П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року

м. Рівне

Справа № 559/1319/19

Провадження № 22-ц/4815/188/20

Головуючий у Дубенському міськрайонному суді:

суддя Ралець Р.В.

Рішення суду першої інстанції (вступна і резолютивна частини)

проголошено о 16 год. 54 хв. 1811.2019

у м. Дубно Рівненської області

Повний текст рішення складено: 25.11.2019

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач1 Дубенська районна рада Рівненської області;

відповідач2 Відділ освіти, молоді та спорту Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області;

представники учасників справи:

позивача адвокати Маслюк Олексанр Миколайович і Санжаревський Олександр Іванович;

відповідача1 ОСОБА_2 ;

відповідача2 Мельнікова Наталія Леонідівна;

за участі (в апеляційному суді): ОСОБА_1 та представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги Дубенської районної ради Рівненської області, Відділу освіти, молоді та спорту Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області та представника ОСОБА_1 адвоката Маслюка Олександра Миколайовича на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 листопада 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дубенської районної ради Рівненської області і Відділу освіти, молоді та спорту Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області про визнання незаконним і скасування рішення про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

У червні 2019 року в суд звернулася ОСОБА_1 з позовом до Дубенської районної ради Рівненської області і Відділу освіти, молоді та спорту Дубенської районної державної адміністрації про визнання незаконним і скасування рішення про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Мотивуючи свої вимоги, вказувала, що рішенням сьомого скликання відповідача1 від 21 травня 2019 року №726 "Про звільнення ОСОБА_1 директора Соснівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Дубенської районної ради Рівненської області" припинено трудові відносини з позивачем з дня прийняття рішення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. Спонуканнями для звільнення були колективне звернення батьків учнів Соснівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів (далі Соснівська ЗОШ) та висновок Дубенської районної ради Рівненської області про неналежне забезпечення виконання ст. 26 Закону України "Про освіту", яка регулює права і обов`язки керівника закладу освіти. Зокрема, зазначається про неналежний контроль позивачем за виконанням освітніх програм, незабезпечення умов для здійснення дієвого та відкритого громадського контролю за діяльністю закладів освіти, відсутність належних умов для діяльності органів самоврядування закладів освіти, а стиль управлінської діяльності не відповідає принципам педагогіки партнерства.

Вважає оспорюване рішення таким, що є незаконним через застосування норми п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, яка не могла бути застосованою. Щодо обставин, з якими відповідач1 пов`язує необхідність розірвання трудового договору з ОСОБА_1 з роботи, то дії, за які звільнено, не є одноразовим грубим порушенням трудових обов`язків керівником підприємства в розумінні законодавства про працю.

Окрім цього, при прийнятті рішення органом районного самоврядування не було додержано вимог ст. 149 КЗпП України щодо порядку застосування дисциплінарних стягнень. При цьому у неї не було відібрано письмових пояснень з приводу обставин, які слугували підставою для розірвання трудового договору. Роботодавцем також було порушено ст. 61 Конституції України, яка забороняє повторне притягнення особи до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Тобто за ті факти, які були підставою для звільнення за п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, позивача вже було притягнуто до дисциплінарної відповідальності на підставі відповідного наказу Відділу освіти, молоді та спорту Дубенської районної державної адміністрації від 12 квітня 2019 року №36.

На її думку, відповідачем1 також порушено правила ст. 40 КЗпП України, оскільки звільнено під час тимчасової непрацездатності.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено:

Визнано незаконним (протиправним) і скасовано рішення Дубенської районної ради Рівненської області сьомого скликання від 21 травня 2019 року №726 "Про звільнення ОСОБА_1 директора Соснівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Дубенської районної ради Рівненської області".

Поновлено позивача (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на посаді директора Соснівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Дубенської районної ради Рівненської області.

Стягнуто з Відділу освіти, молоді та спорту Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області () на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22 травня 2019 року до 18 листопада 2019 року в розмірі 52 887, 50 гривень за вирахуванням податків та обов`язкових платежів.

Рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з відповідача2 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 768, 40 гривень.

Позивач: ОСОБА_1 ; місце прож.: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач1: Дубенська районна рада Рівненської області; місцезнаходження: вулиця Данила Галицького, 17, м. Дубно Рівненської області; .

Відповідач2: Відділ освіти, молоді та спорту Дубенської районної державної адміністрації; місцезнаходження: вулиця Тараса Бульби, 6а, м. Дубно Рівненської області; .

На рішення суду Дубенською районною радою Рівненської області, Відділом освіти, молоді та спорту Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області і представником Климентович С.О. подано апеляційні скарги.

У поданій апеляційній скарзі відповідач1, вважаючи оскаржуване рішення незаконним і необґрунтованим, покликається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Обґрунтовуючи її, зазначає про неврахування судом тих обставин, що 14 березня 2019 року від батьків учнів Соснівської ЗОШ надійшло звернення з проханням звільнити позивача через невиконання службових обов`язків. Постійною комісією районної ради з питань освіти, культури, гуманітарної політики, молоді та спорту 10 квітня 2019 року прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 зокрема до дисциплінарної відповідальності з винесенням питання на розгляд сесії Дубенської районної ради. За результатами роботи комісії з перевірки звернення, яка працювала протягом часу з 18 березня 2019 року по 05 квітня 2019 року, зроблено висновки про невиконання позивачем вимог ст. 26 Закону України "Про освіту", а саме нездійснення належним чином контролю за виконанням освітніх програм, незабезпечення належного функціонування внутрішньої системи забезпечення якості освіти, незабезпечення умов для здійснення дієвого та відкритого громадського контролю за діяльністю закладу освіти, нестворення належних умов для діяльності органів самоврядування закладу освіти, а стиль управлінської діяльності ОСОБА_1 не відповідає принципам педагогіки партнерства, яка є однією з головних компонентів Концепції Нової української школи.

На повторному спільному засіданні постійної комісії з питань освіти, культури, гуманітарної політики, молоді та спорту, постійної комісії з питань охорони здоров`я, екології та захисту навколишнього природного середовища, з питань соціального захисту населення вирішено розглянути дане питання на сесії районної ради. Тому 21 травня 2019 року за наслідками вирішення питання ОСОБА_1 було звільнено на підставі рішення органу районного самоврядування.

Судом залишено без уваги норми п. 20 ст. 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та ч. 2 ст. 26 Закону України "Про загальну середню освіту", де вказується про призначення і звільнення керівників об`єктів, що перебувають в управлінні районної ради, за рішенням засновника (засновників) закладу або уповноваженого ним органу.

Крім того, заявник не згоден із твердженнями суду про звільнення під час тимчасової непрацездатності, оскільки вона була присутня на пленарному засіданні сорокової сесії, запрошувалася до виступу, однак про цю обставину, яка виключає припинення трудових відносин, не повідомляла.

З наведених мотивів просить скасувати рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 листопада 2019 року повністю, відмовивши позивачу у задоволенні вимог.

У своїй апеляційній скарзі Відділ освіти, молоді та спорту Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області вказував про незаконність і необґрунтованість оскаржуваного рішення в частині вимог до відповідача2.

На її обґрунтування стверджувалося про залишення судом без уваги правил ч. 2 ст. 25 Закону України "Про освіту", ч. 3 ст. 26 Закону України "Про загальну освіту", п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" та Положення про відділ освіти, молоді та спорту Дубенської районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Дубенської районної державної адміністрації від 08 квітня 2019 року №136. Таким чином не враховано того, що відповідач2 не є засновником Соснівської ЗОШ, а тому не може поновити ОСОБА_1 на посаді директора школи і виконати рішення суду в частині присудження середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Тобто Відділом освіти, молоді та спорту Дубенської районної державної адміністрації прав позивача на працю порушено не було, а відтак він є неналежним відповідачем.

