ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/3495/16-ц
номер провадження 4-с/695/4/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.,

з участю секретаря с/з Розпутньої І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії та постанови приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про розшук майна боржника ОСОБА_1 та стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії та постанови приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про розшук майна боржника ОСОБА_1 та стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця, в якій просив:

-визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. щодо стягнення із ОСОБА_1 основної винагороди приватного виконавця у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню за виконавчим листом Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області № 695/3495/16-ц від 31.05.2017р., а саме 94 898,58 грн.;

-скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. від 29.03.2019р. ВП № 58750275 про стягнення із ОСОБА_1 основної винагороди приватного виконавця в сумі 94 898,58 грн.;

-скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. від 07.05.2019р. ВП № 58750275 про розшук майна боржника;

-зобов?язати приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. припинити стягнення із ОСОБА_1 основної винагороди приватного виконавця у розмірі 94 898,58 грн.

Скаржник обґрунтовує скаргу тим, що на підставі виконавчого листа № 695/3495/16-ц від 31.05.2017р., виданого Золотоніським міськрайонним судом приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Д.М.. 29.03.2019р. було відкрите виконавче провадження № 58750275про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ві Ей Бі Банк» заборгованості в сумі 948 985,79 грн.

Разом з тим, 29.03.2019р. приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Д.М. було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця, за якою було стягнуто на користь приватного виконавця Недоступа Д.М. основну винагороду, що підлягає стягненню за виконавчим документом у розмірі 10% від суми стягнення, що становить 94 898,58 грн.

Крім того, 07.05.2019 року приватним виконавцем було винесено постанову про розшук транспортних засобів, які зареєстровані за ОСОБА_1 , без проведення їх попереднього опису та арешту.

29.05.2019р. приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Д.М. на підставі заяви представника ПАТ «Ві Ей Бі Банк» було винесено постанову про повернення виконавчого документу та невикористаного авансового внеску стягувачу.

Вважає, що вказані постанови від 29.03.2019р. та від 07.05.2019р. винесені з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та інших актів законодавства, які регулюють питання випадків, підстав та умов звернення стягнення на майно та доходи під час примусового виконання виконавчого документу, тому такі постанови приватного виконавця є незаконними та підлягають скасуванню, а дії приватного виконавця щодо стягнення з ОСОБА_1 основної винагороди приватного виконавця у розмірі 94 898,58 грн. належить визнати неправомірними.

30.09.2019 року скаргу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні 17.01.2019р. представник скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримав скаргу та просив її задовольнити. Вказав, що оскільки приватним виконавцем повернуто виконавчий документ без виконання, приватний виконавець не мав права стягувати основну винагороду. На даний час провадження завершене, але розшук майна боржника не скасований. У судове засідання 05.02.2020р. представник скаржника не з?явився, але скерував до суду клопотання про відкладення розгляду скарги у зв?язку з його участю в іншому судовому засіданні, але таке клопотання було відхилено в судовому засіданні та визнано неповажною неявку представника скаржника враховуючи, що в попередньому судовому засіданні дата судового засідання з ним була погоджена. Також суд враховує, що по справі були надані пояснення представником скаржника та досліджені матеріали скарги.

Суб`єкт оскарження - приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Д.М. у судове засідання не з`явився, але скерував до суду відзив на скаргу та додаткові письмові пояснення до відзиву на скаргу, де заперечував проти задоволення вимог з тих підстав, що всі дії приватним виконавцем були вчинені згідно вимог чинного законодавства в межах процедури виконавчого провадження. Пояснив, що доводи скарги не заслуговують на увагу, оскільки фактичне виконання судового рішення та вжиття виконавцем заходів примусового виконання рішень не є обов?язковими умовами для стягнення виконавчого збору. Крім того, у постанові від 29.05.2019р. про повернення виконавчого документа стягувачу приватним виконавцем зазначено про зняття арештів з коштів боржника, рухомого та нерухомого майна та скасування розшуку майна боржника, який було оголошено відповідно до постанови № 58750275. Таким чином розшук майна боржника припинено ще 29.05.2019р., а вимога скаржника про скасування відповідної постанови є необґрунтованою. Розгляд скарги просив проводити без його участі.

