Справа № 761/4298/20
Провадження № 2/761/4352/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Саадулаєва А.І.,

за участі секретаря: Валової Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про припинення права на аліменти на дитину у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно,

встановив:

В лютому 2020 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 (надалі - відповідач), про припинення права на аліменти на дитину у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно.

Предметом позову є зобов`язання ОСОБА_2 укласти договір при припинення права на аліменти для дітей у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно - частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що закріплена за ОСОБА_1 та набута під час перебування у шлюбі, на користь дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Підставою позову є погіршення стану здоров`я позивача, нераціональне використання відповідачем коштів сплачених позивачем в рахунок аліментів та відмова відповідача від укладення договору про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку із передачею права власності на нерухоме майно.

Відповідач не погодився із змістом позовних вимог та підставами позову та зазначив про те, що для припинення права на аліменти для дитини у зв`язку із передачею права власності на нерухоме майно, необхідна обов`язкова сукупність таких юридичних фактів: укладення договору за волевиявленням обох батьків; отримання від органу опіки та піклування дозволу на укладення договору; нотаріального посвідчення договору; державної реєстрації права власності на нерухоме майно відповідно до закону за дитиною або дитиною і тим із батьків, з ким вона проживає. При цьому відповідач не надає згоди на припинення права на аліменти для дитини у зв`язку із передачею права власності на нерухоме майно, а тому, відмова іншої сторони від укладення договору не може бути підставою для звернення зацікавленої особи до суду з вимогою про зобов`язання укласти договір про припинення права на аліменти.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2020 року позовну заяву залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків (а.с. 16-18).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31 березня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи (а.с. 34-35).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с. 66-67).

В судове засідання, яке відбулось 04 листопада 2020 року учасники справи не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Від відповідача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача.

Суд, з`ясувавши позицію позивача та заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 грудня 2012 року у справі №2604/28042/2012 розірвано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених м. Києва 30 серпня 1992 року, актовий запис №2661. Тим же рішенням, вирішено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженця міста Києва, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки Львівської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на утримання неповнолітніх дітей: - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 26 листопада 2012 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 40-42).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року у справі №755/27143/13-ц (провадження № 2/755/6758/13) вирішено виділити та визнати право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , виділити та визнати право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 (а.с. 46-49).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності під №126053635 від 01 червня 2018 року, об`єкт нерухомого майна, квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності у розмірі Ѕ частини ОСОБА_1 (а.с. 45).

Враховуючи зазначене, позивач просить зобов`язати відповідача укласти договір при припинення права на аліменти для дітей у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно - Ѕ частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 .

Оцінка обставин, встановлених судом.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 89 СК України подружжя, а також особи, шлюб між якими було розірвано, вправі укласти договір про припинення права на утримання взамін набуття права власності на житловий будинок, квартиру чи інше нерухоме майно або одержання одноразової грошової виплати, тобто за таким договором може передаватися у власність не тільки нерухоме майно, а й грошова сума.

Згідно ч. 1 ст. 190 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо).

Отже, між батьками, один з яких проживає окремо від дитини, з дозволу органу опіки та піклування може бути укладений договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передаванням права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо) (п. 4.17 гл. 5 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України), оскільки згідно з ч. 4 ст. 19 СК України участь цього органу у захисті сімейних прав та інтересів є обов`язковою. Договір укладається у письмовій формі і має обов`язково посвідчуватись нотаріально. Право власності на нерухоме майно за таким договором виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Правовою нормою вказаної статті СК України, з урахуванням загальних засад сімейних відносин та можливості регулювання їх за домовленістю сторін, - чітко визначено умови (порядок, правила) припинення права на аліменти на утримання дитини у зв`язку із набуттям права власності на нерухоме майно. По-перше, укласти зазначений договір батьки дитини вправі лише з дозволу органу опіки та піклування, що буде стосуватися як доцільності укладення договору, так і всього його змісту та конкретних умов. По-друге, до форми договору ставляться вимоги про укладення у письмовій формі з обов`язковим нотаріальним посвідченням. Суд акцентує увагу, що питання нотаріального посвідчення договору про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно чітко врегульовано нормами абз. 2 ч. 1 ст. 190 СК України, статей 41-55 Закону України «Про нотаріат», статей 67, 203-205, 208-210, 224, 377 ЦК України, глав 1-16 розділу І, глав 1, 2, 5 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердж. наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5).

Однак, у даному випадку у сторін відсутня домовленість про припинення права на аліменти, тобто, відсутні й умови для укладення договору про припинення права на аліменти, натомість позивач звернувся до суду із позовною вимогою про зобов`язання укласти такий договір.

Разом з тим, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов`язків (статті 6, 12 - 15, 20 ЦК України, статті 3 - 5 ЦПК України), можна дійти висновку, що у разі відсутності згоди на укладення договору про припинення права на аліменти, який відповідає встановленим вимогам, таке право не підлягає захисту шляхом зобов`язання іншого подружжя до укладення відповідного договору, у зв`язку із цим суд дійшов висновку про відмову у позові у зв`язку з його необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 268, 273, 353-355 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про припинення права на аліменти на дитину у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення його вступної та резолютивної частини.

Суддя: