ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/6922/15-ц Головуючий суддя І інстанції Скотар А. Ю.
Провадження № 22-ц/818/133/20 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Інші справи позовного провадження
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2020 року м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії: Кіся П.В., Хорошевського О.М.,
за участю секретаря судового засідання Семикрас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 травня 2019 року, ухвалене у складі судді Скотаря А.Ю., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Профспілкового комітету Публічного акціонерного товариства «Автрамат», голови Профспілкового комітету Публічного акціонерного товариства «Автрамат» Янушець Миколи Олексійовича, Публічного акціонерного товариства «Автрамат», Ліквідаційної комісії Публічного акціонерного товариства «Автрамат», Харківської обласної організації профспілки робітників автомобільного і сільськогосподарського машинобудування України, Харківської міської ради, адміністрації Московського району Харківської міської ради, третя особа: Департамент житлового господарства Харківської міської ради про визнання права, визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди,
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 17.04.2015 частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до пред`явлення позову (справа № 643/20995/14-ц) та витребувано від ПАТ «Автрамат», профспілкового комітету ПАТ «Автрамат» документи на підтвердження знаходження позивача на квартирному обліку, статут ПАТ «Автрамат», положення про профспілковий комітет ПАТ «Автромат», довідку про заробітну плату позивача з 1975 по 2005 роки, документи на підтвердження передачі ОСОБА_1 особистих речей, профспілкового білету та облікової картки, документи на підтвердження повного розрахунку з ОСОБА_1 після її звільнення з роботи за скороченням штату, докази на підтвердження передачі черги на одержання житла в компетентні органи при наявності (т. 1 а.с. 202-204).
Після задоволення заяви про забезпечення доказів у справі № 643/20955/14-ц 24.04.2015 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в обґрунтування якого зазначила, що після її звільнення з ПАТ «Автрамат» їй не повернули профспілковий квиток та облікову картку. Просила визнати протиправними дії та бездіяльність відповідачів Профспілкового комітету ПАТ «Автрамат», голови профспілкового комітету ПАТ «Автрамат», зобов`язати їх повернути профспілковий квиток та облікову картку, в зв`язку з їх протиправною поведінкою відшкодувати моральну шкоду в сумі 50000 грн за моральні страждання, які були їй спричинені, судові витрати покласти на відповідачів (т. 1, а. с. 1 справа № 643/6923/15-ц).
У письмових доводах про відшкодування моральної шкоди позивач зазначила, що є інвалідом 2-ї групи, ветераном праці, людиною похилого віку, відповідач чинить протиправну поведінку та не виконує юридичних обов`язків, встановлених нормою права, що викликає у позивача хвилювання та збуджений емоційний стан, який протипоказаний позивачу. Судової справи з відповідачем можливо було уникнути за умови виконання законних вимог позивача, проте відповідач умисно не виконує ні норми закону, ні обґрунтовані прохання позивача, що змушує позивача нервувати, хвилюватись, що призвело до зміни звичного розпорядку дня, погіршення стосунків з родиною. Замість вирішення буденних справ позивач змушена ходити до суду й добиватись вирішення даного спору (т. 1, а. с. 19-20).
Крім того, 24.04.2015 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Автрамат», голови правління ПАТ «Автрамат» в обґрунтування якого зазначила, що після скорочення їй не повернули особисті речі, які знаходяться на робочому місці, неповністю розрахувались після звільнення. Також позивачці відмовлено в наданні довідки про заробітну плату за період з 1975 року по 2005 рік, в розрахунку після звільнення в повному обсязі та поверненні особистих речей, що підтверджує відповідь голови правління ПАТ «Автрамат» на її заяву від 06.11.2014. Позивач просить суд визнати дії та бездіяльність відповідачів з цього приводу протиправними, зобов`язати повернути її речі, здійснити повний розрахунок, надати довідку про заробітну плату за період з 1975 року по 2005 рік та зобов`язати відшкодувати моральну шкоду в розмірі 50000 грн (т. 7, а. с. 1).
Того ж дня, 24.04.2015, ОСОБА_1 подала до суду позов до ПАТ «Автрамат», голови правління ПАТ «Автрамат» в обґрунтування якого зазначила, що працювала на ПАТ «Автрамат» та знаходилась на квартирному обліку для отримання житла. В 2005 році була скорочена, проте її квартирний облік не було передано в компетентні органи для подальшого обліку на отримання житла. Позивач є ветераном праці, інвалідом 2-ї групи, перебувала на квартирному обліку на пільговій черзі, докази чого знаходяться в ПАТ «Автрамат» та витребувані судом ухвалою від 17.04.2015. Просила суд визнати дії та бездіяльність ПАТ «Автрамат», голови правління «ПАТ «Автрамат» протиправними, такими, що призвели до втрати пільгової черги з моменту поставлення на облік, неможливості отримання житла та поліпшення житлово-комунальних умов за цією чергою. З приводу цього позивач зазнала моральних страждань, які оцінює в суму вартості квартири, яку їй належало б отримати та просить стягнути цю суму з ПАТ «Автрамат» й голови правління ПАТ «Автрамат», зобов`язати відповідачів передати чергу до компетентного органу (т. 2, а. с. 1 справа № 643/6924/15-ц).
В наступному позивач неодноразово уточнювала позовні вимоги, залучаючи до участі у справі інших осіб.
Так, в уточненій позовній заяві від 22.04.2016 до ПАТ «Автрамат», Ліквідаційної комісії ПАТ «Автрамат», треті особи: Виконком Харківської міської ради, адміністрація Московського району м. Харкова ОСОБА_1 зазначила, що працювала в ПАТ «Автрамат» й перебувала на квартирному обліку відповідно до постанови Ради міністрів України і Української республіканської ради професійних спілок № 470 від 11.12.1984 «Про затвердження правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», ст.ст. 31, 34 ЖК України для отримання житла на пільгових умовах. В 2005 році позивач звільнена за скороченням штату, але її квартирна черга не була передана до територіальних органів влади з вини ПАТ «Автрамат». Вважає, що внаслідок дій юридичної особи порушені її права, спричинено моральні страждання, які виявились результатом позбавлення пільгової черги на житло, моральну шкоду позивач оцінює в 200000 грн. Позивач просила суд визнати право на квартирний облік та поновити її на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов в органах територіальної влади виконкомі Харківської міської ради (адміністрації Московського району в м. Харкові), зі збереженням попереднього часу перебуванням на обліку (т. 5, а.с. 66-67).
13.05.2016 ОСОБА_1 вчергове уточнила позов, звернувшись до ПАТ «Автрамат», Ліквідаційної комісії ПАТ «Автрамат», Харківської обласної організації профспілки робітників автомобільного і сільськогосподарського машинобудування України (надалі профспілка АСМУ), треті особи: Виконком Харківської міської ради, адміністрація Московського району м. Харкова в обґрунтування якої зазначила ті ж обставини, що й у позові від 22.04.2016, просила суд визнати право на квартирний облік та взяти її на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов в органах територіальної влади виконкомі Харківської міської ради (адміністрації Московського району в м. Харкові), зі збереженням попереднього часу перебуванням на обліку, стягнути з ПАТ «Автрамат», Ліквідаційної комісії ПАТ «Автрамат», Харківської обласної організації профспілки робітників АСМУ моральну шкоду у розмірі 700000 грн. (т. 5, а.с. 80).
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07.12.2016, крім іншого, об`єднано в одне провадження цивільну справу № 643/6923/15-ц зі справою № 643/6922/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Автрамат» про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання здійснити певні дії, стягнення моральної шкоди та справою № 643/6924/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Автрамат», Ліквідаційної комісії ПАТ «Автрамат», профспілки АСМУ, треті особи: виконком Харківської міської ради, адміністрація Московського району м. Харкова про визнання права, стягнення моральної шкоди; об`єднаній справі присвоєно єдиний номер №643/6922/15-ц (т. 1 а. с. 233-236).
ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення відповідно до викладених в них обставин та зазначила, що в ПАТ «Автрамат» залишились її чоботи з натуральної шкіри, особисті речі, розчин «білизна» в кількості 12 штук, які не були повернуті їй при звільненні, просила позовні вимоги задовольнити.
Представник відповідача Профспілкового комітету ПАТ «Автрамат» в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений неодноразово належним чином, про причину неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи.
Відповідач голова Профспілкового комітету ПАТ «Автрамат» Янушець М.О. в судове засідання не з`явився, про час, дату й місце розгляду справи повідомлений належним чином, у заяві від 29.01.2016 зазначив, що згідно «Інструкції про облік членів профспілок», профспілковий облік профспілковим комітетом був делегований цеховим комітетам до 2007 року, згідно Інструкції, профспілковий білет знаходився у ОСОБА_1 з моменту її вступу до профспілки, а облікову картку вона повинна була вимагати в цеховому комітеті при звільненні з підприємства, просив суд відхилити позов як необґрунтований (т. 1, а. с. 90).
У листі від 21.02.2018 до раніше наданих пояснень ОСОБА_2 додав, що всі особові справи черговиків на отримання житла після ліквідації черги були отримані особами, які перебувають на квартирному обліку, а не витребувані передані до архіву заводу. В інших письмових заявах зазначив, що профспілковий комітет не входив до складу ПАТ «Автрамат» й не вів квартирний облік. Посилаючись на поганий стан здоров`я, просив суд розглянути позов без його участі та відхилити його (т. 11, а. с. 16-21).
В судовому засіданні 25.09.2018 відтворені покази ОСОБА_2 , надані останнім при розгляді справи іншим головуючим, в яких він вказав на обставини, викладені у його письмових заявах.
Представники відповідачів ПАТ «Автрамат», ліквідаційної комісії ПАТ «Автрамат» в судове засідання не з`явились, про час, дату й місце розгляду справи сповіщені неодноразово належним чином, про причину неявки суд не повідомили, що не перешкоджає розгляду справи.
Представник відповідача Харківської обласної організації профспілки робітників автомобільного і сільськогосподарського машинобудування України (далі профспілка АСМУ) Антонов В.В. в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що профспілкова організація надає допомогу місцевим первинним профспілковим організаціям. З питань постановки на квартирну чергу, зняття з черги ОСОБА_1 до профспілки АСМУ не зверталась. В 2005 році ОСОБА_1 звільнена, з чим профспілка АСМУ не погодилась, проте суд визнав звільнення законним. Позивач втратила зв`язок із профорганізацією, оскільки не сплачувала внесків. В 2014 році первинна профспілкова організація ПАТ «Автрамат» ліквідована, документи передані до архіву ПАТ «Автрамат». Категорично заперечував проти позову, просив у його задоволенні відмовити через безпідставність (т. 12, а. с. 122).
У письмових запереченнях профспілка АСМУ послалась на те, що є неналежним відповідачем у справі, оскільки правовідносини, що виникли у позивача з ПАТ «Автрамат» регулюються Постановою Ради Міністрів Української РСР і Української Республіканської Ради професійних спілок від 11.12.1984 № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» (далі Правила). Відповідно до Правил на квартирний облік на підприємстві за місцем роботи громадяни приймаються за спільним рішенням адміністрації підприємства та профспілкового комітету первинної профспілкової організації підприємства. Пунктом 25 Правил передбачено щорічну перереєстрацію громадян, які стоять на квартирному обліку з 01 жовтня по 31 грудня. В ході перереєстрації перевіряються їх облікові дані. Громадяни, які перебували на квартирному обліку за місцем роботи у випадку звільнення беруться на облік у виконавчому комітеті районної Ради народних депутатів за місцем проживання із збереженням попереднього часу перебування на обліку та у списках осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Рішення про переведення на облік із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку та у списках першочергових приймається виконавчим комітетом районної Ради. При цьому необхідно застосувати обов`язкову процедуру, а саме: громадянин зобов`язаний подати заяву про переведення на квартирний облік до виконкому райради; повинно бути проведено обстеження житлових умов. Прийняте рішення затверджується виконкомом. Таким чином позивач мала в 2005 році звернутися до виконкому районної Ради за місцем проживання із заявою про переведення на квартирний облік у зв`язку із звільненням за скороченням штату. Профспілка працівників АСМУ здійснює свою діяльність відповідно до статуту на принципах самостійності профорганізацій у вирішення статутних вимог. Статутом профспілки не передбачено ведення обласною радою профспілки квартирного обліку, тому профспілка АСМУ не мала й не має відношення до квартирного обліку на підприємстві ПАТ «Автрамат» та не може бути належним відповідачем у справі (т. 5, а. с. 50-52; т. 6, а. с. 185-186).
Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений неодноразово, належним чином, причину неявки суду не повідомив. У письмових запереченнях на позов зазначив, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню, оскільки згідно з інформацією управління обліку та розподілу житлової площі Харківської міської ради від 26.05.2016 № 1701/у, облікова справа ОСОБА_1 не передавалась до виконкому Московської районної ради м. Харкова, а після необрання у 2010 районних рад до Харківської міської ради, тобто позивачем не надано доказів на підтвердження знаходження на квартирному обліку у період з 1984 по 2005 рік, послався на ст. 43 ЖК України, п.п. 31-32 Правил (т. 5, а. с. 141-143).
Представник відповідача Адміністрації Московського району Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений неодноразово, належним чином, причину неявки суду не повідомив, надав суду клопотання, в якому послався на відсутність у адміністрація Московського району Харківської області повноважень на ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, просив виключити Адміністрацію з кола осіб, що беруть участь у справі (т. 6, а.с. 129-132).
Представник третьої особи Департаменту житлового господарства Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про час, дату й місце розгляду справи повідомлений неодноразово належним чином, про причину неявки суд не повідомив.
Згідно відтворених у судовому засіданні показань свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , а також допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 , ОСОБА_1 працювала на підприємстві тривалий час, була членом профспілки, перебувала на квартирному обліку, тримала на особовому робочому місці власні речі, проте які саме й куди вони поділись, та яким чином вирішено питання щодо квартирної черги після звільнення ОСОБА_1 останнім не відомо, як не відомо й про те, чи отримала ОСОБА_1 профспілковий квиток після звільнення.
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28 травня 2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Профспілкового комітету ПАТ «Автрамат», голови Профспілкового комітету ПАТ «Автрамат» Янушець Миколи Олексійовича, ПАТ «Автрамат», Ліквідаційної комісії ПАТ «Автрамат», Харківської обласної організації профспілки робітників автомобільного і сільськогосподарського машинобудування України, Харківської міської ради, адміністрації Московського району Харківської міської ради, третя особа: Департамент житлового господарства Харківської міської ради про визнання права, визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування скарги зазначено, що рішення ухвалене судом з порушенням матеріального та процесуального права з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Вважає, що об`єднання в одне провадження її позовів мало негативні наслідки, а саме розширення предмету доказування, збільшення кола учасників, ускладнення розгляду справи.

