Справа № 202/1007/20
Провадження № 2-з/202/19/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

14 лютого 2020 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Слюсар Л.П., розглянувши заяву адвоката Захарчук Ксенії Олегівни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову,-

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2020 року на адресу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява адвоката Захарчук Ксенії Олегівни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову, відповідно до якої просила накласти арешт на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування заяви адвокат Захарчук К.О. посилається на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2000 року проживали однією сім`єю без офіційного укладення шлюбу, вели спільне господарство, несли спільні витрати, придбали нерухоме майна, утримували житло, та спільно ним користувалися, а також виховували разом двох доньок. Під час спільного проживання у 2004 році за спільні кошти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали 3-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , зробили спільним зусиллями ремонт та з дочками проживали у ній до 2017 року. У 2017 році ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали квартиру у АДРЕСА_1 , зробили своїми силами в ній ремонт, у якій і проживали разом. Право власності на вказану квартиру було оформлене на ОСОБА_2 . Також ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за спільні кошти у 2017 році придбали квартиру у АДРЕСА_2 . Вказану квартиру було оформлено на дочку ОСОБА_3 , яка у 2019 році подарувала її ОСОБА_2 25.12.2019 року ОСОБА_2 нічого не пояснюючи змінила замки у спільній з ОСОБА_1 квартирі за адресою: АДРЕСА_1 та сповістила, що він повинен забрати свої речі, які знаходяться у під`їзді. У січні 2020 року ОСОБА_1 стало відомо, що ОСОБА_2 намагається продати нерухоме майно, яке було придбано за спільні кошти.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, доходжу висновку, що заява про забезпечення позову до пред`явлення позову не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Частиною 1 статті 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дати надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Метою забезпечення позову є збереження матеріального об`єкта спору до вирішення справи по суті.

Накладання судом арешту на майно особи, безперечно є втручанням зі сторони державного органу у право власності особи, передбачене статтею 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Твердження позивача про те, що незабезпечення позову шляхом накладення арешту на квартири унеможливить виконання судового рішення, яке може бути постановлено на користь позивача, є безпідставним та арешт нерухомості може призвести до порушення принципу співмірності виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

За змістом статті 149 ЦПК України заходи до забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на зазначене, можливо дійти висновку про те, що в заяві про забезпечення позову до пред`явлення позову не доведено існування реальної загрози невиконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог, та необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Виходячи із вищевикладеного, заява адвоката Захарчук Ксенії Олегівни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.6 ст.153 КПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 Цивільного процесуального кодексу України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви адвоката Захарчук Ксенії Олегівни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд, шляхом подачі протягом 15-ти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя Л.П. Слюсар