ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

19 лютого 2020 року

м. Харків

Справа № 619/4164/17

Провадження № 22-ц/818/454/20

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Кругової С.С., Маміної О.В.

за участю секретаря судових засідань Плахотнікової І.О.,

учасники справи:

скаржник: ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: державний виконавець Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ в Харківській області Овчаренко Юлія Василівна, Міжрайонний відділ ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ в Харківській області, ТОВ «Завод «Березівські мінеральні води.»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу

за скаргою ОСОБА_1 «на постанову та бездіяльність державного виконавця», де заінтересованими особами є державний виконавець Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ в Харківській області Овчаренко Юлія Василівна, Міжрайонний відділ ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ в Харківській області, ТОВ «Завод «Березівські мінеральні води.»,

з апеляційними скаргами Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в особі Плугатирьової Юлії Сергіївни, та Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Березівські мінеральні води.», в особі директора Оболонського Максима Олександровича, на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 01 листопада 2019 року, постановлену суддею Кононихіної Н.Ю., в залі суду в місті Дергачі,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною скаргою.

В обґрунтування скарги посилається на те, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 29.03.2017, зміненого рішенням Апеляційного суду Харківської області від 22.06.2017, її поновлено на посаді оператора видувного напівавтомата цеха роздуву ПЕТ пляшки ТОВ «Завод «Березівські мінеральні води.» та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 43308,36грн. Судом був виданий виконавчий лист на виконання зазначених вище рішень судів та 14.07.2017 державним виконавцем МВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ Овчаренко Ю.В. відкрито виконавче провадження, але до цього часу рішення боржником не виконано та жодних виконавчих дій по виконанню рішення суду державним виконавцем не проводиться. 25.10.2017 вона отримала поштою постанову від 20.10.2017 про закінчення виконавчого провадження з копією наказу ТОВ «Завод «Березівські мінеральні води.» від 19.07.2017 №73-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 " та копією заяви від 08.09.2017. У постанові від 20.10.2017 указано, що державним виконавцем встановлено, що вимоги виконавчого документу фактично виконано в повному обсязі, з чим вона не згодна. Начальником МВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ Харківської області постановою від 09.11.2017 за результатами проведеної перевірки визнано дії державного виконавця Овчаренко Ю.В. такими, що вчинені з порушенням ст. ст. 13, 18, 63, 75 ЗУ «Про виконавче провадження». Виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника вважається завершеним з моменту фактичного допущення зазначеного працівника до виконання попередніх обов`язків. Однак, рішення до цього часу не виконано через тривалу пасивну поведінку державного виконавця. При цьому, подано заяву, у якій зазначено, що бездіяльність не має моменту вчинення, так як має тривалий характер, тому вважає, що строк звернення зі скаргою нею не пропущений. Тим більше, що заявник зверталася із скаргами на дії державного виконавця до начальника МВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ Харківської області, тобто намагалась в позасудовому порядку вирішити спір, тому не вважає пропущеним строк звернення у суд із відповідною скаргою.

У зв`язку із чим просила визнати бездіяльність державного виконавця Дергачівського районного відділу державної виконавчої служби Овчаренко Ю.В., яка полягає у неналежному виконанні рішення суду про фактичне поновлення на роботі ОСОБА_1 - незаконною; скасувати постанову Дергачівського районного відділу державної виконавчої служби про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання від 20.10.2017; зобов`язати державного виконавця Дергачівського районного відділу державної виконавчої служби Овчаренко Ю.В. належним чином виконати рішення суду про поновлення на роботі ОСОБА_1 шляхом фактичного допущення її до виконання попередніх трудових обов`язків.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 01 листопада 2019 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнано бездіяльність державного виконавця Дергачівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Овчаренко Юлії Василівни, яка полягає у неналежному виконанні заочного рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 29.03.2017 про поновлення на роботі ОСОБА_1 .

