуючи наведене, представник позивача вказує, що міркування відповідача не спростовують підстав позовних вимог Львівської міської ради.

23 жовтня 2019 року на адресу суду надійшла заява про застосування строку позовної давності від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Хром`як У. В., у якій зазначила, що позов подано із суттєвим пропущенням встановленого трирічного строку позовної давності для звернення із вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння, тому просить у задоволенні позовних вимог Львівської міської ради відмовити в повному обсязі з підстав пропуску строків позовної давності.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 08 липня 2019 року позовну заяву залишено без руху на надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 08 липня 2019 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено, заборонено ТзОВ «Мережеві та комунікаційні системи» та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження, здійснення інших юридичних правочинів, реєстрації права власності щодо об`єкта нерухомого майна: нежитлового приміщення на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

12.08.2019 позивачем виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху та ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 03.09.2019 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 06.11.2019 продовжено строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 15.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду.

У судовому засіданні представник позивача Львівської міської ради Шевченко М. І. позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на підстави та мотиви, викладені в позовній заяві, просила їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ТзОВ «Мережеві та комунікаційні системи» Лисович І. І. заперечив щодо задоволення позовних вимог, зазначивши, що відповідач ТзОВ "Мережеві та комунікаційні системи" є добросовісним набувачем спірного майна, а тому позовні вимоги позивача не повинні порушувати права відповідача ТзОВ "Мережеві та комунікаційні системи", оскільки жодних порушень при реєстрації права власності відповідач ТзОВ "Мережеві та комунікаційні системи" не допустив.

У судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Хром`як У. В. повторно не з`явилася, на адресу суду подала клопотання про відкладення розгляду справу у зв`язку із зайнятістю у іншому судовому засіданні, проте до заяви не долучено жодного доказу на підтвердження даної інформації.

У судове засідання треті особи на стороні відповідачів: державний реєстратор Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяк П. Т. та приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Куйбіда- ОСОБА_3 Х. В. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяви про розгляд справи у їх відсутності не подали, причин неявки не повідомили.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

При таких обставинах, суд визнав неявку представника відповідача ОСОБА_2 неповажною та вважає за можливе розглянути справу у її відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, встановив наступне.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Судом встановлено та підтверджено доказами наступне.

Відповідно до відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві комунальної власності територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради. Реєстрація права комунальної власності проведена 25.08.2010 на підставі рішення Шевченківського райвиконкому м. Львова № 192 від 14.04.1987 (а. с. 8).

Згідно схематичного плану присадибної ділянки на АДРЕСА_2 (з 1990 року АДРЕСА_3 присадибній АДРЕСА_3 , знаходиться житловий 2-поверховий будинок та допоміжні будівлі: 3 сараї, 2 майстерні, адміністративна будівля ( а. с. 34-43).

Будівлі під літ. Б, Б-1, В, Г, Г-1 на АДРЕСА_1 є допоміжними будівлями приналежністю до житлового будинку на АДРЕСА_1 (а. с. 35).

Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 27.03.2018 державний реєстратор Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяк Павло Тарасович зареєстрував право приватної власності на нежитлові приміщення загальною площею 154,4 кв. м. на АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

Підставою виникнення права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зазначено: технічний паспорт, виданий 14.04.2016 ОКП ЛОР «БТІ та ЕО»; реєстраційне посвідчення, видане 15.01.1996 ОКП ЛОР «БТІ та ЕО»; розпорядження № 48 від 12.01.1996, видане Шевченківською районною адміністрацією; довідка № 861 від 01.03.2018, видана ОКП ЛОР «БТІ та ЕО».

27.03.2018 державним реєстратором Жирівської сільської ради Тузяком П. Т. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 40330046 від 27.03.18, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності 25441289 (а. с. 9).

Згідно відомостей з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно, підставою для реєстрації права власності за ТзОB «Мережеві та комунікаційні системи» був акт приймання передачі нерухомого майна від 03.07.18 підписаний між ОСОБА_2 та ТзОB «Мережеві та комунікаційні системи» та 13.07.2018 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Куйбідою-Кришкевич Х. В. відомості внесено до реєстру, індексний номер рішення 42043935 (а. с. 9).

Згідно інформації Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради № 4-36-2517 від 03.09.2018, розпорядження районної адміністрації № 48 від 12.01.1996 не існує. 12.01.1996 видавалися розпорядження №№ 11-28, проте жодне з цих розпоряджень не стосується нежитлового приміщення на АДРЕСА_1 , а розпорядження № 48 було прийняте 19.01.1996 «Про державну реєстрацію торговельно-виробничого приватного підприємства «Сандра», що підтверджується засвідченою копією витягу з журналу реєстрації розпоряджень за 1996 рік. Крім того, поштова адреса Замарстинівська АДРЕСА_5 71Б будівлі не присвоювалася (а. с. 12-31).

