Номер провадження: 22-ц/813/8664/20
Головуючий у першій інстанції Мирончук Н. В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Комлевої О.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 11 серпня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини,

встановив:

29 серпня 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути на її користь з ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини у розмірі 10 000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до досягнення дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , віку 3 (трьох) років.

Свої позовні вимоги щодо стягнення аліментів, позивачка обґрунтовувала тим, що 05 вересня 2014 року між нею та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась донька ОСОБА_3 .

Починаючи з 21 липня 2019 року, подружжя мешкає окремо один від одного, шлюбних стосунків не підтримують.

Позивачка посилається на скрутне матеріальне становище, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, у зв`язку з чим потребує матеріальної підтримки від чоловіка.

Також зазначила про те, що має проблеми із здоров`ям, які виникли внаслідок народження дитини.

Батько дитини є досвідченим моряком, щомісячно в середньому отримує заробітну плату в сумі 7200 доларів США, а, отже, має можливість надавати належну матеріальну підтримку непрацездатній дружині.

У зв`язку з чим позивачка звернулась з зазначеним позовом до суду та просила позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні в повному обсязі з підстав, що викладені у позовній заяві, а також у письмових поясненнях, наданих у зв`язку з приєднанням до матеріалів справи доказів, витребуваних ухвалою суду.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі з підстав, що викладені у відзиві.

Так, у відзиві відповідач зазначив, що позивачкою не вказано та не обґрунтовано розмір

суми та не надано жодного доказу, що міг би підтвердити спроможність відповідача сплачувати аліменти в розмірі 10 000 грн. щомісяця.

Разом з тим, відповідач не спростовує обставин, що він є батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка окремо проживає разом з матір`ю, проте, стверджував, що станом на теперішній час за морською освітою не працює, має невеликий нестабільний дохід, якого вистачає лише на сплату аліментів (а.с.58-61).

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 11 серпня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини було задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивачки ОСОБА_2 грошові кошти на утримання дружини в розмірі 10 000 грн., щомісячно, починаючи з дати звернення до суду з позовом, а саме: з 29.08.2019 року та до досягнення дитиною, ОСОБА_3 трьох років, а саме - до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 11 серпня 2020 року, та постановлення нового, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь позивачки аліменти на утримання дружини в розмірі прожиткового мінімуму на одну працездатну особу щомісячно, починаючи з дати звернення до суду з позовом, а саме з 29.08.2019 року та до досягнення дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, а саме - до 08 січня 2022 року, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

При цьому апелянт посилається, на те, що відповідач позбавлений можливості працевлаштуватися у зв`язку з введенням в 2020 році карантину на території України та інших країнах, наслідком яких є обмежувальні заходи на в`їзд/виїзд осіб.

05 листопада 2020 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому вона зазначила, що рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 11 серпня 2020 року є законним, обґрунтованим и справедливим, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню (т.2, а.с. 112-139).

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 20.11.2020 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 20.11.2020 року.

При цьому колегією суддів враховано, що копії ухвал про відкриття апеляційного провадження у справі та про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи від 05.10.2020 року, останні отримали належним чином і завчасно (т.2, а.с. 101-110).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 , районний суд виходив із того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дружині, тому суд стягнув з відповідача аліменти на користь ОСОБА_2 в розмірі 10 000 грн., щомісячно, починаючи з дати звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною, ОСОБА_3 трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 ,враховуючи обставини справи та вимоги ст.ст. 75, 77, 84 СК України.

Однак, апеляційний суд частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не в повній мірі відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.09.2014 року між сторонами було укладено шлюб. В період шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (т.1, а.с. 4).

Починаючи з 21 липня 2019 року подружжя мешкає окремо одне від одного та шлюбних стосунків не підтримують, малолітня донька сторін проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітної дружини, а також дружини, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

За правилами ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Отже, для призначення судом утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині.

Стягуючи з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі 10 000 грн., суд першої інстанції не врахував, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, що б слугували підтвердженням отримання ОСОБА_1 доходу як моряка в 2020 році.

В своєму рішенні суд зазначив, що дохід відповідача в 2018 році складав 33 453 євро, а в період з 07.08.2019 року по 01.03.2020 року картковий рахунок ОСОБА_1 поповнився на суму в розмірі 80399 грн.

Разом з тим, в 2019 році було два безготівкових зарахування на картковий рахунок відповідача ОСОБА_1 11.05.2019 року у сумі 4327,47 доларів США, та 03.06.2019 року у розмірі 6766,67 доларів США (т.2, а.с. 19)

Тобто, судом не враховано, що зазначений дохід було отримано відповідачем до припинення сімейних відносин з 21.07.2019 року і не можуть слугувати належним підтвердженням дійсної можливості відповідача отримувати дохід в такому самому розмірі в 2020 році.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Мінімальний розмір аліментів на дружину чинним сімейним законодавством не передбачено.

Колегією суддів враховано, що відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2019 року склав 1853 грн., з 1 липня 2019 року - 1936 грн., з 1 грудня 2019 року - 2027 грн.

Крім того, розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць у 2020 році становить: з 1 січня 2020 року 2027 грн., з 1 липня 2020 року 2118 грн., 1 грудня 2020 року 2189 грн.

За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 має право на отримання аліментів на її утримання, до досягнення дитиною трьох років.

Разом з тим, позивачем в порушення вимоги частини 1 статті 81 ЦПК України не надано до суду доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання саме у розмірі 10 000 грн., що на час ухвалення оскаржуваного судового рішення складало 4,7 прожиткових мінімумів на одну особу в місяць (10000 грн.:2118 грн.).

Тобто, суд в основу оскаржуваного судового рішення поклав лише припущення позивачки про можливість утримання її відповідачем у розмірі 10 000 грн. на місяць, що у відповідності до ч. 6 ст. 81 ЦПК України заборонено.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивачки, з 10 000 грн. до 5000 грн. щомісячно.

Доводи заявника апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він може надавати на утримання своєї дружини, яка проживає з дитиною окремо від нього, грошові кошти лише в розмірі прожиткового мінімуму на одну працездатну особу щомісячно, що на даний час складає 2118 грн., є безпідставними і спростовуються наявними у справі доказами.

Також є безпідставним посилання представника відповідача та заявника апеляційної скарги на те, що батьки позивачки ОСОБА_2 мають у своїй власності нерухомість, і суд першої інстанції обгрунтовано не прийняв до уваги ці доводи, оскільки вказане відповідачем не свідчить про те, що батьки ОСОБА_2 зобов`язані утримувати її під час знаходження її у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його частково спростовують, оскільки рішення ухвалено не у повній відповідності до вимог матеріального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване судове рішення змінити, зменшивши суму аліментів на утримання дружиниз 10000 грн. до 5000 грн. щомісячно. В решті рішення слід залишити без змін.

З огляду на положення п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому згідно п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 11 серпня 2020 року змінити, в частині розміру суми аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на утримання дружини ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з дати звернення до суду з позовом, а саме: з 29.08.2019 року та до досягнення дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , зменшивши дану суму з 10 000 грн. (десяти тисяч гривень) до 5 000 грн. (п`яти тисяч гривень).

В решті рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 11 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

О.С. Комлева