Вказала, що положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.04.2015р. № 25, передбачає розподіл справ між суддями, результат якого є протокол автоматизованого розподілу судових справ між суддями, одночасно з протоколом формується звіт про автоматизований розподіл вказаної справи.

Відповідно до ч. 2 п. 2.3 п.п. 2.3.31 та ч.2. п.2.3 п.п. 2.3.53 Положення протокол автоматизованого розподілу, повторного розподілу між суддями роздруковується, підписується та додається до матеріалів справи.

У справі том 7 (с. Майстренко), том 2 (с. Довготько) відсутні протоколи автоматизованого розподілу, що підтверджує відсутність підстав суддям приймати справи до своїх проваджень та розглядати їх. Натомість по справі с. Довготько відкрив провадження у справі (а. с. 5 том 7) та розглядав її. Судом (с. Майстренко, том 7) порушено ст. 122 ЦПКУ та не відкрито провадження по справі за її позовною заявою від 24.04.2015, вх. № 17667 (а. с. 1-5, том 7). Натомість до матеріалів приєднується ухвала про відкриття провадження (а. с. 6, том 7) у справі за іншим позовом, а саме про забезпечення доказів по справі.

Послалась на те, що було порушено ч. 3 ст. 11-1 ЦПК України, а саме: ухвалою від 30.04.2015 (а. с. 20, том 7) її позов без відкриття провадження залишається без розгляду, яка скасовується ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22.12.2015 (а. с. 131,132, том 7) та справа передається раніше визначеному судді Майстренко (а. с. 150, том 7), що суперечить ч. 3 ст. 11-1 ЦПК України та ч. 2 п.2.3 п.п. 2.3.53 Положення, так як залишення позовної заяви без розгляду - це форма закінченого розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку з виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунені в майбутньому, тобто, це фактично означає припинення провадження у справі та відповідно до ч. 3 ст. 11-1 ЦПКУ заборону брати участь у перегляді рішення для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення. З цієї причини с. Майстренко повинен був заявити самовідвід, чого не сталось та повинен бути відведеним, а не з причин вказаних в ухвалі суду від 22.07.2016. (а.с. 185-186, том 7.)

Зазначила, що відповідно до ухвали суду від 28.07.2016 (а. с. 136-137, том 1) було закрито провадження по справі, але суддя Харченко продовжила розгляд справи (а. с. 134-135, том 1), постановляючи протокольні ухвали та ухвалу в нарадчій кімнаті (а. с. 135,138,139, том 1) про відвід себе, чим порушила закон.

Вказала, що ухвала від 28.07.2016 про закриття провадження була скасована ухвалою АСХО (а. с. 157, том 1) від 23.08.2016 та 25.08.2016 справа направлена в суд першої інстанції який отримав її 01.09.2016 (а. с. 167, том 1).

Судом першої інстанції було здійснено повторний розподіл (а. с. 140, том 1), передаючи справу, (по якій провадження закрито), в провадження судді Марченко 28.07.2016 незаконно вважаючи, що с. Харченко заявила самовідвід (а. с. 141, том 1) при цьому 29.07.2016 суддя Марченко подає заяву про самовідвід (а. с. 142, том 1) та без виклику сторін ухвалює ухвалу 29.07.2016 про задоволення заяви про самовідвід (а. с. 143, том 1).

Проводиться повторний розподіл справи 29.07.2016 (а. с. 144-145, том 1) та розподіляється на суддю Мамалуй, яка приймає її до свого провадження 01.08.2016 (а. с. 146, том 1) та призначає справу на 22.08.2016 та справа передається в АСХО (а. с. 151, том 1), яка надходить до АСХО 09.08.2015. Ухвала АСХО від 23.08.2016 скасовує ухвалу суду першої інстанції від 28.07.2016 про закриття провадження (а. с. 157, том 1) та тільки після 01.09.2016 (а.с. 167, том 1) повинен відбутись повторний розподіл справи відповідно до ст. 11-1 ЦПКУ та Положення, але суд ігнорує цю норму закону та не проводить повторний розгляд справи яка надійшла з апеляційної інстанції.

Вважає, що таким чином, всі процесуальні дії суду першої інстанції є нікчемними, починаючи з моменту оголошення ухвали суду першої інстанції від 28.07.2016, тобто з 16:04:37 28.07.2016 (а. с. 134,135, том 1) до прийняття рішення по справі с. Скотар 28.05.2019 в тому числі й прийняття рішення (ухвали) від 07.12.2016 про об`єднання справ 643/6922/15-ц, 643/6923/15-ц, 643/6924/15-ц від 07.12.2016 (а. с. 233-236, том 1).

Послалась на те, що 10.12.2015 ухвалою задоволено з формальних причин без наведення мотивів відвід судді Довготько (а. с. 226-227, том 3) та справу передано до с. Сугачової (а. с. 230, том 3), яка не прийнявши справу до свого провадження (в матеріалах справи відсутня ухвала) розглядала справу та 22.08.2016 заявила самовідвід з формальних мотивів які не заслуговують на увагу (а. с. 90, том 6). 22.08.2016 справа знову передана судді Мамалуй в якої вже знаходиться справа за позовом до ПАТ «Автрамат» з іншим предметом позову (том 7) та не могла бути розподілена на суддю Мамалуй.

Зауважила, що судом першої інстанції не допитані всі свідки які викликались, свідки навіть не повідомлялись про виклик в судове засідання. Судом не прийнято заходів щодо допиту свідків та витребування тих документів, на які посилався позивач та його представник. Без документів, які були витребувані судом, без допиту свідків та порушеннями щодо розподілу справ між суддями не можна прийняти законне рішення.