Згідно довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» № 1574 від 21.03.2019, інвентаризаційна справа на будівлю в цілому на АДРЕСА_1 , а також реєстраційна справа на нежитлові приміщення за вищевказаною адресою у відділі технічної та юридичної інформації бюро не обліковуються. Інформація щодо реєстрації (в тому числі первинної) нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 Б з видачею реєстраційного посвідчення від 15.01.1996 та технічного паспорта від 14.04.1996 відсутня (а. с. 11).

Суд критично оцінює та не приймає як належний та допустимий доказ, поданий відповідачем ОСОБА_2 , - копію бланку розпорядження № 48 від 12.02.1996, виданого Львівською міською радою Шевченківською районною адміністрацією за підписом голови адміністрації Стронського В. Оскільки, станом на 1996 рік не існувало такого органу як Львівська міська рада, систему органів місцевого самоврядування, згідно Закону України «Про місцеві Ради народних депутатів місцеве та регіональне самоврядування» становили сільські, селищні, міські Ради народних депутатів. Крім того, головою Шевченківської районної адміністрації в 1996 році був ОСОБА_7 , а не ОСОБА_6 , що підтверджується копією рішення виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів № 152 від 14.12.1994 «Про призначення на посади», копією розпорядження міського голови № 27к від 25.01.2000 «Про переведення на іншу посаду, за згодою, ОСОБА_7 », копією розпорядження виконавчого комітету Франківської районної Ради народних депутатів № 01-к від 02.01.1995 «Про прийом на роботу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 », копією розпорядження міського голови № 161к від 26.05.1999 «Про переведення ОСОБА_9 на посаду заступника голови Личаківської районної адміністрації, як переможця проведеного конкурсу», копією розпорядження міського голови № 137к від 28.04.2000 «Про переведення з кадрового резерву на посаду голови Шевченківської районної адміністрації ОСОБА_9 » (а. с. 177-182).

У судовому засіданні встановлено, що відповідачу ОСОБА_2 повідомлено про підозру у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації, який має право видавати та посвідчувати такі документи і, який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження № 0003717, копія якого долучена до матеріалів справи (а. с. 183-186).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 набув право власності на підставі неіснуючих документів, реєстрація права власності проведена державним реєстратором Тузяком П. Т. на підставі документів, які ні Шевченківська районна адміністрація, ні будь-який інший уповноважений орган ніколи не приймали.

Внаслідок незаконної державної реєстрації права власності на нежитлові приміщення на АДРЕСА_1 було порушено права, майнові інтереси законного власника земельної ділянки та власника будинку - територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено підстави для державної реєстрації права власності та інших речових прав.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому пп. "а" п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно п. «а» ч. 2 ст. 83 Земельного кодексу України, у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Згідно ч. 3 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальним громадам належить право власності на землю, нерухоме майно тощо.

Нормою ч. 5 ст. 60 зазначеного Закону визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Відповідно до ч. 8 ст. 60 Закону право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Оскільки у відповідачів законних підстав проведення реєстрації права власності на спірні нежитлові приміщення за ОСОБА_2 та ТзОВ «Мережеві та комунікаційні системи», що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Замарстинівська, 71Б, не було, відтак, рішення про державну реєстрацію права власності слід визнати незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Щодо заяви представника відповідача ОСОБА_10 - адвоката Хром`як У. В. про застосування строку позовної давності суд зазначає, що оскарження рішень про реєстрацію речових прав на нерухоме майно відбулося в межах строку загальної позовної давності у три роки, з моменту, коли відбулася така реєстрація та позивач дізнався про таке рішення, тому не має підстав для застосування строку позовної давності.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідачів.

Керуючись ст. 14 Конституції України, ст. ст. 2, 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 16, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст. 83 Земельного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25441289 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 і нежитлові приміщення на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27027402 про державну реєстрацію права власності ТзОВ «Мережеві та комунікаційні системи» на нежитлові приміщення на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережеві та комунікаційні системи» та ОСОБА_2 на користь Львівської міської ради судові витрати на загальну суму 4792, 50 грн. (чотири тисячі сімсот дев`яносто дві гривні 50 копійок) оплаченого судового збору.

Позивач: Львівська міська рада пл. Ринок, 1, м. Львів, 79008 .

Відповідач-1: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мережеві та комунікаційні системи» вул. Пулюя, 40, м. Львів, 79060 .

Відповідач-2: ОСОБА_2 АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 21 лютого 2020 року.

Суддя П. Т. Едер