Скасовано постанову державного виконавця Дергачівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Овчаренко Юлії Василівни про закінчення виконавчого провадження від 20.10.2017 та зобов`язати державного виконавця Дергачівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Овчаренко Юлію Василівну виконати заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 29.03.2017 про поновлення на роботі ОСОБА_1 шляхом її фактичного допущення до виконання попередніх трудових обов`язків.

В апеляційних скаргах Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в особі Плугатирьової Ю.С. та ТОВ «Завод «Березівські мінеральні води.», в особі директора Оболонського М.О., просять ухвалу суду першої інстанції скасувати постановити нову,якою відмовити у задоволені скарги в повному обсязі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права та неповне з`ясування судом обставин справи.

Апеляційна скарга ТОВ «Завод «Березівські мінеральні води.», в особі директора Оболонського М.О., мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що рішення суду про поновлення на роботі ОСОБА_1 не виконано до теперішнього часу, оскільки відсутні докази про ознайомлення ОСОБА_1 з наказом № 73-к про її поновлення на роботі від 19.07.2017, про допущення до роботи заявника, про внесення запису до трудової книжки заявника. Вказує, що згідно ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, а не з моменту ознайомлення стягувача з наказом про поновлення. Отже момент ознайомлення ОСОБА_1 з наказом про поновлення взагалі не стосується суті спору у цій справі. Посилається на те, що державним виконавцем було обґрунтовано закрито виконавче провадження, оскільки ТОВ «Завод «Березівські мінеральні води.» було поновлено на роботі ОСОБА_1 на посаді оператора видувного напівавтомата цеха роздуву ПЕТ пляшки ТОВ «Завод «Березівські мінеральні води.» згідно Наказу № 73-к від 19 липня 2017 року, про що було подано відповідно заяву до виконавчої служби про добровільне виконання рішення суду. Також вказує, що суд помилково дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні докази про ознайомлення ОСОБА_1 з наказом № 73-к про її поновлення на роботі від 19.07.2017 року, оскільки такі висновки спростовуються матеріалами справи. ТОВ «Завод «Березівські мінеральні води.» було направлено копію наказу про № 73-к разом із супровідним листом, який ОСОБА_1 отримала, про що в матеріалах справи містяться докази. В той час, як належних та допустимих доказів, які б спростували вказані обставини ОСОБА_1 не надано. Також вказує на порушення судом норм процесуального права, оскільки до повноважень суду не входить скасування постанови про закінчення виконавчого провадження. Посилається на те, що судом не було враховано висновки Верховного Суду.

Апеляційна скарга Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в особі Плугатирьової Ю.С. мотивована тим, що державний виконавець діяв у відповідності до положень Закону України «Про виконавче провадження» , закінчивши виконавче провадження у зв`язку із фактичним виконанням рішення суду, що виражається у винесенні Наказу № 73-к від 19.07.2017 року та внесенні відповідного запису до трудової книжки. Вказує, що судом не було зазначено, яку саме норму закону було порушено державним виконавцем під час проведення виконання судового рішення про поновлення на роботі. Вказує, що чинним законодавством України не передбачено норми, яка зобов`язує державного виконавця перевіряти отримання працівником наказу про поновлення на роботі та допуск працівника до роботи. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для поновлення ОСОБА_1 строку для звернення із вказаною скаргою, оскільки поважні причини пропущення строку на оскарження у ОСОБА_1 відсутні. Також вказує на порушення судом норм процесуального права, оскільки до повноважень суду не входить скасування постанови про закінчення виконавчого провадження. Посилається на те, що жодних достатніх, достовірних доказів щодо невиконання рішення суду про поновлення на роботі ОСОБА_1 ТОВ «Завод «Березівські мінеральні води.» матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційні скарг, вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні докази про ознайомлення ОСОБА_1 з наказом № 73-к про її поновлення на роботі від 19.07.2017, про допущення до роботи заявника, про внесення запису до трудової книжки заявника, тому рішення суду про поновлення ОСОБА_1 не виконано до теперішнього часу, тому відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження.

