Справа № 591/5430/18
Провадження № 2/591/96/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2020 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання Майбороди А.О.

представника позивачів ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: Державна архітектурно-будівельна інспекція, Сумська міська рада, Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, про усунення перешкод у здійсненні права власності та права користування нерухомим майном шляхом знесення самочинного будівництва та скасування записів про державну реєстрацію прав,

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в особі представника - адвоката Цюпки О.В. звернулися до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони являються власниками квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , що розташовані на другому поверсі в житловому будинку по АДРЕСА_5 . АДРЕСА_6 літ АДРЕСА_7 , у якому розташована належна позивачам нерухомість, являється пам`яткою архітектури. Як вбачається з викопіювання плану будівельного кварталу від 08 жовтня 1980 року та плану земельної ділянки від 07 вересня 2010 року будинковолодіння по АДРЕСА_5 Суми складалося із житлових будинків літ. «А-ІІ», «Б-ІІ», «В-І», «В-ІІ», «Г-1», «Д- II» та сараїв літ. «Е» і «З». Відповідач ОСОБА_6 являється власником квартири АДРЕСА_8 . Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради № 529 від 03 серпня 2018 року, в тому числі відповідачу, було надано дозвіл на капітальний ремонт покрівлі з влаштуванням шатрового даху та розміщенням 3-х двохкімнатних квартир. Отримавши такий дозвіл, відповідач, самовільно захопивши частину подвір`я по АДРЕСА_5 , здійснив добудову до належної йому квартири, а замість ремонту покрівлі та влаштування шатрового даху, над належною йому квартирою здійснив надбудову, збудувавши фактично третій поверх. В результаті здійснення відповідачем самочинного будівництва за відповідачем на підставі свідоцтв про право власності САЕ №279117, САЕ 279118, САЕ279119,САЕ 279120 від 12 грудня 2011 року було зареєстровано право власності на квартири АДРЕСА_9 та реконструйовану квартиру АДРЕСА_8 .

Невідповідність здійсненого відповідачем самочинного будівництва вимогам державних будівельних норм підтверджується висновком експертного будівельно-технічного дослідження №1028 від 31 липня 2018 року, відповідно до якого новозбудовані (реконструйовані) будівлі, що збудовані на місці та/або в результаті реконструкції будівель, що позначені на плані 07 вересня 2010 року земельної ділянки по АДРЕСА_5 Суми літ. «В-І», «В-ІІ», «Г-І», «Д-ІІ», «Е», «З», не відповідають вимогам ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», а також вимогам будівельних, санітарних та протипожежних норм, які наведені в п. 3.13, 3.14, ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» та п. 10.4 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт».

Здійснене відповідачем самочинне будівництво порушує права позивачів, оскільки внаслідок забудови частини подвір`я по АДРЕСА_5 в результаті здійснення відповідачем самочинного будівництва позивачів позбавлено можливості використання земельної ділянки незаконно забудованої відповідачем. Внаслідок здійснення відповідачем самочинного будівництва зменшився рівень освітленості приміщень належних позивачам, що розташовані в житловому будинку літ. «А-ІІ».

Реєстрація права власності на самочинно збудоване нерухоме майно за відповідачем здійснена всупереч вимог закону, а відтак не може бути підставою набуття останнім права власності на добудову та надбудову до квартири АДРЕСА_8 та права власності на квартири АДРЕСА_10 .

Відповідач здійснив самочинне будівництво (добудову та надбудову до квартири АДРЕСА_11 ) всупереч проекту, без отримання документу, що посвідчує право власності (користування) земельною ділянкою та документів про початок виконання будівельних робіт. В подальшому 15 грудня 2011 року за відповідачем зареєстровано право власності на вказане самочинне будівництво, у зв`язку з чим до Реєстру прав власності на нерухоме майно були внесені записи №18111790, 35475188, 35475297 та 35475474, що підтверджується інформаційною довідкою №93039781 від 27 липня 2017 року.

Посилаючись за вказані обставини, позивачі просять усунути перешкоди здійсненні ними права власності на належні їм квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 та права користування земельною ділянкою по АДРЕСА_5 шляхом знесення самочинного будівництва здійсненого ОСОБА_6 по АДРЕСА_5 , а саме добудов та надбудов до квартири АДРЕСА_8 та квартир № АДРЕСА_8 а, 14б, 14 в; скасування записів про проведену державну реєстрацію прав № 18111790, 35475188, 35475297 та 35475474.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 вересня 2018 року позов залишено без руху, позивачам надано строк для усунення недоліків.

05 жовтня 2018 року позивачами надано суду уточнену позовну заяву.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 жовтня 2018 року відкрите провадження у вказаній справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 20 грудня 2018 року.

05 листопада 2018 року від представника відповідача ОСОБА_6 адвоката Цимбал Б.П. надійшов відзив на позовну заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими, не підтверджені належними та допустимими доказами тане підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_6 є неналежним відповідачем по справі, оскільки всі докази, надані позивачами по справі стосуються проведення реконструкції квартир АДРЕСА_12 та АДРЕСА_13 , до яких відповідач не має жодного відношення.

Так, позивачі вважають, що доказом порушення відповідачем їх прав, за захистом яких вони звернулися до суду, є висновок № 1028 Експертного будівельно-технічного дослідження складеного 31 липня 2018 року. Це єдиний документ, на який є посилання в позові, як на доказ, та який доданий до позовної заяви. За змістом вказаного висновку на дослідження експерта надані копії документів проведення реконструкції квартир АДРЕСА_12 та АДРЕСА_13 , та всі питання, які поставлені експерту, також стосуються проведення реконструкції вищезазначених квартир.

Позивачами надано суду завідомо неправдиву інформації щодо наявних у них прав власності на квартири АДРЕСА_14 . Так згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_15 ; позивач ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_16 ; позивач ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_17 . Тобто квартири позивачів знаходяться в будинку АДРЕСА_18 , а не в будинку АДРЕСА_5 . При цьому, квартири АДРЕСА_12 АДРЕСА_19 , зазначені у висновку експерта, дійсно знаходяться в будинку АДРЕСА_5 та згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належать на праві власності ОСОБА_8 .

Також неправдивою є інформація, надана позивачами, щодо права власності відповідача ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_20 , оскільки згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначена квартира належить на праві власності ОСОБА_8 (т. І а.с.85-87).

12 листопада 2018 року від представника Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області до суду надійшли пояснення на позовну заяву, в яких зазначається, що 12 травня 2010 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області отримано повідомлення про початок виконання будівельних робіт, на які не вимагається дозвіл на об`єкт «реконструкція житлового будинку шляхом надбудови мансардного поверху по АДРЕСА_5 », замовник ОСОБА_6

25 жовтня 2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області за №СМ 8 було зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації на об`єкт «Реконструкція житлового будинку шляхом надбудови мансардного поверху по АДРЕСА_5 , замовник ОСОБА_6 .

На момент отримання замовником права на введення об`єкта в експлуатацію, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» був запроваджений декларативний принцип оформлення замовником документів, які приймають об`єкт до експлуатації. Вказаний принцип полягає у тому, що відповідальність за достовірність даних, зазначених замовником у декларації про готовність об`єкта до експлуатації несе саме замовник, а органи державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані прийняти до розгляду подану замовником декларацію, перевірити повноту даних, зазначених у ній та прийняти рішення щодо роведення реєстрації декларації або щодо її повернення (т.І а.с.105-107).

20 грудня2018 року від представника позивачів адвоката Цюпка О.В. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради № 529 від 03 серпня 2004 року, в тому числі відповідачу, було надано дозвіл на капітальний ремонт покрівлі з влаштуванням шатрового даху та розміщенням 3-х двохкімнатних квартир.

Як вбачається із повідомлення про початок будівельних робіт, на які не вимагається дозвіл від 12 травня 2010 р. відповідач повідомив Інспекцію ДАБК у Сумській області про початок виконання будівельних робіт з реконструкції житлового будинку шляхом надбудови мансардного поверху за адресою АДРЕСА_5 площею АДРЕСА_21 .кв. У вказаному повідомленні відповідачем документом, що підтверджує право його власності на земельну ділянку по АДРЕСА_5 , зазначено договір купівлі-продажу від 27 липня 2006 р. Відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованій в Інспекції ДАБК у Сумській області 25 жовтня 2011 року, відповідачем у період з 12 травня 2010 р. по 17 жовтня 2011 р. було здійснено реконструкцію житлового будинку шляхом надбудови мансардного поверху таприбудови за адресою АДРЕСА_5 площею 290 м.кв. В результаті було збудовано три двокімнатні квартири загальною площею 280 м.кв. Вказану декларацію від імені ОСОБА_6 підписав його представник ОСОБА_9 . Тобто, з наведених документів вбачається, що відповідачу було надано дозвіл на капітальний ремонт покрівлі з влаштуванням шатрового даху; відповідач повідомив про здійснення реконструкції будинку шляхом надбудови мансардного поверху;відповідач фактично здійснив будівництво надбудови мансардного поверху та прибудови.

Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 1028 від 31 липня 2018 р. в результаті проведеної реконструкції та надбудови даху висота будинку літ. «Д-Н» збільшена, рівень освітленості приміщень розташованих в житловому будинку літ, «А-ІІ» зменшився. Відповідно до листа управління Держкомзему у м. Суми № Ко-109/01.43 від 12 травня 2011 р., в управлінні Держкомзему у м. Суми технічна документація із землеустрою щодо надання земельної ділянки у дворі будинку АДРЕСА_5 , не зареєстрована. Відповідно до постанови № 535 від 28 жовтня 2008 р. ОСОБА_9 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 97 КУпАП за здійснення реконструкції будинку АДРЕСА_5 без дозволу на виконання будівельних робіт. Вказане вище будівництво розпочате, принаймні, у 2008 р. без отримання у власність чи користування земельної ділянки. Відповідно до Переліку будівельних робіт, на виконання яких не вимагається дозвіл, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 30.09.2009 р., в редакції 01 березня 2010 р., дозвіл на виконання будівельних робіт не вимагається на об`єкти житлово-громадського призначення:

- перепланування квартир у багатоквартирних житлових будинках та кімнат у гуртожитках, а також об`єктів громадського призначення із збереженням несучої конструкції, без перевищення допустимих навантажень на перекриття, стіни та фундаменти за умови дотримання існуючих архітектурно-планувальних вимог, державних будівельних норм, місцевих правил забудови;

- відновлення або посилення чи поліпшення окремих конструкцій будівель та споруд, зокрема таких, що перебувають в аварійному стані, без зміни їх функціонального призначення і архітектурного вигляду;

- установлення приладів для ведення відокремленого обліку енергоносіїв, гарячої і холодної води;

- виконання робіт з улаштування засобів для забезпечення безперешкодного доступу осіб з обмеженими фізичними можливостями до об`єктів житлово-громадського призначення;

- виконання робіт з будівництва приватних житлових будинків садибного типу, дачних і садових будинків, прибудов до них загальною площею до 500 кв. метрів включно, господарських будівель і споруд, а також підключення приватних житлових будинків садибного типу, дачних і садових будинків, прибудов до них, господарських будівель і споруд до газових мереж низького тиску та інших інженерних мереж;

- установлення на присадибній земельній ділянці тимчасових об`єктів (навісів, наметів, кіосків, накриття, літніх душових кабін, теплиць тощо);

- переустановлення обладнання в межах приміщення;

- улаштування чи закриття дверних або віконних прорізів;

- збільшення житлової чи допоміжної площі шляхом демонтажу перегородок, комор, печей, камінів, грубок, вітрин, засклення балконів і лоджій.

В той же час, здійснене відповідачем будівництво, не входить до названого переліку, а тому потребувало отримання дозволу. Отже, викладене свідчить про здійснення відповідачем самочинного будівництва, яким порушено права позивачів (т.І а.с.137-138).

20 грудня 2018 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми залучено у якості третьої особи ОСОБА_7 , та протокольною ухвалою суду в зв`язку з залученням третьої особи, підготовче судове засідання відкладено до 28 лютого 2019 року.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 лютого 2019 року відмовлено у прийнятті заяви представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 про зміну позовних вимог, поданої до Зарічного районного суду м. Суми 25 лютого 2019 року та повернути її заявнику.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 лютого 2019 року залучено до участі у справі за вказаним позовом як співвідповідача співвідповідача ОСОБА_7 , в зв`язку з чим протокольною ухвалою суду в підготовчому засіданні оголошено перерву до 18 квітня 2019 року.

