20.01.2020 Справа № 756/9561/19
Справа № 756/9561/19
Провадження 2/756/1544/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

В обґрунтування позову зазначає, що є власником 3/4 частки квартири АДРЕСА_1 , власником 1/4 частки цієї квартири є її донька ОСОБА_3 . Крім неї та доньки у цій квартирі зареєстровані внучка ОСОБА_4 та син ОСОБА_2 , який з 2012 року в даній квартирі не проживає, оскільки переїхав до своєї дівчини, з якою спільно проживає, не повідомивши нову адресу проживання.

Оскільки ОСОБА_2 виїхав зі спірної квартири, в ній не проживає без поважних причин понад рік, але залишається зареєстрованим в цій квартирі, ОСОБА_1 просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивачка не з`явилася, представник позивачки подала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивачки.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Третя особа у судове засідання не з`явилася, в своїх письмових поясненнях просила позовні вимоги повністю задовольнити, посилаючись на те, що відповідач у спірній квартирі не проживає, квартирою не цікавиться, в утриманні житла участі не бере, комунальні платежі не сплачує.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 06.02.1997 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності гр. ОСОБА_1 та членам її сім`ї ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в рівних долях (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 13.06.2018 року, посвідченого державним нотаріусом Двадцять першої київської державної нотаріальної контори Зубченко Л.С., спадкоємицею майна ОСОБА_5 , а саме 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с. 7).

Відповідно до договору дарування від 04.05.2018 року, посвідченого державним нотаріусом Двадцять першої київської державної нотаріальної контори Зубченко Л.С., ОСОБА_2 подарував ОСОБА_1 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Як вбачається із рапорту ст. ДОП сектору ДОП відділу превенції Оболонського УП ГУ НП в м. Києві Шкільного О.М., за результатами проведеної ним перевірки, ОСОБА_2 із заявами про вчинення перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_2 , до Оболонського УП ГУ НП в м. Києві не звертався.

Статею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи, що судом установлено на підставі зібраних по справі доказів те, що ОСОБА_2 зареєстрований у спірній квартирі, однак фактично в ній не проживає без поважних причин понад рік, домовленості про порядок користування спірним житлом між сторонами не існує, при чому згідно письмової заяви ОСОБА_2 він визнає позов, суд дійшов висновку про те, що відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування жилим приміщенням в указаній квартирі.

За таких обставин позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 2-13, 141, 209, 211, 247, 258, 259, 263-265, 280-282, 268, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ), про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 768 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя