Справа № 737/788/20
Проваждення № 2/737/318/20
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

09 листопада 2020 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі

головуючого суддіКореньков А.А.
секретаря судового засіданняЧередниченко С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу № 737/788/20
за позовомОСОБА_1 ОСОБА_2
доКуликівської селищної ради
провизнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування
учасники справи та представники:не з`явилися

в с т а н о в и в :

09 жовтня 2020 року ОСОБА_1 (Позивач-1) та ОСОБА_2 (Позивач-2) звернулись до суду з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_3 , який на момент смерті постійно проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_1 . За життя їх батько склав заповіт, яким заповів позивачам в рівних частках будинок за адресою: АДРЕСА_1 , а земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2,75 га заповів Позивачу-2. Мати позивачів та дружина померлого ОСОБА_3 відмовилась від спадщини після смерті чоловіка, в тому числі і від права на обов`язкову частку у спадщині. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачів ОСОБА_4 , яка на час смерті постійно проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким належні їй земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (паї) заповіла Позивачу-2, який прийняв спадщину. Отже, позивачі оформили свої спадкові права на все майно, яке належало їх батькам на час їх смерті, за виключенням будинку по АДРЕСА_1

Позивач-1 має право на спадкування за заповітом після смерті батька 1/4 частини будинку, а Позивач-2 має право на спадкування за заповітом після смерті батька 1/4 частини будинку та за законом після смерті матері 1/2 частини будинку.

Просять суд визнати за ОСОБА_1 - право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а за ОСОБА_2 - право власності на 1/4 частину будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та на 1/2 частку цього ж домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою суду від 12 жовтня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 09 листопада 2020 року.

22.10.2020 року відповідач Куликівська селищна рада подала відзив на позовну заяву, в якому позов визнала повністю. Просила справу розглядати без участі представника відповідача.

22.10.2020 року, третя особа - приватний нотаріус Куликівського районного нотаріального округу Пономаренко Є.П. надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує.

Позивачі в судове засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за результатами підготовчого судового засідання за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі і матеріали спадкової справи № 129/2019 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , які надав приватний нотаріус Куликівського районного нотаріального округу Пономаренко Є.П., суд приходить до наступного.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 січня 1961 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії НОМЕР_1 (а.с.17).

Позивачі є синами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого (повторно) виконавчим комітетом Ковчинської сільської ради Куликівського району Чернігівської області та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданого Ковчинською сільською радою Куликівського району Чернігівської області (а.с.11,12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Куликівським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Чернігівській області від 08.05.2019 року серії НОМЕР_4 (а.с. 13).

ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_1 разом із дружиною ОСОБА_4 (а.с. 52).

12 березня 2010 року секретарем Ковчинської сільської ради був посвідчений заповіт, яким ОСОБА_4 заповів будинок АДРЕСА_1 позивачам в рівних частинах, а земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2,75 га заповів Позивачу-1.(а.с. 58).

Як встановлено судом з наданих позивачами доказів, будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 було побудовано в 1974 році під час шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_4 та належав до категорії колгоспних дворів.

Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення.

Згідно «Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів», затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року №11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено саме на сільські ради.

Змістовний аналіз постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року за № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в УРСР», Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР від 31.01.1966, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР від 31.10.1975 та інших нормативних актів з цього приводу доводить, що записи у погосподарських книгах є особливою формою статистичного обліку і визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджували право приватної власності. Саме таке роз`яснення надав і Пленум ВССУ в своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», вказуючи, що у п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах (п.3.1).

Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до довідки № 693 від 29.09.2020, виданої виконкомом Куликівської селищної ради с. Ковчин Куликівського району Чернігівської області господарство по АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 відносилось до категорії «колгоспний двір», головою колгоспного двору був ОСОБА_3 , а членом колгоспного двору була його дружина - ОСОБА_4 . (а.с.24)

Згідно ст.120 ЦК УРСР, колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.123 цього Кодексу, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ був введений в дію Закон України «Про власність».

Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 (із подальшими змінами) «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Таким чином, ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 мали рівне право на майно колгоспного двору, а значить, і на вказаний вище житловий будинок, тобто по рівній частині кожен.

Після смерті ОСОБА_4 , мати позивачів ОСОБА_4 відмовилась від частки у спадкуванні, в тому числі від права на обов`язкову частку у спадщині.(а.с. 62)

Мати позивачів ОСОБА_4 за життя склала заповіт, яким належні їй земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пай) розміром 1,8775 га, 0,5221 га, 0,3538 га заповіла Позивачу-2, який їх прийняв.(а.с.65-66)

Позивачі 29.09.2020 року звернулись до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Пономаренко Є.П. із заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав їх померлому батьку. Постановою нотаріуса від 29 вересня 2020 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії , а саме у видачі свідоцтва про право власності на спадщину на даний житловий будинок, оскільки позивачі не мають документів, які підтверджували б право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за померлим ОСОБА_4 (а.с. 31)

За життя померлий ОСОБА_4 не ввів вказаний вище будинок з надвірними будівлями та спорудами в експлуатацію та не оформив правовстановлюючих документів на нього.

Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано.

Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , до складу вказаного домоволодіння входять житловий будинок (А-1), веранда (а-1), сараї (Б-1, б-1). (а.с. 25-27)

Вищевказані будівлі і споруди, що входять до складу спадщини, були побудовані в 1974 році під час перебування померлих батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_4 в шлюбі (а.с. 17)

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Надані судом докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні.

Оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що Позивачу-1 на праві власності належить 1/4 частина домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 , а Позивачу-2 на праві власності належить ј частина будинку після смерті батька та Ѕ частина будинку після смерті матері. Отже, позовні вимоги Позивача-1 та Позивача-2 про визнання за ними частки спадкового майна у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами є обґрунтованими та підлягають судом задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 81, 141, 200, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України суд,-

в и р і ш и в :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , який зареєстрований та проживає АДРЕСА_2 ) право власності на 1/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами садиби АДРЕСА_1 (позначеними в плані технічного паспорту на будинок літерами: житловий будинок А-1, веранда а-1, сарай Б-1, б-1) в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 .

3. Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_3 ) право власності на 3/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами садиби АДРЕСА_1 (позначеними в плані технічного паспорту на будинок літерами: житловий будинок А-1, веранда а-1, сарай Б-1, б-1) в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 .

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

6. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

8. Повний текст рішення складений 19 листопада 2020 року.

Суддя А. А. Кореньков