17 квітня 2019 року від представника відповідача адвоката Цимбал Б.П. надійшли пояснення по справі, в яких зазначає, що оскільки відповідач є особою похилого віку (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ), всі дії, пов`язані з реконструкцією та оформленням документів щодо об`єкту нерухомого майна здійснювалися на підставі довіреності його сином - ОСОБА_10 , з яким у позивачів були неприязні стосунки. 22 липня 2017 року ОСОБА_10 трагічно загинув, чим відразу скористалися позивачі і розпочали спроби тиску на відповідача шляхом спроби отримання судових рішень для знесення об`єкту нерухомого майна. Так, Інформаційна довідка, яку позивачі надають в якості доказів права власності відповідача ОСОБА_6 на спірний об`єкт нерухомого майна, була отримана ними 27 липня 2017 року, тобто через п`ять днів після загибелі сина відповідача. Вважаючи, що відповідач ОСОБА_6 як особа похилого віку, не обізнаний в повній мірі про обставини та наявні документи щодо реконструкції спірного об`єкту, що проводилася його загиблим сином ще в 2012 році, та не зможе захистити свої права в суді, позивачі звернулися до суду з позовом про знесення реконструйованого об`єкту нерухомого майна, та при цьому надали суду цілеспрямовано неповну та частково неправдиву інформацію щодо наявності у відповідача права власності на спірний об`єкт нерухомого майна та відсутність у відповідача ОСОБА_6 необхідних дозвільних документів для реконструкції.

У відповіді на заперечення відповідача позивачі погоджуються з тим, що рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 529 від 03 серпня 2004 року відповідачу разом з іншими власниками квартир в будинку АДРЕСА_5 , був наданий дозвіл на "капітальний ремонт покрівлі з влаштуванням шатрового даху та розміщення і ньому трьох двокімнатних квартир". Разом з тим, оскільки в декларації про готовність об`єкту до експлуатації, зареєстрованої в Інспекції ДАБК від 25 жовтня 2011 р., зазначено про проведення "реконструкції шляхом надбудови мансардного поверху". Позивачі вважають, що дозволу на реконструкцію шляхом надбудови мансардного поверху у відповідача не було. Такі твердження є хибними, оскільки поняття "мансардний поверх" та "шатровий дах з квартирами" є тотожними, а за таких обставин розбіжність у назві об`єкту реконструкції в цьому випадку не є підставою вважати, що реконструкція проведена без відповідного дозволу органу місцевого самоврядування.

Просить суд також звернути увагу на ті обставини, що позивачами в якості доказів були додані до позовної заяви копія висновку № 1028 "Експертного будівельно-технічного дослідження", складеного 31 липня 2018 р., та копії чисельних скарг та відповідей компетентних органів з приводу реконструкцій в будинку АДРЕСА_5 . Але в жодному з наданих позивачами доказах не фігурує прізвище ОСОБА_6 , а висновок № 1028 "Експертного будівельно-технічного дослідження" взагалі стосується проведення реконструкції квартир АДРЕСА_12 та АДРЕСА_13 , до яких відповідач не має жодного відношення. Крім того, з наданих позивачами письмових доказів притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_9 за порушення статті 29 Закону України «Про планування і забудову територій», не вбачається, що він притягнутий до відповідальності за реконструкцію квартири АДРЕСА_8 , право власності на яку, на той час належало відповідачу ОСОБА_6 . Враховуючи викладене, просить в задоволенні позову відмовити повністю (т. ІІ а.с.2-3).

18 квітня 2019 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми закрито підготовче провадження у справі, призначено справу для розгляду по суті на 17 липня 2019 року.

17 липня 2019 року в зв`язку із зайнятістю головуючого судді Сидоренко А.П. в розгляді кримінальної справи слухання справи відкладено до 12 листопада 2019 року.

12 листопада 2019 року у зв`язку з зайнятістю головуючого судді Сидоренко А.П. в слуханні кримінальної справі, по справі оголошено перерву до 27січня 2020 року.

27 січня 2020 року протокольною ухвалою суду по справі оголошено перерву до 14 лютого 2020 року за клопотанням представника позивача про надання часу для з`ясування позиції з клієнтами.

14 лютого 2020 року в судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі. Представник відповідача ОСОБА_6 адвокат Цимбал Б.П. з позовом не погоджується з підстав, викладених у відзиві на позов.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 13 жовтня 2008 року ОСОБА_3 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_18 (т. І а.с.11).