Суд, дослідивши скаргу та долучені до неї документи, ознайомившись із поясненнями приватного виконавця та доданими до них копіями матеріалів виконавчого провадження, вважає, що вимоги скарги не підлягають до задоволення, оскільки приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Д.М.. в ході виконання виконавчого листа № 695/3495/16-ц від 31.05.2017р., виданого Золотоніським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором № Z028 від 23.08.2007р. в сумі 948 985,79 грн. були прийняті рішення та вчинені дії відповідно до закону, в межах повноважень приватного виконавця і право заявника при цьому порушене не було.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Відповідно до частин 1та 2 статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб (ч.1 ст.287 КАС України).

Таким чином, скаргу ОСОБА_1 в частині вимог про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. та рішення, що прийняте у формі постанови від 29.03.2019 року ВП № 58750275 про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 94 898,58 коп. на користь приватного виконавця Недоступа Д.М. - необхідно закрити провадженням, оскільки оскарження таких рішень приватного виконавця можливе лише шляхом звернення із адміністративним позовом в порядку адміністративного судочинства, відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд не може погодитись із доводами скаржника про те, що всі оскаржувані боржником рішення приватного виконавця, які постановлені у виконавчому провадженні, підлягають розгляду відповідно до ст. 447 ЦПК України, оскільки законодавством визначено спеціальний порядок оскарження рішень приватного виконавця про стягнення основної винагороди.

На думку суду, таке рішення відповідає висновкам ВПВС, що викладені у постанові від 20.09.2018 року у справі №821/872/17; ВП ВС, що викладені у постанові від 06.06.2018року у справі № 921/16/14-г/15 та у справі № 127/9870/16-ц.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У даному законі поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження. Наведене узгоджується з практикою ЄСПЛ щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у рішенні від 19.03.1997р. у справі «Hornsby v.Greece» ЄСПЛ зазначив, що для цілей ст.6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (висновки ВСУ від 13.06.2016 року у справі №6-3172цс15; ВС від 11.04.2018 року у справі №918/858/16).

Щодо скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. від 07.05.2019р. про розшук майна боржника, суд вважає, що вказана постанова приватним виконавцем винесена в межах повноважень та у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», тому відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні скарги, оскільки стягувачем не надано переконливих доказів протилежного щодо порушення вимог закону в ході виконання виконавчого листа № 695/3495/16-ц від 31.05.2017р., виданого Золотоніським міськрайонним судом, а скарга в цій частині є необгрунтованою.

Крім того, суд також звертає увагу на те, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. від 29.05.2019 року про повернення виконавчого документа стягувачу приватним виконавцем зазначено про зняття арештів з коштів боржника, рухомого та нерухомого майна та скасування розшуку майна боржника, який було оголошено відповідно до постанови № 58750275. Таким чином розшук майна боржника припинено ще 29.05.2019р.

На адресу суду надійшла заява ТзОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» про залучення його як правонаступника ПАТ «ВіЕйБі Банк» у цивільній справі № 695/3495/16-ц за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. З огляду на те, що ТзОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» не є стороною у даному виконавчому провадженні, вказана заява до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, ст.ст. 19, 24, 28, 52, 74 Закону України «Про виконавче провадження» суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 в частині вимог про скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. від 07.05.2019р. ВП № 58750275 про розшук майна боржника відмовити.

Скаргу ОСОБА_1 в частині вимог про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. щодо стягнення з ОСОБА_1 осносної винагороди та скасування постанови від 29.03.2019 року ВП № 58750275 про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 94 898,58 коп. та зобов"язання приватного виконавця припинити стягнення з ОСОБА_1 основної винагороди приватного виконавця - закрити провадженням і роз?яснити право на звернення з адміністративним позовом в порядку адміністративного судочинства, відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя М. Ю. Степченко