Справа №183/6860/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м. Кременчук

Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області в складі Колотієвський О.О. розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

15 січня 2020 року на адресу Кременчуцького районного суду Полтавської області, відповідно до ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року, надійшла за підсудністю цивільна справа № 183/6860/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вказана ухвала обґрунтована зокрема таким: «Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, спільних дітей, народжених у шлюбі у сторін не має, згідно позовної заяви останнє відоме місце проживання відповідача: АДРЕСА_1 . позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , вказана вище адреса відноситься до Кременчуцького районного суду Полтавської області.»

Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що справа підлягає поверненню до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з огляду на наступне:

По-перше, відповідно до ч.6 ст.187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Відповідно до ч.9 ст.187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України.

В матеріалах справи відсутні відомості стосовно виконання вимоги ч.6 ст.187 ЦПК України, тобто відсутні відомості щодо місця реєстрації відповідача.

По-друге, відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.2 ст.28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Крім цього, відповідно до ч.9 ст.28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Ч.10 ст.28 ЦПК України, визначено, що позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , в той час позивачем вказано, що відповідач ОСОБА_3 проживає за останньою відомою адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.2 ЦПК України, до основних засад цивільного судочинства відноситься - диспозитивність.

Статтею 13 ЦПК України, встановлено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З викладеного вбачається, що ОСОБА_1 пред`являючи позов до ОСОБА_3 до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, на власний розсуд розпорядилася своїми правами в частині визначення суду до якого вважає необхідним звернутися.

По-третє, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача ОСОБА_4 з якого зокрема вбачається наступне: ОСОБА_1 на даний час проживає у м. Новомосковську, та у позивача відсутня можливість здійснювати розгляд справи за місцем її реєстрації; з телефонної розмови з відповідачем стало відомо, що він не проти здійснювати розгляд справи у Новомосковському міськрайонному суді Дніпропетровської області; просили здійснювати розгляд справи у вказаному суді.

Також в матеріалах справи міститься клопотання представника відповідача ОСОБА_5 про те, що відповідач не проти здійснювати розгляд справи у Новомосковському міськрайонному суді Дніпропетровської області, крім цього надав суду заяву про визнання позову.

Ч.2 ст.28 ЦПК України, за домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

За вищевикладених обставин суду не зрозуміло з яких підстав Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області порушено питання про передачу справи за іншою підсудністю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З вищевикладеного вбачається, що Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області справа передана до Кременчуцького районного суду Полтавської області з порушенням порядку встановленому статтею 31 ЦПК України.

Оскільки дана справа передана в порядку не встановленому статтею 31 ЦПК України, вона не може бути прийнята до провадження Кременчуцьким районним судом Полтавської області.

Крім цього, адреса реєстрація позивача: АДРЕСА_3 буд АДРЕСА_2 , не відноситься до територіальної підсудності Кременчуцького районного суду Полтавської області, оскільки дана територія м. Кременчука відноситься до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області.

З вищезазначених підстав, цивільну справу № 183/6860/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу слід повернути Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 30-32, 187, 258-261, 353-355 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернути до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської обалсті.

Направити копію даної ухвали сторонам по справі.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання вимог ч.3 ст.31 ЦПК України, справу повернути Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Згідно зі ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст.31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

СуддяО. О. Колотієвський