Провадження № 2/761/1796/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Гриб Д.В.,

за участі позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

відповідача: ОСОБА_3 ,

представника відповідача: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , треті особи: Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві, ОСОБА_5 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

26 липня 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , третя особа: Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві про відшкодування моральної та матеріальної шкоди

Під час слухання справи як третю особу було залучено ОСОБА_5 .

В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у загальній сумі 10 726,86 грн. з яких: 4 726,86 грн. збитки (майнова шкода) та 6 000,00 грн. моральна шкода.

Вимоги обґрунтовані тим що 07.03.2019 року позивач звернулась до студії краси «АV Stуlе», де здійснює свою господарську діяльність відповідач з метою надання послуг фарбування волосся. Відповідно до проведених домовленостей Позивач замовила послугу по фарбуванню волосся в колір «холодний блондин», а відповідач зобов`язалася виконати таку роботу власними матеріалами.

Як зазначає позивач, в результаті наданих послуг колір волосся позивача був інший, ніж той на який вона очікувала, тому повторно проводилась процедура знебарвлення та фарбування волосся, а всього послуги надавались з 14.00 год. до 21 год. 15 хв. Проте так бажаного кольору волосся досягти не вдалось.

За надані послуги позивач сплатила 3 410,00 грн. В той день будь яких претензій позивач, як вона зазначила, не висувала, бо була втомлена та знервована тривалим процесом.

В ніч з 07 на 08 березня 2019 року позивач відчула різке погіршення здоров`я, що позивач пов`язала із невдалим фарбуванням.

Для встановлення причин погіршення здоров`я та подальшого лікування позивач 08.03.2019 року звернулась до медичної установи та позивачу був встановлений діагноз «Хімічний опік волосистої частини голови. Алергічний дерматит контактного генезу» та призначене лікування.

За послуги медичної установи та лікування (придбання ліків) позивач сплатила 1 316,86 грн.

Позивач зазначає, що вона зазнала моральних страждань так як у зв`язку з такими подіями свято 8-го березня було зіпсоване, вона переживала у зв`язку з погіршенням здоров`я та наданням неналежної якості перукарських послуг, а тому позивач оцінила моральну шкоду в сумі 6 000,00 грн.

В судовому засіданні, яке відбулось 23.09.2019 року до матеріалів справи було приєднано відзив на заявлені вимоги в яких відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що фарбування волосся було складним з врахуванням довжини відрослого волосся, всі етапи були проведені з дотриманням вимог технологічних карт виробника. Після завершення всіх процедур, стрижки та укладки позивач була задоволена кінцевим результатом та розрахувалась згідно з прейскурантом цін на послуги салону. 08.03.2019 року позивач разом з невідомим хлопцем прийшли до студії та почали вимагати повернути кошти за надані послуги, за обстеження у лікаря та придбані ліки. За ініціативи відповідача було проведено повторний огляд позивача в Інституті краси та було постановлено діагноз «Алергічний дерматит в області затилочної зони волосся». Однак опіку не встановлено та не встановлено причини виникнення дерматиту чи алергії. А тому позивач зазначає, що не було виявлено причинно-наслідкового зв`язку між виявленими у позивачки пошкоджень шкіри голови з процедурами які були отримані нею 07.03.2019 року в студії краси «АV Stуlе». Отже, оскільки відсутні докази вини та неправомірності дій з боку відповідача, підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві.

Третя особа - ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні на тій підставі, що позивача було повідомлено про наслідки такого фарбування яке вона замовила.

Представник третьої особи - Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві в судовому засіданні у вирішенні заявлених вимог поклалась на розсуд суду та зазначила, що під час перевірки не було встановлено порушень Закону України «Про захист прав споживачів» з боку відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Споживачем, згідно із зазначеним Законом є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", або іншими документами (далі - розрахунковий документ); послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Стаття 4 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає права споживачів, зокрема, споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

В той же час згідно з положеннями статті 10 Зазначеного Закону, Виконавець несе відповідальність за шкоду, завдану життю, здоров`ю або майну споживача, що виникла у зв`язку з використанням речей, матеріалів, обладнання, приладів, інструментів, пристосувань чи інших засобів, необхідних для виконання ним робіт (надання послуг), незалежно від рівня його наукових і технічних знань, що дає змогу виявити їх властивості, згідно із законодавством.

При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди (ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Як встановлено в судовому засіданні, 07.03.2019 року ОСОБА_1 замовила послугу знебарвлення, фарбування, стрижка та укладка волосся в студії краси «АV Stуlе», де здійснює свою господарську діяльність Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 .

Послуги надавала ОСОБА_5 , яка з 18.02.2019 року перебуває в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що послуга надавалась в проміжок часу з 14 год. 20 хв. по 21 год. 15 хв.

За вказану послугу позивач сплатила 3 410,00 грн.

Отримання зазначеної суми відповідач не заперечувала в судовому засіданні.

Як зазначила відповідач та не заперечувалось позивачем, згідно з технологічною картою тривалість виконання замовлених послуг становить шість годин.

08.03.2019 року ОСОБА_1 звернулась за консультацією до «Центру здоров`я волосся» в зв`язку з тим що відчула погіршення стану здоров`я та була підвищена температура тіла, ОСОБА_1 було встановлено діагноз «Хімічний опік волосистої частини голови. Алергічний дерматит контактного генезу» та призначено лікування.

За клопотанням позивача, ухвалою суду від 23.09.2019 року була призначена судово-медична експертиза.

Згідно з висновком експерта №032-10-2019 складеного експертами Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, встановлено, що у ОСОБА_1 мала місце алергічна реакція (алергічний дерматит контактного ґенезу волосистої частини голови) на компоненти барвника, який застосовувався при процедурі фарбування.

В судовому засіданні ОСОБА_5 не заперечувала що в день надання послуг та здійснення фарбування вона не здійснювала тестування фарби на алергічну реакцію, хоча згідно з інструкцією виробника вона має здійснити таку перевірку при кожному застосуванні.

Не здійснення такої дії третя особа пояснила тим, що вона позивача уже тривалий час обслуговує та будь яких реакцій на засоби не було, засоби не змінювались.

Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди варто зазначити наступне.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до положень зазначеної статті, компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача.

Судова практика при цьому виходить із положення, що "відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору" (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди").

У відповідності до положень ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Для покладення на юридичну або фізичну особу відповідальності необхідною є наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправної поведінки працівника, завданої шкоди, причинного зв`язку та вини), так і певних спеціальних умов, лише за наявності яких може бути застосована зазначена стаття. До таких спеціальних умов відносяться:

а) Перебування завдавача шкоди в трудових (службових) відносинах з юридичною або фізичною особою - роботодавцем, незалежно від характеру таких відносин: постійні, тимчасові, сезонні тощо (п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.92 р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди").

б) Завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків. Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків треба розуміти виконання роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями.

Отже, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 під час виконання трудових обов`язків та здійснюючи фарбування волосся ОСОБА_1 не провела тест на чутливість внаслідок чого у ОСОБА_1 мала місце алергічна реакція (алергічний дерматит контактного ґенезу) на компоненти барвника який застосовувався при процедурі фарбування, що призвело до погіршення самопочуття позивача та витрат на дослідження стану волосся та лікування, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 1 316, 86 грн. матеріальної шкоди (76,86 грн. та 440,00 грн. за придбані препарати, 800,00 грн. за консультацію лікаря) та 2 000,00 грн. моральної шкоди, враховуючи засади розумності та справедливості.

В той же час, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3 410,00 грн. сплачених за отримані послуги, оскільки послуги були надані та згідно з положеннями статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» не передбачено права споживача на повернення вартості отриманої послуги.

У відповідності до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про захист прав споживачів», статтями 3, 4, 12, 13, 76-81,133,141,259,263-265,268, 273,352-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса здійснення діяльності: АДРЕСА_3 ), третя особа: Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві, ОСОБА_5 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди- задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 1 316 (одна тисяча триста шістнадцять) гривень 86 копійок та моральну шкоду в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 237,59 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 25 вересня 2020 року

Суддя: Н.Г.Притула