З викладених міркувань просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині позову до Відділу освіти, молоді та спорту Дубенської районної державної адміністрації про визнання незаконним (протиправним) і скасування рішення про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, прийнявши нове судове рішення про відмову в задоволенні позову до відповідача2 та змінивши розподіл судових витрат.

Представник позивача у своїй апеляційній скарзі посилався на хибність рішення Дубенського міськрайонного суду від 18 листопада 2019 року в частині визначення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Так, при цьому суд попередньої інстанції виходив із того, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 за березень-квітень 2019 року склала 423, 10 гривень (10 983, 77 гривень + 13 556, 29 гривень) : 58 робочих днів за ці два місяці. Однак березень і квітень 2019 року містили по 20 робочих днів, тобто сумарно становили 40. відтак середньоденний заробіток також збільшився замість 423, 10 гривень повинно бути 613, 50 гривень. Помноживши 613, 50 гривень на 125 робочих днів, що склали вимушений прогул, заявник вказує про 76 687, 50 гривень середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то відрізняється від обчисленого судом.

Тому просив скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення з Відділу освіти, молоді та спорту Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області на користь позивача 52 887, 50 гривень середнього заробітку за час вимушеного прогулу, змінивши його шляхом стягнення з відповідача2 на користь ОСОБА_1 76 687, 50 гривень середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В іншій частині рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи й заперечення сторін, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційних скарг заявників.

Задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позову, оскільки дії, за які увільнено ОСОБА_1 з роботи, не є одноразовим грубим порушенням трудових обов`язків в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, а звільнення, як захід дисциплінарного характеру, застосовано після накладення дисциплінарного стягнення догани за те ж саме правопорушення, тобто працівник повторно поніс юридичну відповідальність за ті ж самі дії.

Помимо вказаного, на день звільнення ОСОБА_1 перебувала у стані тимчасової непрацездатності, що також на той момент виключає можливість припинення роботодавцем з нею трудових відносин.

Тому суд визнав незаконним і скасував оспорюване рішення органу місцевого самоврядування, поновив позивача на роботі на посаді директора Соснівської ЗОШ і стягнув із відповідача2 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Проте з висновками суду про покладення на Відділ освіти, молоді та спорту Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області відповідальності з поновлення на роботі і з визначеним розміром середнього заробітку за час вимушеного прогулу погодитися не можна.

Як з`ясовано судом, і ці обставини учасниками справи не заперечуються, ОСОБА_1 працювала на посаді директора Соснівської ЗОШ.

14 березня 2019 року батьками учнів Соснівської ЗОШ і вихованців Соснівського дошкільного навчального закладу (далі ДНЗ), адресовано колективне звернення голові Дубенської районної ради з приводу звільнення керівників школи та ДНЗ.

Згодом, 10 квітня 2019 року постійною комісією з питань освіти, культури, гуманітарної політики, молоді та спорту рекомендовано Відділу освіти, молоді та спорту Дубенської районної державної адміністрації притягнути до дисциплінарної відповідальності зазначених посадових осіб, проінформувати Дубенську районну раду про результати роботи комісії, провести повторне засідання в разі клопотання батьків та винести дане питання на розгляд сесії районної ради.

Перевірена судом інформаційно-аналітична довідка за результатами розгляду звернення батьків дітей, які здобувають освіту у Соснівській ЗОШ та Соснівському ДНЗ, свідчить про те, що для розгляду колективного звернення до голови районної державної адміністрації від 11 березня 2019 року №Ко-40, голови районної ради від 14 березня 2019 року №Ко-10 Відділом освіти, молоді та спорту Дубенської районної державної адміністрації було створено комісію у складі завідувача Дубенського районного методичного кабінету (голова комісії), методистів районного методичного кабінету, керівника районної психологічної служби, представників батьківських комітетів (за згодою) та організовано її роботу з 18 березня 2019 року по 05 квітня 2019 року.

