Єдиний унікальний номер 233/8043/19
Номер провадження 22-ц/804/2817/20
Єдиний унікальний номер 233/8043/19 Головуючий у 1 інстанції Бєлостоцька О.В.
Номер провадження 22-ц/804/2817/20 Доповідач Агєєв О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.

суддів Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Гладуха О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області цивільну справу № 233/8043/19 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про захист прав споживачів, з апеляційною скаргою відповідача Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 червня 2020 року у складі судді Бєлостоцької О.В., -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кошеля А.С. звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому з урахуванням поданих уточнень (а.с.32, 33) зазначив, що він є споживачем послуг у сфері водопостачання та водовідведення, які надаються відповідачем по справі за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою встановлено лічильник холодної води №12-08641011, який введений в експлуатацію 08 березня 2012 року. 11 травня 2012 року контролерами Костянтинівського ВУВКГ був складений акт вводу в експлуатацію вузлу обліку холодної води №59029 із зазначенням терміну наступної повірки не пізніше 08 березня 2016 року. В січні 2019 року отримав копію судового наказу про стягнення з нього на користь КП «Компанія «Вода Донбасу» заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 5662 грн 73 коп, який був скасований за його заявою 25 січня 2019 року. Звертався до відповідача із заявою про укладення окремого письмового договору, анулювання неіснуючої заборгованості та проведення планової повірки лічильника, але отримав відмову. Вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки саме останній, як виконавець послуг із постачання холодної води та водовідведення, повинен слідкувати за своєчасністю чергової повірки та організувати роботи з демонтажу, повірки та монтажу повіреного приладу обліку води за власний рахунок відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з урахуванням правової позиції Верховного Суду України, викладеної у справі № 6-60цс15 від 22 квітня 2015 року.

Позивач просив: зобов`язати відповідача поновити на абонентському обліку лічильник холодної води № 12-08641011, встановлений за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідача здійснити за власний рахунок періодичну повірку, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж лічильника холодної води № 12-08641011, встановленого за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідача провести перерахунок нарахувань за послуги централізованого водопостачання та водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 з 01 липня 2016 року з урахуванням показань лічильника холодної води № 12-08641011, встановленого в будинку за адресою: АДРЕСА_1 та в подальшому проводити нарахування за показами лічильника.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 червня 2020 року позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» про захист прав споживачів задоволено частково.

Зобов`язано Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» здійснити за власний рахунок періодичну повірку, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж лічильника холодної води № 12-08641011, встановленого за адресою: м.Костянтинівка, вул.Тульска, 12.

Зобов`язано Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» поновити на абонентському обліку лічильник холодної води № 12-08641011 та здійснити з 01 липня 2016 року до проведення періодичної повірки лічильника перерахунок нарахувань за послуги централізованого водопостачання та водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 з урахуванням показань вказаного лічильника.

В задоволенні іншої частин позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 2305 грн. 20 коп.

З вказаним рішенням в частині задоволених позовних вимог не погодився відповідач комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» та оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не взято до уваги, що безоплатні послуги з періодичної повірки лічильників, зокрема, холодної води, у тому числи їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, розпломбування та опломбування до складу тарифу послуг, що надаються КП «Компанія «Вода Донбасу» не включено.

Вважають, що рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 червня 2020 року прийнято з наданням невірної правової оцінки обставинам справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд дійшов помилкового висновку про те, що у спірний період КП «Компанія «Вода Донбасу» повинна нести відповідальність перед споживачем щодо повірки приладу обліку холодної води. Оскільки суд на порушення вимог ст.ст.214, 215, 316 ЦПК України уваги не звернув, пояснень відповідача у достатньому обсязі не перевірив, не визначився з характером правовідносин, не дав їм оцінки та не вирішив яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, ухвалене рішення підлягає скасуванню.

В наданому письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, недоведеною, а викладені у ній вимоги надуманими та такими, що не відповідають передбаченим чинним законодавством способами захисту цивільного права або інтересу, а також не знаходять свого відображення у матеріалах цивільної справи. У зв`язку з чим, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідачем КП «Компанія «Вода Донбасу» надано заперечення на відзив позивача, де зазначено, що викладені у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 доводи не підлягають задоволенню. Крім того, зазначили, що ОСОБА_1 не сплачуються надані послуги з водопостачання та водовідведення, борг на 01.09.2020 року складає 12685 грн.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Позивач та його представник в судовому засіданні апеляційного суду заперечували проти доводів скарги, вважають рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, позивача та його представника, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вище вимогам закону оскаржуване рішення відповідає.

