КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/241/20
Провадження № 2-з/488/5/20
УХВАЛА

Іменем України

04.02.2020 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Селіщева Л.І., розглянувши уточнену заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором поставки в розмірі 547 517,00 грн., а також судові витрати.

Разом із подачею позову, позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 27237723.

Ухвалою суду від 27.01.2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявнику, на підставі ч.10 ст. 153 ЦПК України.

04.02.2020 року позивач подав уточнену заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 27237723 та на грошові кошти відповідача в АТ «Укрсиббанк», МФО 351005: UА5877049; 7500; UА1027500; 7049; 3024; UА1027500; UА8903024, в Печерська ф.АТ КБ «Приватбанк», м. Київ, МФО 300711: UА2616646; UА2695648 в межах розміру позовних вимог на суму 547517,00 грн.

Ознайомившись із вказаною заявою, приходжу до наступного.

Заява про забезпечення позову повинна бути складена відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України. Серед вимог до заяви про забезпечення позову, вміщених у зазначеній нормі ЦПК України, зазначаються зокрема, причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтуванням необхідності обраного заявником виду забезпечення позову, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

З огляду на викладене, проходжу до висновку, що заява позивача подана без дотримання вимог ст. 151 ЦПК України: заявником не обґрунтовано необхідність накладення арешту на нерухоме майно та грошові кошти відповідача, не надано доказів вартості нерухомого майна, для визначення співмірності виду забезпечення позову позовним вимогам, не зазначено на який розмір грошових коштів слід накласти арешт, а також не надано інших відомостей, необхідних для забезпечення позову.

Отже, особи, які беруть участь у справі в цивільному процесі, при використанні механізму забезпечення позову повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами. Заявник у клопотанні про забезпечення позову також повинен зазначити відомості щодо наявності, найменування, місцезнаходження нерухомого майна у відповідного учасника процесу, до якого заходи забезпечення позову будуть застосовані, а також доказів вартості такого майна.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, оскільки вона подана без додержання вимог ст. 150-151 ЦПК України.

Окрім того, вважаю за необхідним роз`яснити позивачу, що Цивільний процесуальний кодекс України не передбачає поняття як уточнена заява про забезпечення позову.

Керуючись ст. 153 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Уточнену заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.І. Селіщева