Справа № 357/1364/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О. В. оглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Обухівської міської ради Київської області, орган опіки та піклування Узинської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом 05.02.2019 року, в якому просив стягнути аліменти з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини із всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини та позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24.02.2020 року судом отримано відповідь на запит, відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України, в якій зазначено, що за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, місце проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленого цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість, крім іншого, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя1 та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини, так у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, в якому зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачене законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Однак, в даному випадку позовні вимоги щодо стягнення аліментів не є самостійними вимогами, а є похідними, враховуючи підстави позовних вимог про позбавлення батьківських прав щодо невиконання відповідачем батьківських обов`язків.

Таким чином, застосуванню підлягають положення ч. 1 ст. 27 ЦПК України, щодо визначення підсудності даного спору саме за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Отже, суд приходить до висновку, що справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Обухівської міської ради Київської області, орган опіки та піклування Узинської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, підлягає передачі за належною територіальною підсудністю до Обухівського районного суду Київської області (08700, Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 20).

Керуючись ст.ст. 31, 187, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Обухівської міської ради Київської області, орган опіки та піклування Узинської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, передати за підсудністю для розгляду до Обухівського районного суду Київської області (08700, Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 20).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала складена 25.02.2020 року.

СуддяО. В. Бондаренко