Судом встановлено та підтверджується даними, що містяться в матеріалах справи, що позивач з 31 січня 1983 року зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 (копія паспорту позивача а.с.4-6) та фактично користується послугами централізованого водопостачання за цією адресою.

09 вересня 2015 року між сторонами по справі укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, відповідно до п.1 якого КП «Компанія «Вода Донбасу» як виробник, зобов`язалось надавати споживачу ОСОБА_1 , за вказаною вище адресою вчасно та якісні послуги постачання холодної води і водовідведення, а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором (а.с.38-40).

Як вбачається з п.4 договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення від 09 вересня 2015 року, в будинку споживача встановлений засіб обліку води С 420 заводський номер НОМЕР_2 (а.с.38-40).

Згідно акту воду в експлуатацію № 59029 від 11 травня 2012 року в будинку АДРЕСА_1 було встановлено прилад обліку холодної води типу С420 15, заводський номер 12-08641011, дата повірки 08 березня 2012 року, строк наступної повірки 08 березня 2016 року (а.с.29-31).

Відповідно до акту інвентаризації від 10 жовтня 2019 року в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані 5 осіб, станом на 01 жовтня 2019 року заборгованість за послуги водопостачання становить 9346 гривень 88 копійок (а.с.44).

Відповідно до підпункту 9 пункту 16 договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення від 09 вересня 2015 року передбачено право споживача на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі, демонтаж; транспортування та монтаж) будинкових засобів обліку холодної води за власний рахунок.

Підпунктом 16 пункту 17 договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення від 09 вересня 2015 року передбачено обов`язок споживача забезпечувати за власний рахунок своєчасну повірку засобу обліку холодної води.

Пунктом 29 вказаного договору передбачено, що цей договір укладено терміном на 1 рік і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну його однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень представників сторін, письмових заяв про розірвання договору від 09 вересня 2015 року сторони на адресу одна одної не направляли, що також підтверджується листом КП «Компанія «Вода Донбасу» від 20 березня 2020 року № 8043/03/20 (а.с.71).

Станом на теперішній час укладений між сторонами по справі договір про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення від 09 вересня 2015 року діє.

Як вбачається з роздруківки з особового рахунку № НОМЕР_1 , станом на січень 2020 року споживач ОСОБА_1 має заборгованість за послуги централізованого водопостачання в розмірі 10 667 гривень 09 копійок (а.с.41-43).

Як вбачається з роздруківки по особовому рахунку № НОМЕР_1 (а.с.41-43), після закінчення строку повірки лічильника холодної води, три місяці ОСОБА_1 нараховувалась плата за водопостачання за середньомісячним споживанням, а згодом з 01 липня 2016 року і до теперішнього часу - за нормою споживання.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції обґрунтовано виходив із встановлених у справі фактичних обставин та вимог законодавства, що регулює виниклі правовідносини.

Так, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання відповідача здійснити за власний рахунок періодичну повірку, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж лічильника холодної води № 12-08641011, встановленого за адресою: АДРЕСА_1 , суд першої інстанції констатував нікчемність положень договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення від 09 вересня 2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та відповідачем по справі, які покладають на споживача обов`язок забезпечувати за власний рахунок своєчасну повірку засобу обліку холодної води, оскільки такі положення суперечать вимогам ч.4 ст.17 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» та п.п.29, 32 Правил №630 (у редакції, що діяли на час правовідносин які виникли між сторонами), а також в загалі не покладають на зобов`язану сторону КП «Компанія «Вода Донбасу» обов`язку за власний рахунок проводити повірку засобів обліку, який закріплений у наведених нормах закону і Порядку.

Аналогічні висновки міститься у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 815/5331/16, від 03 квітня 2020 року № 815/5329/16, який дійшов висновку про те, що враховуючи приписи вищевикладених правових норм законодавства й наявну правозастосовчу практику, обов`язок проведення періодичної повірки та відповідальність за своєчасність її проведення покладається виключно на суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Суд першої інстанції правильно відхилив, як неспроможні, доводи представника відповідача щодо не включення до тарифу на централізоване водопостачання витрат на проведення періодичної повірки лічильника холодної води, оскільки включення до тарифів плати за повірку приладів обліку води не залежить від дій споживача, оскільки стосується правових взаємовідносин КП «Компанія «Вода Донбасу» як виконавця послуг та органів державної влади і місцевого самоврядування, а споживач, станом на час виникнення правовідносин (березень 2016 року - термін чергової повірки лічильника згідно акту №59029 від 11.05.2012р. (а.с.31) має право на безоплатну повірку, обслуговування і ремонт засобу обліку води, що узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 27 березня 2019 року по цивільній справі № 229/1539/17.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача поновити на абонентському обліку лічильник холодної води та зобов`язання провести перерахунок нарахувань за послуги водопостачання, суд першої інстанції правильно зазначив, що застосуванню підлягає абзац 5 п.15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої воді і водовідведення, яким передбачено, що плата за послуги вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню. Інших випадків справляння плати за нормою споживання Правилами не передбачено.

Оскільки в будинку позивача встановлений засіб обліку води - лічильник №12-08641011, єдиною підставою для переведення споживача на плату за послуги згідно з нормативами (нормами) споживання є виявлена несправність засобів обліку води, що не підлягає усуненню. Такі нарахування здійснюються лише з моменту виявлення несправності засобів обліку води. Відповідачем не надано суду доказів про несправність засобу обліку води № 12-08641011, який встановлений в будинку споживача ОСОБА_1 , з огляду на що нарахування плати за послуги з централізованого водопостачання за нормами споживання здійснене в порушення вимог вищенаведеного законодавства.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок нарахувань за послуги централізованого водопостачання зобов`язати позивача поновити на абонентському обліку лічильник холодної води № 12-08641011 та здійснити споживачу ОСОБА_1 перерахунок оплати вартості послуг з централізованого водопостачання та водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_1 з урахуванням показань, встановленого в будинку за адресою: АДРЕСА_1 лічильника води № НОМЕР_2 з 01 липня 2016 року до проведення періодичної повірки лічильника за рахунок виконавця послуг.

Також апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача - КП «Компанія «Вода Донбасу» в подальшому проводити нарахування за показаннями лічильника задоволенню не підлягають, оскільки межах ЦПК України захисту підлягає порушене право позивача, встановлення ж обов`язків на майбутнє без наявності спірних правовідносин є безпідставним, оскільки судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання та встановлених фактичних обставин.

Доводи апеляційної скарги про те, що КП Компанія «Вода Донбасу» був затверджений тариф на централізоване водопостачання та водовідведення, який включав у себе витрати на періодичну повірку, опломбування, обслуговування і ремонт (включаючи демонтаж, транспортування і монтаж) засобів вимірювальної техніки, які є власністю ліцензіата, тобто компанії, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди позивача з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» ("Pronina v. Ukraine") від 18 липня 2006 року, заява N 63566/00, § 23).

Апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення в цілому ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції по суті основних вимог не спростовують та на законність ухваленого судового рішення в цілому не впливають. Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Ухвалюючи рішення в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок нарахувань за послуги централізованого водопостачання та водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 з 01 липня 2016 року до проведення періодичної повірки з урахуванням показань лічильника, суд першої інстанції, хоча і послався, але не врахував в повній мірі вимог п.15 Правил №630 (в редакції, що діяла на час виниклих правовідносин), відповідно до якого засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку: з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці.

Тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни резолютивної частини оскаржуваного рішення суду і викладенні абзацу третього резолютивної частини в редакції, яка відповідає вимогам наведеного пункту Правил №630.

В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» задовольни частково.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 червня 2020 року змінити.

Абзац третій резолютивної частини рішення викласти в такий редакції.

Зобов`язати Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» поновити на абонентському обліку лічильник холодної води № 12-08641011 та здійснити з 01 липня 2016 року, до проведення періодичної повірки лічильника, перерахунок нарахувань за послуги централізованого водопостачання та водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 згідно із середньомісячними показаннями вказаного лічильника за попередні три місяці.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 26 листопада 2020 року.

Головуючий суддя О.В. Агєєв