Справа №201/9759/20
Провадження № 2/201/3369/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

15.10.2020р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с. №3-6).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 19.10.2020р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання (з урахуванням змін до ЦПК України, які набрали сили 08.02.2020р.) (а.с.№18).

Позивачка у позовній заяві в обґрунтування вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 15.02.2019р. у Соборному районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом № 74. Від даного шлюбу подружжя має малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною припинення шлюбних відносин стали різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства та виховання дитини, втрати порозуміння та почуття любові один до одного. Сторони не проживають разом, остаточно припинили шлюбні відносини з лютого 2020р. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена, збереження шлюбних відносин суперечить інтересам позивачки. За домовленістю між сторонами, малолітня донька проживає та буде проживати разом з позивачкою. Майнові спори між сторонами відсутні. Окрім цього, в позовній заяві, позивачка просила суд стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 000 грн.

Позивачка в судове засідання 26.11.2020р. надала суду заяву, в якій підтримала поданий позов та просила винести рішення за її відсутності. В цій заяві позивачка також зазначила, що після розірвання шлюбу бажає змінити прізвище на дошлюбне « ОСОБА_4 » (а.с. № 27).

Відповідач в судове засідання 26.11.2020р. також надав суду заяву, в якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує, підтвердив період припинення шлюбних стосунків. Також відповідач просив розглядати справу за його відсутності (а.с. №29).

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, заяви сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.02.2019р. у Соборному районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом № 74 (а.с. № 7).

Від даного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_3 (а.с.№ 8).

Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства та виховання дитини, втрати порозуміння та почуття любові один до одного, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини з лютого 2020р., з того ж часу проживають окремо. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 СК України шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені з лютого 2020р., з того часу не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилася, а відповідач визнав позовні вимоги та не заперечував проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

При винесенні рішення суд також приймає до уваги положення ст. 82 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позовні вимоги та погодився на розірвання шлюбу.

Крім того, враховуючи бажання позивачки залишити їй прізвище, яке було змінено після реєстрації шлюбу, а також положення ч. 1 ст. 113 СК України, відповідно до якої особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за необхідне змінити відповідачці прізвище на дошлюбне « ОСОБА_4 ».

Щодо вимог позивачки про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000 грн., то в цій частині вимоги позивачки також підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів, щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

У постанові Верховного Суду від 17.10.2018р. по справі № 301/1894/17 зазначено, що суд вирішуючи питання розподілу судових витрат, має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін..), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З урахуванням вищевикладеного, а також приймаючи до уваги те, що позивачкою підтверджено документально судові витрати на правничу допомогу, надано договір №01/10-20 від 09.10.2020р. про надання правової допомоги (а.с. №12), квитанцію до прибуткового касового ордера №33 від 09.10.2020р. (а.с. № 16), вимоги про стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу у розмірі 1 000 грн. підлягають задоволенню. Розглядаючи вимоги в частині судових витрат на професійну правничу допомогу, незважаючи на те, що за прибутковим касовим ордером №33 від 09.10.2020р. позивачкою внесено адвокату 2 200грн, втім позивачка по тексту позовної заяви наполягала на стягненні з відповідача на її користь лише 1 000грн.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку із визнанням відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, суд вважає за можливе повернути позивачці 50% від сплаченого судового збору при подачі даного позову по квитанції № N1D693331M від 15.10.2020р. в розмірі 420 грн. 40 коп. шляхом стягнення з державного бюджету (а.с. № 2).

Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки частину понесених при подачі позову судових витрат по сплаті судового збору, що залишилась після повернення позивачці, а саме в розмірі 420 грн. 40 коп. (а.с. № 2).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 82, 89, 133, 137, 141, ч.1 ст. 142, ст. 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 15.02.2019р. у Соборному районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом № 74 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки ОСОБА_1 змінити на « ОСОБА_4 ».

Судовий збір, сплачений ОСОБА_1 за квитанцією № N1D693331M від 15.10.2020р. на розрахунковий рахунок UA0004005, код отримувача 37989269, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат), отримувач УК у Соборному р-ні м. Дніпра 22030101, призначення платежу судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. - повернути ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) в розмірі 50% від сплаченої суми, а саме 420грн. 40 коп., шляхом стягнення з державного бюджету.

Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 420грн.40коп. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000 грн., що в загальній сумі становить 1420грн. 40коп. (одна тисяча чотириста двадцять грн. сорок коп.).

У відповідності до вимог ч. 2 ст.115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу надіслати на адресу Соборного районного у м. Дніпрі відділу ДРАЦС Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Ткаченко Н.В.