Учасники справи не скористались правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції відповідно до норми ч. 3 ст. 360 ЦПК України.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.
Вислухавши доповідь судді-доповідача, за відсутності учасників судового засідання, належним чином повідомлених про розгляд справи, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності згідно положень ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом 2-ї групи безстроково; згідно копії трудової книжки працювала в ПАТ «Автрамат» з 07.08.1975 (на той час Харківський завод «Поршень») по 10.10.2005, звільнена на підставі ст. 40 п. 1 КЗпП України за скороченням численності штату (т. 1, а. с. 2; т. 2 а. с. 105-118).
Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописку від 27.05.2016, ОСОБА_1 постійно проживає в однокімнатній квартирі АДРЕСА_1 , жилою площею 18,40/36,10 кв.м., квартира приватизована (свідоцтво про право на приватизацію від 19.06.1998), разом із нею зареєстровані: син ОСОБА_9 , 1984 р.н., онука ОСОБА_10 , 2011 р.н. (т. 6, а. с. 66).
Вказана квартира надана ОСОБА_1 на склад сім`ї з двох осіб згідно ордеру № 021303 Московської районної ради народних депутатів м. Харкова від 11.03.1987 (т. 6, а.с. 67).
З листа від 25.01.2016 № 14 Голови профспілки АСМУ, копій постанов та повідомлення вбачається, що 09.12.2014 до єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців внесений запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи первинної профспілкової організації «Автрамат», в зв`язку з чим на засіданні виконкому Харківської обласної ради профспілки працівників АСМУ від 28.01.2015 первинна профспілкова організації «Автрамат» знята з профспілкового обліку в Харківській обласній організації профспілки працівників автомобільного та сільськогосподарського машинобудування України. Усі необхідні документи діяльності профспілкової організації «Автрамат» здані в архів. Голова правління первинної профспілкової організації «Автрамат» ОСОБА_2 звільнений з роботи 02.04.2014 за власним бажанням, новим головою профкому обрана ОСОБА_11 , яка працювала на вказаній посаді до грудня 2014 року. У зв`язку з ліквідацією первинної профспілкової організації «Автрамат» звільнена з роботи (т. 1, а. с. 94-98).
У листі на ім`я ОСОБА_1 від 12.10.2016 № 142 Головою профспілки АСМУ повідомлено дату створення профспілки, ПІБ голів профкомів, роз`яснено, що обласна організація профспілки не займалась питанням передачі квартирного обліку підприємств та організацій (т. 6, а. с. 187-188).
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 28.07.2016 закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Профспілкового комітету ПАТ «Автрамат» про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди в зв`язку з ліквідацією відповідача (т. 1 а. с. 136-137).
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 23.08.2016 ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 28.07.2016 скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (т. 1 а. с. 157).
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14.04.2017 закрито провадження у справі в частині позову ОСОБА_1 до Профспілкового комітету ПАТ «Автрамат» про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання здійснити певні дії, відшкодування моральної шкоди в зв`язку з ліквідацією юридичної особи відповідача (т. 9, а. с. 81-83). Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 09.08.2017 вказану ухвалу місцевого суду в частині закриття провадження скасовано з підстав відсутності відомостей про припинення діяльності первинної профспілкової організації у формі ліквідації (т. 9, а.с. 136-138).
Належних й допустимих доказів припинення первинної профспілкової організації ПАТ «Автрамат» саме шляхом ліквідації суду не надано.
Колективним договором ВАТ «Автрамат» за 2005-2006, копія якого долучена до матеріалів справи, визначені годинні тарифні ставки, посадові оклади, положення про організацію оплати праці, перелік доплат та надбавок до тарифних ставок та посадових окладів робітникам, тощо, тобто умови регулювання трудових та соціально-економічних відносин на підприємстві, питання щодо обліку квартирної черги, постановки на облік та зняття з обліку даним договором не врегульовані (т. 2, а. с. 77-104).
ПАТ «Автрамат» повідомило ОСОБА_1 як особу, яка стоїть на квартирному обліку, про обов`язковість надання до 20.11.2005 довідки ЖКХ про склад сім`ї та прописку Ф-2 для оновлення документів, які будуть надані до районного виконкому (т. 4, а. с. 108).
Згідно довідки про склад сім`ї від 18.11.2005 № 1490, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , квартира є однокімнатною та приватизованою, разом із позивачем зареєстрований її син ОСОБА_9 , 1984 р.н. Довідка отримана бухгалтером 18.11.2005 (т. 4 а. с. 111).
Центральна Рада профспілки АСМУ листом від 12.10.2016 № 235 повідомила, що до функцій Центральної Ради профспілки та профспілки АСМУ не входить контроль за місцем перебування документів щодо квартирного обліку, який вівся на підприємствах; Харківська обласна рада профспілки в межах Статуту профспілки має право контролювати діяльність первинних профспілкових організацій та отримувати від них відповідні документи; що стосується місцезнаходження документів щодо квартирного обліку, то його вела адміністрація підприємства і всі документи знаходяться в неї. Якщо працівник підприємства отримував житло (як це було за даними профспілки з ОСОБА_1 ), то дані документи мали бути передані у виконком відповідного району м. Харкова; профорганізація ПАТ «Автрамат» ліквідована в грудні 2014 року, при цьому її документи передані в архів підприємства (т. 6, а.с. 218).
Листом ПАТ «Автрамат» від 25.11.2005 № 403-Юр 2005 на заяву ОСОБА_1 повідомлено наступне:
1) ПАТ «Автрамат» не перешкоджає позивачу забрати особові речі, які залишились на робочому місті. Для цього позивачу достатньо з`явитись на прохідну ПАТ «Автрамат» в робочий час з 08:00 до 16:40 (перерва з 12:00 до 12:40) та звернутись до начальника служби безпеки ОСОБА_12 , який організує видачу особистих речей.
2) остаточний розрахунок проведений, в тому числі з виплатою вихідної допомоги та оплатою лікарняних. Копії розрахункових листів, які були видані позивачу, за травень- жовтень 2005 додаються, гроші перераховані на картковий рахунок ОСОБА_1 в ПАТ «Мегабанк».
3) заборгованість по заробітній платі ПАТ «Автрамат» перед позивачем відсутня, тому довідка про заборгованість по заробітній платі не видається.
4) остаточний розрахунок з позивачем проведений до 10.10.2005 включно, тобто по день звільнення. Підстав для оплати позивачу дня 11.10.2005 немає, оскільки в цей день остання була вже звільнена.
5) ПАТ «Автрамат» не вважає можливим направити копію Колективного договору на 2005 рік та правила внутрішнього трудового розпорядку, оскільки це внутрішні нормативні документи підприємства, а позивач вже не є його працівником.
6) належно завірені копії Подання адміністрації ПАТ «Автрамат» в цеховий комітет профспілки про надання згоди на звільнення позивача та сповіщення про наступне скорочення позивача як робітника ПАТ «Автрамат» будуть направлені представнику останньої міжрегіональному комісаріату міжнародного товариства організації «Міжнародний комітет захисту прав людини», якому позивач за договором доручення без номера від 11.10.2005 доручила вирішувати питання відносно неправомірного звільнення. ПАТ «Автрамат» не зобов`язано направляти позивачу копії одних і тих самих документів.
7) відомості відомчого квартирного обліку ПАТ «Автрамат» будуть передані виконавчому комітету при умові надання позивачем довідки про склад сім`ї та прописку (Ф-2), про що останній повідомлено рекомендованим листом від 15.11.2005.
8) у період з серпня по жовтень 2005 року матеріальна допомога адміністрацією ПАТ «Автрамат» ОСОБА_1 не виділялась (т. 4 а. с. 109-110).
З копій письмових заяв від 06.11.2014, поданих ОСОБА_1 ПАТ «Автрамат» за вх. № 952,953,954 вбачається, що позивач зверталась до відповідача з приводу надання довідки про заробітну плату з 1975 року по 2005 рік, повернення особистих речей, номеру черги та документації на її підтвердження, куди передані документи по квартирній черзі (т. 7, а. с. 2,4,5).
У відповіді на запит суду за № 17 від 23.06.2016 ПАТ «Автрамат» повідомило, що визнано банкрутом та відкрита ліквідаційна процедура. Ліквідатором призначено Карабанова О.Ю. У зв`язку з цим всі документи, що містять особисті справи, здані в міський архів за адресою: АДРЕСА_3 на підставі договору № 71500018 від 28.05.2015, укладеного між ПАТ «Автрамат» і КП «Міський архів» (т. 5, а. с. 189).
Рішенням 38 сесії 5 скликання Харківської міської ради від 25.11.2009 № 266/09 Харківська міська рада вирішила не утворювати районні у місті Харкові ради після закінчення строку повноважень районних рад м. Харкова 5 скликання (т. 5, а. с. 95).
Рішенням 1 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 24.11.2010 № 06/10 Харківська міська рада затвердила структуру виконавчих органів Харківської міської ради 6 скликання та схему їх підпорядкування (т. 5, а. с. 96-107).
Рішенням від 24.11.2010 № 07/10 Харківської міської ради затверджено Положення про адміністрації районів, департаменти, управління та інші виконавчі органи Харківської міської ради 6 скликання (т. 2, а.с. 122-128), згідно якого до повноважень Адміністрації Московського району Харківської міської ради не входить ведення та облік квартирної черги та виділення житла, про що ОСОБА_1 та суд неодноразово сповіщались адміністрацією. Організація контролю за станом квартирного обліку та дотриманням житлового законодавства на підприємствах, установах і організаціях міста незалежно від форм власності, відповідно до зазначеного Положення покладена на Департамент житлового господарства Харківської міської ради (т. 2, а. с. 121; т. 5, а. с. 195).
Аналогічні рішення приймались Харківською міською радою наступних скликань (т. 5, а. с. 108-114; т. 6, а. с 134-150; т. 8, а. с. 106-118).
Положенням про Управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради (нова редакція), яке є додатком 62 до рішення 1 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 7 скликання від 20.11.2015 № 7/15, визначено, що Управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради (далі Управління) є виконавчим органом Харківської міської ради, входить до складу Департаменту житлового господарства Харківської міської ради, в якому функціонує без права юридичної особи, підзвітне та підконтрольне міській раді, є правонаступником Управління квартирного обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради у зв`язку з перейменуванням. Згідно п. 3.1.1-3.1.7 Управління відповідно до покладених на нього завдань та повноважень здійснює наступні функції щодо встановлення порядку обліку громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, зокрема постановку на квартирний облік, у т.ч. колишніх черговиків підприємств, установ, організацій із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку; проводить щорічну перереєстрацію громадян, які перебувають на квартирному обліку, розглядає питання щодо ведення та ліквідації самостійного квартирного обліку підприємствами, установами та організаціями за їх зверненням, надає житлову площу відповідно до закону громадянам, які потребуються поліпшення житлових умов (т. 5, а.с. 90-94, т. 6 а.с. 151-156).
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 17.04.2015 частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до пред`явлення позову (справа № 643/20995/14-ц), на виконання якої представником ПАТ «Автрамат» суду надано письмову заяву, в якій зазначено: з приводу документів на підтвердження того, що ОСОБА_1 знаходилась на квартирному обліку в товаристві, на якому саме з зазначенням дати поставлення її на облік та черговість і докази на підтвердження передачі черги на одержання житла в компетентні органи, документи пов`язані з квартирним обліком та черговістю одержання житла на ПАТ «Автрамат» відсутні в зв`язку з тим, що всі документи були передані до відповідних органів місцевого самоврядування та до Харківського міського архіву; з приводу довідки про заробітну плату ОСОБА_1 за період з 1975 року та 2005 рік та документів на підтвердження повного розрахунку з ОСОБА_1 після її звільнення з роботи за скороченням штату такі відомості на ПАТ «Автрамат» відсутні в зв`язку з їх передачею до Харківського міського архіву; з приводу документів на підтвердження передачі ОСОБА_1 й особистих речей, профспілкового білету та облікової картки на території підприємства відсутні особисті речі позивача, будь-які документи, які б свідчили про факт наявності вищевказаних речей та документи відповідно до яких її особисті речі повертались; з приводу статуту про профспілковий комітет ПАТ «Автрамат» - ПАТ «Автрамат» не має зареєстрованих первинних профспілкових організацій, первинна профспілкова організація «Автрамат» була ліквідована, про що 05.12.2014 були внесені відповідні відомості до книги обліку організаційних ланок профспілкових організацій, легалізованих шляхом повідомлення по Московському району у м. Харкові до запису за № 11 від 16.03.2000 (т. 2, а.с.168-170).
На запит суду КП «Міський архів» у листі від 17.08.2015 повідомив, що документи по квартирному обліку, черговості по ПАТ «Автрамат» на зберігання до КП «Міський архів» не надходили. На зберіганні у КП «Міський архів» знаходяться документи з особового складу (накази з особового складу, відомості про нарахування заробітної плати) (т. 3, а. с. 1).
На запит суду № К-113/16 від 15.08.2016 КП «Міський архів» надало наступні документи: договір № 8/1/71400099 від 20.05.2014 на 4 арк., договір № 15 від 21.05.2015 на 6 арк., особову справу ОСОБА_1 на 51 арк. Щодо надання інформації стосовно переліку голів ПАТ «Автрамат» із вказанням прізвища, ім`я, по-батькові та дати народження починаючи з 1975 по 2016 рік та належним чином завірених копій наказів про їх призначення на посаду голови ПАТ «Автрамат», працівникам КП «Міський архів» для пошуку необхідно знати ПІБ особи, яка призначалася на посаду директора та дату звільнення з посади. Наказ адміністрації та профспілкового комітету ПАТ «Автрамат» про взяття ОСОБА_1 на квартирну чергу, починаючи з 1975 року по 1994 рік та документи, які б підтверджували розмір заробітної плати інженерного складу випробувальної лабораторії (штатний розклад), починаючи з 2003 по 2013 рік на зберігання до КП «Міський архів» не надходили (т. 6, а. с. 1-63). Надана особова справа містить інформацію щодо трудової діяльності ОСОБА_1 про прийняття на роботу, посадових обов`язків, відпусток, звільнення.
Крім того, на ухвалу суду КП «Міський архів» надано оригінал особової справи ОСОБА_1 та її копію, а листом від 22.11.2017 роз`яснено причини подвійної нумерації у справі, на підтвердження чого надано копії акту приймання-передавання від 21.05.2015, копії книги 7 тому особових справ ВАТ «Автрамат» прізвищ на літеру «К» (т. 8, а. с. 14-65; т. 10, а. с. 111-121).
У відповідь на запит суду Державний архів Харківської області повідомив, що документи ПАТ «Автрамат» за 1970-2016 роки на зберігання до держархіву області не надходили, тому надати копію спільного наказу адміністрації та профспілкового комітету ПАТ «Автрамат» про взяття ОСОБА_1 на квартирну чергу за 1975-1994 роки немає можливості (т. 8, а. с. 67; т. 9, а. с. 26).
З листа Управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства виконавчого комітету Харківської міської ради (далі Управління) від 22.11.2017 на ім`я позивача вбачається, що повноваження по веденню обліку громадян, які потребують покращення житлових умов та обліку громадян, які бажають вступити до житлово-будівельного кооперативу, перейшли до управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради, де був створений відділ обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, який почав діяти з 01.01.2011. У зв`язку з чим до цього відділу з виконавчого комітету Московської районної у м. Харкові ради були передані облікові справи громадян, які потребували поліпшення житлових умов, і громадян, які бажали вступити до житлово-будівельного кооперативу та книги обліку осіб, які перебували на черзі для отримання жилих приміщень у виконавчому комітеті Московської районної у м. Харкові ради (т. 10, а. с. 126).
У відповіді на запит суду Управління листом від 15.12.2017 повідомило теж саме, що і в листі від 22.11.2017 на ім`я ОСОБА_1 та додатково зазначило, що після скорочення ОСОБА_1 з роботи у ПАТ «Автрамат» її облікова справа не була передана до виконавчого комітету Московської районної у м. Харкові ради, а після необрання у 2010 році районних рад, як наслідок, до Харківської міської ради. У книгах обліку осіб, які перебувають на черзі для отримання жилих приміщень, що були передані до управління, запис про взяття ОСОБА_1 на квартирний облік відсутній (т. 10 а. с. 158).
На звернення ОСОБА_1 та судові запити Управління листами від 23.07.2015 № 1247, від 31.07.2015 № 3204, від 26.05.2016 № 1701/у, від 21.06.2016 № 1964/у повідомляло, що згідно п.п. 2 п. 32 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм житлових приміщень в Українській РСР», громадяни, які перебували на квартирному обліку за місцем роботи беруться на облік за новим місцем роботи, а якщо там не ведеться облік, то у виконавчому комітеті місцевої ради за місцем мешкання зі збереженням попереднього часу перебування на обліку у разі звільнення у зв`язку з ліквідацією підприємства, скорочення чисельності або штату працівників. При цьому запис про прийняття на квартирний облік за місцем мешкання робиться у книзі (додаток № 4 до «Правил…») під черговим вільним порядковим номером, співпадати з попередньою повинна дата взяття на облік, а не номер черги. Тобто передається не черга, а облікова справа. Після скорочення позивача з роботи у ПАТ «Автрамат» книга обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, квартирна справа ОСОБА_1 з ПАТ «Автрамат», облікова справа не передавались до виконавчого комітету Московського районної у м. Харкові ради, а після необрання у 2010 році районних рад, як наслідок, до Харківської міської ради та управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства. Отже на даний час ОСОБА_1 не перебуває на квартирному обліку у виконкомі Харківської міської ради (т. 2, а. с. 120, 164-165; т. 5, а. с. 145, 200; т. 10, а. с. 107, 108).
У відповіді юридичного департаменту Харківської міської ради від 04.11.2016 № 9520/9-16 на ухвалу суду про витребування з виконавчого комітету Харківської міської ради та адміністрації Московського району м. Харкова книги громадян, які потребують поліпшення житлових умов на ПАТ «Автрамат» з 1975 та по теперішній час зазначено, що відповідно до інформації Департаменту житлового господарства Харківської міської ради від 17.10.2016 № 6061/0/90-16 та адміністрації Московського району Харківської міської ради від 01.11.2016 № 2005/0/161-16 «книга обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов на ПАТ «Автрамат» з 1975 року та по теперішній час» у виконавчому комітеті Харківської міської ради відсутня та до виконавчого комітету міської ради не надходила. Не надходила така книга і до виконавчого комітету Московської районної ради, який до 2010 року вів самостійний квартирний облік мешканців Московського району м. Харкова (т. 6, а. с. 220).
Згідно довідки № 6 від 25.02.2002 ПАТ «Автрамат» ОСОБА_1 працює в ПАТ «Автрамат» та рахується в списку черговості на отримання житла по загальній черзі № 216 наказ № 52 від 30.11.1993 та по пільговій № 12 наказ № 12 від 26.09.1995 як ветеран праці (т. 10, а. с. 125).
З виписки ПАТ «Мегабанк» за період з 01.01.2005 по 20.07.2016 вбачається зарахування пенсії та нарахування відсотків за поточним рахунком (т. 7, а. с. 218-223).
У виписці ПАТ «Мегабанк» наявні відомості про надходження коштів нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.01.2005 по 10.02.2014 (т. 8, а. с. 70; т. 9, а. с. 22-24).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Автрамат» з 07.08.1975 по 10.10.2005, звільнена за скороченням штату (т. 2, а. с. 105-118). 11.03.1987 позивач на підставі ордеру отримала однокімнатну квартиру на склад сім`ї з двох осіб себе та сина (т. 6, а. с. 66, 67), де зареєстрована й мешкає по тепер. Станом на 25.02.2002 рахувалась в списку черговості на отримання житла по загальній черзі № 216 наказ № 52 від 30.11.1993 та пільговій черзі № 12 наказ № 12 від 26.09.1995 як ветеран праці (т. 10, а. с. 125). На лист ПАТ «Автрамат» про обов`язковість надання до 20.11.2005 довідки ЖКХ про склад сім`ї та прописку Ф-2 для оновлення документів, які будуть надані до районного виконкому (т. 4, а.с. 108), позивач надала довідку 15.11.2005 (т. 4, а. с. 111).
Доказів, що ПАТ «Автрамат» після звільнення позивача передало облікову справу до Московської районної ради, яка на той час здійснювала повноваження щодо обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, матеріали справи не містять.
Спірні правовідносини щодо квартирного обліку між сторонами виникли з моменту постановки позивача на квартирний облік за місцем роботи у ПАТ «Автрамат», тобто з 1993 року та діяли по час її звільнення по жовтень 2005 року, тому при визначенні обов`язків, повноважень і необхідних дій сторін слід керуватись положеннями ЖК України та Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм житлових приміщень в Українській РСР, які діяли на час звільнення відповідача.
Як встановлено судом, позивач згідно ордеру на житло від 11.03.1987 отримала однокімнатну квартиру, яка приватизована у 1998 році, перебувала в ПАТ «Автрамат» в списку черговості на отримання житла за загальною чергою з 30.11.1993, за пільговою чергою як ветеран праці з 26.09.1995.
Доказів зняття відповідача з обліку матеріали справи не містять.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції свої висновки мотивував тим, що вирішуючи позовні вимоги позивача про визнання протиправними дії та бездіяльності Профспілкового комітету ПАТ «Автрамат», голови профспілкового комітету ПАТ «Автрамат», зобов`язання повернути позивачу профспілковий квиток та облікову картку, в зв`язку з протиправною поведінкою відшкодувати моральну шкоду в сумі 50000 грн та судові витрати (т. 1, а.с. 1), суд врахував, що з згідно п. 2.6 «Інструкції про облік членів профспілки», схваленої головою обласної Ради профспілки робітників автомобільного і сільськогосподарського машинобудування України 16.05.2007, збереження квитків членів профспілки у профспілковій організації не допускається. В п. 3.2 Інструкції зазначено, що при знятті члена профспілки з обліку у його профспілковому квитку (якщо це передбачено) та у обліковій картці робиться відмітка про сплату профспілкових внесків та про зняття з обліку, які завіряються підписом уповноваженої на це особи та печаткою профспілкової організації. Облікова картка видається члену профспілки на руки під розписку в журналі. З п. 3.5 Інструкції вбачається, що на прохання виключеного з членів профспілки йому може бути видана під розписку в журналі зняття з обліку картка обліку члена профспілки. Відмітка про виключення з членів профспілки робиться у картці обліку члена профспілки та у пред`явленому квитку члена профспілки (т. 1, а.с. 91-93). Отже, за відсутності доказів звернення позивача до відповідачів з відповідним проханням та відмови останніх у цьому, підстав для зобов`язання відповідачів повернути профспілковий квиток та визнання їх дій незаконними немає.
Судом не встановлено в діях відповідачів протиправної поведінки та, як наслідок, передбачених ст.ст. 23, 1167 ЦК України підстав для відшкодування моральної шкоди, тому вказані позовні вимоги суд визнав такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.
Щодо позовних вимог до ПАТ «Автрамат», голови правління ПАТ «Автрамат», в яких ОСОБА_1 просила визнати дії та бездіяльність відповідачів протиправними, зобов`язати повернути особисті речі, розрахуватись в повному обсязі, надати довідку про заробітну плату за період з 1975 року по 2005 рік та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 50000 грн (т. 7, а. с. 1) суд дійшов висновку, що з позивачем при звільненні проведено остаточний розрахунок, що підтверджується випискою з рахунку ПАТ «Мегабанк» (т. 8, а. с. 70).
Підстав стверджувати, що остаточний розрахунок проведений із позивачем не в повному обсязі немає, на час розгляду справи судом не встановлена наявність заборгованості підприємства перед позивачем, її розмір, тому суд вважав вказані позовні вимоги недоведеними.
Стосовно повернення особистих речей судом встановлено наступне: з листа ПАТ «Автрамат» (т. 4, а.с. 109-110) вбачається, що підприємство не перешкоджає позивачу забрати особисті речі, в той же час вказаний лист суперечить заяві представника підприємства (т. 2, а.с. 168-170), яка містить посилання на відсутність таких речей. В суді позивач вказала, що на її робочому місці залишились особисті речі шкіряні чоботи та упаковка з рідиною «білізни», а свідки зазначили, що певні особисті речі позивач мала на робочому місці, але які саме вони не знають, тому суд вважає, що за відсутності достовірних та належних доказів наявності особистих речей позивача у ПАТ «Автрамат», їх найменування та кількості, задовольнити вказані позовні вимоги суд вважав неможливим як з підстав некоректності та неконкретності заявлених вимог, так і з підстав порушення позивачем принципів доказування та подання доказів, встановлених ст.ст. 76-83 ЦПК України.
Оскільки судом не була встановлена протиправна бездіяльність ПАТ «Автрамат», голови правління ПАТ «Автрамат» та порушення ними прав позивача в цій частині, моральна шкода не підлягає відшкодуванню, а позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.
З приводу позовних вимог до ПАТ «Автрамат», голови правління ПАТ «Автрамат», Ліквідаційної комісії ПАТ «Автрамат», Харківської обласної організації профспілки робітників автомобільного і сільськогосподарського машинобудування України, Харківської міської ради, адміністрації Московського району м. Харкова, в яких позивач просила:
1) визнати дії та бездіяльність ПАТ «Автрамат», голови правління «ПАТ «Автрамат» протиправними, що привели до втрати пільгової черги з моменту поставлення на облік, на неможливість отримання житла та поліпшення своїх житлово-комунальних умов за цією чергою та стягнути з ПАТ «Автрамат» та голови правління ПАТ «Автрамат» моральну шкоду у розмірі суми вартості квартири, яку їй належало отримати, зобов`язати відповідачів передати чергу до компетентного органу (т. 2, а.с. 1);
2) визнати право позивача на квартирний облік та поновити її на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов в органах територіальної влади виконкомі Харківської міської ради (адміністрації Московського району в м. Харкові), зі збереженням попереднього часу перебуванням на обліку (т. 5, а.с. 66-67);
3) визнати право на квартирний облік та взяти її на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов в органах територіальної влади виконкомі Харківської міської ради (адміністрації Московського району в м. Харкові), зі збереженням попереднього часу перебуванням на обліку, стягнути з ПАТ «Автрамат», Ліквідаційної комісії ПАТ «Автрамат», Харківської обласної організації профспілки робітників АСМУ моральну шкоду у розмірі 700000 грн. (т. 5, а.с. 80) суд зазначив наступне.
Уточнюючі позовні вимоги щодо квартирного обліку (т. 5, а. с. 66-67; т. 5, а. с. 80) позивач не відмовилась від позовних вимог, викладених у позовній заяві від 24.04.2015 (т. 2, а.с. 1), тому суд розглянув всі вимоги в їх сукупності та у заявлених межах і прийшов до висновку про неможливість їх задоволення через наступне: право на квартирний облік громадян встановлено ЖК України, Правилами, тому окреме визнання права, яке закріплено у законі за судовим рішенням не потрібне. Позовних вимог щодо зобов`язання органу, якій здійснює облік громадян, що потребують поліпшення житлових умов (на даний час виконком Харківської міської ради) про поновлення на обліку або взяття на облік зі збереженням попередньої черги позивачем не заявлено, а суд не є органом, який цей облік здійснює.
Матеріали справи не містять доказів наявності рішень, затверджених виконкомом про взяття позивача на облік за місцем роботи, щорічної переатестації, дозволу на передання особової справи до виконкому після звільнення позивача, надання позивачем заяви до підприємства або виконкому про взяття її на квартирний облік за місцем мешкання через звільнення за скороченням штату, тому підстав стверджувати, що за позивачем зберіглась загальна або пільгова черга на житло на час її звільнення, немає.
Саме тому докази, надані на підтвердження перебування позивача на квартирному обліку на час її звільнення у вигляді довідки № 6 від 25.02.2002 (т. 10, а. с. 125) та довідки про склад сім`ї (т. 4, а. с 111) не є достатніми. Доказів передання особової справи ОСОБА_1 до (на той час) Московської районної ради м. Харкова з боку ПАТ «Автрамат», відповідно до п. 31 Правил, не надано, разом з тим, позовні вимоги про визнання дій та бездіяльності ПАТ «Автрамат», голови правління ПАТ «Автрамат» протиправними та такими, що привели до втрати пільгової черги з моменту поставлення на облік, неможливості отримання житла та поліпшення житлово-комунальних умов за цією чергою, зобов`язання відповідачів передати чергу до компетентного органу не підлягають задоволенню через невірне обрання позивачем способу захисту свого права, оскільки законом передбачено передання особові справи особи, яка потребує поліпшення житлових умов, а не черги. Отже розглядаючи позов у межах заявлених вимог, ці вимоги задоволенню не підлягають.
Суд вважав вимоги про стягнення моральної шкоди необґрунтованими та недоведеними, тому відмовив у їх задоволенні.
Колегія суддів погоджується з висновками суду та у межах доводів скарги, які стосуються ухвалення рішення неповноважним складом суду та неповноти задоволення клопотання щодо витребування доказів та виклик свідків, та вимог апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає відхиленню.
Справа в суді першої інстанції була розглянута суддею Московського районного суду м. Харкова Скотарем А.Ю.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2017 року було задоволено самовідвід судді Майстренка О.М. (т. 9 а. с. 147-148).
За правилом ч. 1 ст. 25 ЦПК України (у редакції, що була чинною на час вирішення питання про самовідвід) у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 11-1 цього Кодексу.
Нормою частини 3 статті 11-1 ЦПК України (у редакції, що була чинною на час визначення складу суду) передбачено, що визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів за принципом вірогідності, який ураховує кількість справ, що перебувають у провадженні суддів, заборону брати участь у перегляді рішення для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого ставиться питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну повноважень. Справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів. Після визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, внесення змін до реєстраційних даних щодо цієї справи, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду не допускається, крім випадків, установлених законом.
На виконання вимог даного припису на підставі Розпорядження № 01-08/264 від 04.09.2017 у цій справі було здійснено повторний автоматизований розподіл справи (т. 10 а. с. 1).
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2017 суддя Майстренко О.М. був замінений на суддю Скотаря А.Ю. (т. 10 а. с. 2).
Таким чином, безпідставними є посилання ОСОБА_1 на те, що справа розглянута неповноважним складом суду.
У даному випадку не мають правового значення аргументи позивача щодо порушення порядку передачі справи між суддями, що відбувались раніше, оскільки такі судді не розглядали справи по суті та не ухвалювали у ній рішення.
ОСОБА_1 послалась на те, що об`єднання її позовів в одне провадження мало негативні наслідки для розгляду справи, оскільки ускладнило його.
Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України (у редакції, що була чинною на час вирішення питання про об`єднання) суддя під час відкриття провадження у справі, підготовки справи до судового розгляду або суд під час її розгляду мають право постановити ухвалу про об`єднання в одне провадження кількох однорідних позовних вимог за позовами одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача чи до різних відповідачів або за позовом різних позивачів до одного й того самого відповідача.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2016 року об`єднано в одне провадження цивільну справу №643/6923/15-ц із цивільною справою №643/6922/15-ц, із цивільною справою №643/6924/15-ц, об`єднаній справі присвоєно єдиний номер №643/6922/15-ц.
Суд правильно послався на те, що вимоги по даній справі та по цим справам є однорідними, оскільки випливають з роботи ОСОБА_1 на ПАТ «Автрамат» та її членства у профспілці цього підприємства.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 поставила питання щодо витребування доказів згідно її заяв, поданих до суду першої інстанції (т. 7 а. с. 212, 230), оскільки районним судом вони були задоволені лише частково. При цьому ОСОБА_1 не зазначила з яких підстав суд апеляційної інстанції має повторно витребувати ці докази, що ці докази входять до предмету доказування по справі, є належні та допустимі у розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України, або що існують поважні причини, з яких вона не змогла їх вчасно надати до суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України:
1. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
2. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
4. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 83 ЦПК України:
1. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
2. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
3. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
4. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
5. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.
Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що заяви ОСОБА_1 про витребування доказів від 10.08.2016 та 05.09.2016 були предметом розгляду у суді першої інстанції. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18 січня 2017 року було частково їх задоволено. Витребувано у комунального підприємства «Міський архів» (61052, м. Харків, вул. Конєва, 7) особову справу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у повному обсязі, зобов`язано архів надати письмові пояснення щодо різниці кількості аркушів, раніше наданих копій особової справи (супроводи по справі 6922 т.2 а.с.13, справі 6924 т.5 а.с.1), надати акти приймання-передачі зазначеної особової справи.
Суд також витребував у публічного акціонерного товариства «Мегабанк» (61002, місто Харків, вул. Алчевських, 30) належним чином завірені повні данні (період надходження коштів, їх цільове призначення, джерело отримання) про надходження коштів на рахунок ОСОБА_1 від ПАТ «Автрамат» за період з 01.01.2005 по 10.02.2014 роки.
ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині надання роздруківки технічного запису судового засідання від 21.08.2015, 30.09.2015, 10.12.2015, де допитувалися свідки, оскільки їх свідчення під присягою є доказами по справі; витребування документів (наказів) про призначення директорів, голів, правління ПАТ «Автрамат» (завод «Поршень»), та інше, дату народження з 1975 по 2016 роки. Позивач вказує, що цей доказ необхідний для залучення у якості відповідачів по справі та підтвердження протиправності їх дій та бездіяльності.
Зазначена ухвала була залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 23 лютого 2017 року.

Крім того, витребувані судом першої інстанції докази вже були предметом дослідження, свої висновки з цього приводу суд відповідно до ст. 89 ЦПК України виклав у своєму рішенні.

ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції не зазначила, які конкретно докази вона просить витребувати, звідки, та з якою метою, що свідчить про необґрунтованість такої заяви, яка не підлягає задоволенню.

Що стосується заявленого клопотання про виклик свідків суд зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції неодноразово для допиту викликались свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ухвалами суду 10.11.2015, 03.12.2015, 24.12.2015 їх піддавали приводу (т. 1 а. с. 55, 67, 74).
Свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 були допитані у судовому засіданні 18.02.2016 (т. 1 а. с. 109-116).
Згідно рапортів інспектора Московського ОП (м. Харкова) СОП ГУ НП у Харківській області (т. 1 а. с. 105, 106) на неодноразові дзвінки та стук у двері свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 двері не відчинили.
У судовому засіданні 08.11.2018 було допитано свідка ОСОБА_8 (т. 13 а. с. 56-59).
Для допиту судом викликався ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .
У судовому засіданні 15.11.2018 було частково задоволено клопотання ОСОБА_1 про виклик свідків. Вирішено викликати додатково ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 .
Як вбачається з тексту оскарженого рішення згідно відтворених у судовому засіданні показань свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , а також допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 , ОСОБА_1 працювала на підприємстві тривалий час, була членом профспілки, перебувала на квартирному обліку, тримала на особовому робочому місці власні речі, проте які саме й куди вони поділись, та яким чином вирішено питання щодо квартирної черги після звільнення ОСОБА_1 останнім не відомо, як не відомо й про те, чи отримала ОСОБА_1 профспілковий квиток після звільнення.
Колегія судів не вбачає підстав для задоволення клопотання про повторний виклик свідків з огляду на те, що обставини щодо знаходження на робочому місці особистих речей, та перебування позивача на робочому місці 11.10.2005, а також інші обставини, на які позивач послалась як на підставу своїх вимог мають підтверджуватися письмовими доказами, тому не можуть бути підтверджені показами свідків відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України за якою обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, надав оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивував відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) та виклав свої висновки у рішенні суду.
В порушення вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції не було надано доказів у розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України, які б свідчили про те, що районним судом ухвалено рішення із порушенням норм матеріального чи процесуального права, доводи скарги висновків суду не спростовують.
З огляду на те, що при ухваленні рішення районним судом було додержано норми матеріального і процесуального права, доводи скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів на підставі ст. 375 ЦПК України залишає скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Підстав для перерахунку судових витрат, передбачених ст. 141 ЦПК України, не встановлено.
Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 травня 2019 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 25 лютого 2020 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії П.В. Кісь.

О.М. Хорошевський.