Судова колегія не погоджується із висновками суду першої інстанції виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 29.03.2017 по справі №619/4237/14-ц за позовом до ТОВ «Завод`Березівські мінеральні води.», 3-тя особа: Територіальна державна інспекція з питань праці у Харківській області про незаконне звільнення, поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу було прийнято рішення, а саме: поновити ОСОБА_1 на посаді оператора видувного напівавтомата цеха роздуву ПЕТ пляшки ТОВ «Завод «Березівські мінеральні води.» з 13.06.2014 року. Стягнути з ТОВ «Завод «Березівські мінеральні води.» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 13 червня 2014 року по 29 березня 2017 року у сумі 143413 (сто сорок три тисячі чотириста тринадцять) грн. Стягнути з ТОВ «Завод «Березівські мінеральні води.» на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у сумі 20 000 (двадцять тисяч) грн.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 22 червня 2017 року за результатами розгляду апеляційної скарги ТОВ «Завод «Березівські мінеральні води.» по даній справі апеляційна скарга ТОВ «Завод «Березівські мінеральні води.» була задоволена частково, вказане заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 29.03.2017 було змінене та ухвалено: Стягнути з ТОВ «Завод «Березівські мінеральні води.» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 13 червня 2014 по 29 березня 2017 у сумі 43308 грн. 36 коп. В іншій частині рішення залишити без змін. Рішення апеляційного суду Харківської області від 22 червня 2017 року вступило в законну силу.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню та виконується невідкладно, відповідно до законодавства про працю.

13 липня 2017 року Дергачівським районним судом Харківської області був виданий виконавчий лист у справі 619/4237/14-ц про поновлення ОСОБА_1 на роботі.

14 липня 2017 року постановою державного виконавця Овчаренко Ю.В. було відркито виконавче провадження.

Постановою державного виконавця Овчаренко Ю.В. від 20 жовтня 2017 року було закінчено виконавче провадження. Вищевказану постанову заявник ОСОБА_1 отримала 25.10.2017.

Постановою начальника відділу Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ в Харківській області № 25-13/33 про перевірку виконавчого провадження від 09.11.2017 було визнано дії державного виконавця Овчаренко Ю.В. такими, що вчинені з порушенням ст.ст. 13, 18, 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» та вжито заходи реагування стосовно державного виконавця, а саме депреміювання за результатами роботи у листопаді в розмірі 15% премії.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Обов`язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства (ч.5 ст.124 Конституції України).

З огляду на принцип загальнообов`язковості судових рішень, судові рішення є обов`язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням.

У відповідності до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження).

Згідно частини сьомої статті 235 КЗпП України прийняте судом рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню.

Відповідно до статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.

Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року, виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону.

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» метою виконання рішення суду є відновлення порушених прав стягувача, щодо яких воно ухвалене.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 39 вказаного Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Отже, з системного аналізу вищевказаних норм вбачається, що законодавець пов`язує закінчення виконавчого провадження з видачею відповідного наказу про поновлення працівника на роботі, що також відображено в п.34 постанови Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року, відповідно до якого рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим органом наказу про це.

Інших вимог щодо порядку та способу поновлення працівника на роботі чинне законодавство не містить.

З матеріалів справи та матеріалів виконавчого провадження вбачається, що боржником ТОВ «Завод «Березівські мінеральні води.» листом від 08 вересня 2017 року № 123 було повідомлено про добровільне виконання рішення суду та поновлено ОСОБА_1 на посаді оператора видувного напівавтомата цеха роздуву ПЕТ пляшки ТОВ «Завод «Березівські мінеральні води.» з 01.06.2014 року, про що був виданий наказ № 73-к від 19 липня 2017 року. До вказаного листа були долучені копія наказу та копія трудової книжки ОСОБА_1 (а.с 62, том 2 )