З договору купівлі-продажу квартири від 13 жовтня 2008 року вбачається, що ОСОБА_3 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_22 (т. І а.с. 12).

За договором купівлі-продажу квартири від 01 березня 2012 року ФОП ОСОБА_4 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_23 (т. І а.с.13-14).

Відповідно до договору дарування квартири від 05 березня 2010 року ОСОБА_5 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_24 (т. І а.с.15).

З повідомлення Сумської обласної державної адміністрації відділу містобудування та архітектури стосовно статусу об`єкта архітектури по вул. Кооперативна, 7 (літ. А) в м. Суми вбачається, що згідно рішення Сумського облвиконкому від 18 вересня 1985 року №276 вказана будівля визнана пам`яткою архітектури місцевого значення «Житловий будинок» (кін.ХІХ ст.) з наданням охоронного номеру 18-См.

Використання вказаної пам`ятки або її частин має відповідати вимогам Закону України «Про охорону культурної спадщини». Відповідно до ст. 23 цього закону власники (користувачі) будівлі або її частини повинні укласти охороний договір з територіальним органом охорони культурної спадщини. Нагляд за дотриманням пам`яткоохоронного законодавства при користуванні вказаною пам`яткою здійснюють управління культури і туризму облдержадміністрації, відділ містобудування та архітектури облдержадміністрації та відділ архітектури та містобудування Сумської міської ради відповідно до повноважень (т. І а.с.16-18).

Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 03 серпня 2004 року №529 «Про надання дозволу на будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт об`єктів» дозволено будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт об`єктів будівництва згідно з додатком (т. І а.с.19).

До списку об`єктів, на які видаються дозволи щодо їх будівництва, реконструкції та капітального ремонту належали квартири АДРЕСА_25 АДРЕСА_26 , АДРЕСА_27 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_28 (т. І а.с.20).

12 травня 2010 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області отримано повідомлення від замовника ОСОБА_6 про початок виконання будівельних робіт, на які не вимагається дозвіл на об`єкт «Реконструкція житлового будинку шляхом надбудови мансардного поверху по АДРЕСА_5 » (т. І а.с. 108).

25 жовтня 2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області зареєстровано та перевірено декларацію про готовність об`єкта до експлуатації за № СМ 8 щодо реконструкції замовником ОСОБА_6 житлового будинку шляхом надбудови мансардного поверху та прибудови за адресою: АДРЕСА_5 ( АДРЕСА_29 . І а.с. 109-111).

12 травня 2011 року Управління держкомзему в м. Суми на запит ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 повідомило про те, що в управлінні Держкомзему у місті Суми технічна документація із землеустрою щодо надання земельної ділянки у дворі будинку АДРЕСА_5 , не зареєстрована (т. І а.с. 139).

Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27 липня 2017 року вбачається що за адресою: АДРЕСА_5 власником АДРЕСА_30 АДРЕСА_8 АДРЕСА_31 є ОСОБА_6 (т. І а.с.24-26).

З висновку №1028 експертного будівельно-технічного дослідження складеного 31 липня 2018 року вбачається, що новозбудовані (реконструйовані) будівлі, що збудовані на місці та/або в результаті реконструкції будівель, що позначені на плані від 07 вересня 2010 року земельної ділянки по АДРЕСА_5 Суми під-літ. «В-ІІ», «В-І», «Г-І», «Е», «Д-2», «З», не відповідають вимогам будівельних, санітарних та протипожежних норм, які наведені в п. 3.13, 3.14, 3.11, 8.56 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

В разі відсутності інженерних вишукувань та інструментального обстеження об`єктів, розроблення і затвердження проектної документації на реконструкцію квартир АДРЕСА_12 , АДРЕСА_19 у будинку літ. «Б-II» та погодження історико-архітектурного обґрунтування з Центральним органом охорони культурної спадщини порушуються вимога, викладені в п, 4.1 ДБН А.2.2-3-2012 (т. І а.с.27-35).

З копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 01 листопада 2018 року власником квартири АДРЕСА_20 є ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18 жовтня 2018 року (а.с. 100-101).

У відповідності до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Житло є специфічним об`єктом права власності, тому свобода використання житла його власниками обмежується нормами, спрямованими на схоронність жилих приміщень та непорушення прав інших осіб, зокрема інших мешканців жилого будинку.

Відповідно до ч. 5 ст. 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Разом із тим згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює в межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

В порушення вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України позивачі не надали належних та допустимих доказів на підтвердження обставин заявленого позову щодо здійснення саме ОСОБА_6 самочинного будівництва.

Посилання на докази, якими позивачі обґрунтовують свої позовні вимоги, стосуються інших осіб, а висновок експертного будівельно-технічного дослідження № 1028 встановлює невідповідність вимогам будівельних, санітарних та протипожежних норм, проте не встановлює факт допущення порушення зазначених норм заявленими відповідачами.

Позивачами не надано належних та допустимих доказів, що внаслідок дій відповідачів позивачів позбавлено можливості використання земельною ділянкою, а також зменшився рівень освітленості приміщень належних позивачам, що розташовані в житловому будинку літ. «А-ІІ».

Надана представником позивачів копія постанови № 535 за справою про адміністративне правопорушення від 28 жовтня 2008 року, якою ОСОБА_9 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 97 КУпАП (т. І а.с. 140) не містить інформації, яка б вказувала на те, що здійснення останнім реконструкції будинку АДРЕСА_5 без дозволу на виконання будівельних робіт інспекції держархбудконтроолю стосується спірних надбудов та добудов, які є предметом розгляду у вказаній справі.

Крім того, частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

При цьому за положеннями частини четвертої цієї статті, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

За змістом частини сьомої статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Крім того, відповідно до положень статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об`єктів містобудування належить також відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред`явлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимог, установлених у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об`єкта є неможливою.

Отже, системний аналіз зазначених положень дає підстави для висновків про те, що самочинне будівництво підлягає безумовному знесенню, якщо: власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила таке будівництво; власник земельної ділянки не заперечує проти визнання права власності на самочинну забудову, однак така забудова порушує права інших осіб на зазначену земельну ділянку; самочинна забудова зведена на наданій земельній ділянці але з відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб, за умови, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, відмовилась від здійснення перебудови.

З урахуванням змісту зазначеної норми у поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом.

За змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

Знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до статті 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови.

Такий висновок застосування норм матеріального права викладено в постанові Верховного Суду України від 6 вересня 2017 року в справі № 6-1721цс16, а також у постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 458/1173/14-ц.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідачем ОСОБА_6 зареєстровано право власності на реконструйований об`єкт - квартири АДРЕСА_10 , при цьому доказів на підтвердження здійснення відповідачем самочинного будівництва суду не надано, а тому у задоволенні позовних вимог про знесення самочинного будівництва необхідно відмовити.

Також відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Набуття права власності вважається правомірним, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

Під час судового розгляду встановлено, що за ОСОБА_7 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_8 , та в матеріалах справи наявні докази на підтвердження того, що вказане приміщення зареєстроване державними органами. Проте задоволення вимог позивачів може призвести до порушення права ОСОБА_7 як власника зазначеного приміщення.

Оскільки позовні вимоги про скасування записів про проведену державну реєстрацію прав № 18111790, 35475188, 35475297 та 35475474 є похідними позовних вимог щодо знесення самочинного будівництва, відносно яких судом не встановлено правових підстав для їх задоволення, ці позовні вимоги також задоволенню не підлягають.

На підставі вищенаведеного суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 12, 81, 141, 264, 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: Державна архітектурно-будівельна інспекція, Сумська міська рада, Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, про усунення перешкод у здійсненні права власності та права користування нерухомим майном шляхом знесення самочинного будівництва та скасування записів про державну реєстрацію прав прав відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_32 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Позивач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_33 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Позивач: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_34 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_35 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_7 , місце проживання: АДРЕСА_36 , РНОКПП не відомий.

Третя особа: Державна архітектурно-будівельна інспекція України, місцезнаходження: м. Київ, бульв. Лесі Українки, 26, .

Третя особа: Сумська міська рада, місцезнаходження: м. Суми, майдан Незалежності, 2, .

Третя особа: Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, місцезнаходження: м. Суми, вул. Горького, 21, .

Повне судове рішення виготовлене 26 лютого 2020 року.

Суддя А.П.Сидоренко