Державний виконавець Овчаренко Ю.В. пересвідчившись у видачі ТОВ «Завод «Березівські мінеральні води.» наказу №№ 73-к від 19 липня 2017 року про поновлення ОСОБА_1 на роботі з 01.06.2014 року та у внесенні відповідного запису до трудової книжки стягувача, прийшов до вірного висновку про виконання судового рішення в порядку, визначеному ст.65 Закону України «Про виконавче провадження» та наявність підстав для закінчення виконавчого провадження, визначених в ч.2 вказаної статті Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, дії державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ в Харківській області Овчаренко Ю.В., що полягали у винесенні 20 жовтня 2017 року постанови про закінчення виконавчого провадження №54305834 є правомірними.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції послався також на постанову начальника відділу Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ в Харківській області № 25-13/33 про перевірку виконавчого провадження від 09.11.2017 року, якою було визнано дії державного виконавця Овчаренко Ю.В. такими, що вчинені з порушенням ст.ст. 13, 18, 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» .

Між тим, із змісту цієї постанови вбачається, що в ході перевірки було встановлено, що державним виконавцем порушені вимоги ст.ст. 13,18,63,75 Закону України «Про виконавче провадження» та дії державного виконавця визнані такими, що вчинені із порушенням цих норм.

Із змісту ст.ст. 13,18,63,75 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що цими нормами регламентовано порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, зокрема, дотримання строків виконання рішення суду та притягнення до відповідальності боржника за їх порушення.

Висновків про невідповідність дій державного виконавця вимогам ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» вказана постанова не містить.

Посилання суду першої інстанції на те, що виконання рішення вважається завершеним з моменту фактичного допущення зазначеного працівника до виконання попередніх обов`язків, а відтак державним виконавцем Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ в Харківській області Овчаренко Ю.В., не перевірено фактичне допущення ОСОБА_1 до роботи колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказані вимоги були передбачені статтею 77 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21 квітня 1999 року, в редакції яка діяла до 08 березня 2011 року та втратила чинність.

Отже, доводи ОСОБА_1 та висновки суду першої інстанції в цій частині не ґрунтується на законі.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційних скарг щодо безпідставного поновлення ОСОБА_1 строку для звернення із вказаною скаргою виходячи з такого.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримала 25жовтня 2017 року.

31 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася зі скаргою до начальника Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ на постанову про закінчення виконавчого провадження від 20.10.2017 року, який постановою від 09.11.2017 року визнав дії державного виконавця Овчаренка Ю.В. такими, що вчинені з порушенням вимог закону (а.с.40-43).

02 листопада 2017 року ОСОБА_1 подала скаргу до начальника Головного територіального управління юстиції у Харківській області на постанову про закінчення виконавчого провадження від 20.10.2017 року (а.с.44).

До суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області Овчаренко Юлії Василівни Кисла Т.І. звернулася лише 13 грудня 2017 року.

Разом з тим матеріали справи свідчать про те, що 22 грудня 2017 року ОСОБА_1 подала до суду клопотання, в якому просила вважати перебіг строку для подачі скарги на бездіяльність державного виконавця не пропущеним; зазначала, що до звернення до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця вона вчиняла альтернативні дії щодо оскарження вказаної постанови (а.с.56-58).

Вказані доводи клопотання ОСОБА_1 є обгрунтуванням поважності причин пропуску скаржником десятиденного строку на оскарження постанови державного виконавця.

Отже суд першої інстанції обґрунтованого дійшов висновку про те, що заявником ОСОБА_1 було пропущено строк на звернення до суду зі скаргою з поважних причин та такий строк підлягає поновленню.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Доводи апеляційних скарг спростовують висновки суду першої інстанції.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції від 01 листопада 2017 року скасуванню із відмовою ОСОБА_1 у задоволенні її скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 379, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в особі Плугатирьової Юлії Сергіївни та Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Березівські мінеральні води.», в особі директора Оболонського Максима Олександровича задовольнити.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 01 листопада 2019 року скасувати.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

С.С. Кругова