За наслідками розгляду звернень комісія зробила висновки, що:

1.)Директорами Соснівської ЗОШ і Соснівського ДНЗ не забезпечується в повному обсязі виконання ст. 26 Закону України "Про освіту", а саме не здійснюється належним чином контроль за виконанням освітніх програм; не забезпечується належне функціонування внутрішньої системи забезпечення якості освіти; не забезпечуються умови для здійснення дієвого та відкритого громадського контролю за діяльністю закладів освіти; не створено належних умов для діяльності органів самоврядування закладів освіти.

2.)Стиль управлінської діяльності директорів Соснівської ЗОШ і Соснівського ДНЗ не відповідають принципам педагогіки партнерства, яка є однією з головних компонентів Концепції Нової української школи.

Наказом Відділу освіти, молоді та спорту Дубенської районної державної адміністрації від 12 квітня 2019 року №36 "Про дисциплінарне стягнення" за неналежне виконання своїх посадових обов`язків, незадовільну організацію і здійснення неналежного контролю керівниками закладів за роботою довірених педагогічних колективів з батьками учнів школи і вихованців дитячого закладу, що призвело до виникнення конфліктної ситуації в навчальних закладах, на директора Соснівської ЗОШ ОСОБА_1 та директора Соснівського ДНЗ ОСОБА_3 накладено дисциплінарне стягнення у виді догани.

З протоколу спільного засідання постійної комісії з питань освіти, культури, гуманітарної політики, молоді та спорту, постійної комісії з питань охорони здоров`я, екології та захисту навколишнього природного середовища, з питань соціального захисту населення від 17 травня 2019 року встановлено, що питання про звільнення керівника Соснівської ЗОШ винесено на розгляд сесії районної ради, запросивши її та батьків учнів школи.

В подальшому Дубенською районною радою Рівненської області сьомого скликання (сорокова сесія) прийнято рішення від 21 травня 2019 року №726 "Про звільнення ОСОБА_1 директора Соснівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Дубенської районної ради Рівненської області" на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Між тим, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що оспорюване рішення органу районного самоврядування прийнято з порушенням вимог законодавства про працю, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1.) догана; 2.) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Норми статті 149 КЗпП України вказують про обов`язок власника або уповноваженого ним органу зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення до застосування дисциплінарного стягнення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний зокрема у випадку одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами податкових та митних органів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

З роз`яснень, даних Пленумом Верховного суду України у пунктах 17, 22, 27 своєї постанови №9 від 06 листопада 1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів", вбачається, що правила про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці (ч. 3 ст. 40 КЗпП України (322-08) стосуються як передбачених статтями 40, 411 КЗпП України, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не може бути визнано обґрунтованим, якщо в день звільнення працівнику видано лікарняний листок (довідку в установлених законом випадках) про його тимчасову непрацездатність.

У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом для звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40, п. 1 ст. 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 1471, 148, 149 КЗпП України правила і обов`язок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота.

На підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України (322-08) за одноразове грубе порушення трудових обов`язків трудовий договір може бути розірвано лише з керівником підприємства, установи, організації (філії, представництва, відділення, іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також із службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами державної контрольно-ревізійної служби та органів контролю за цінами.

Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

З`ясувавши обставини справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності та встановивши, що при вирішенні справи до застосування підлягають норми матеріального права, на застосуванні яких наполягала позивач, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що засновником Соснівської ЗОШ є Дубенська районна рада Рівненської області, яка й повинна нести відповідальність за незаконне звільнення ОСОБА_1 через поновлення її на роботі. При цьому судом допущено помилку при розрахунку розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що потягло його зменшення.

Згідно із ч. 3 ст. 26 Закону України "Про загальну середню освіту" керівника закладу загальної середньої освіти призначає на посаду та звільняє засновник (засновники) або уповноважений ним (ними) орган.

Відповідно до пункту 7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про освіту" засновником для комунальних закладів освіти є відповідна рада від імені територіальної громади.

За пунктом 3 розд. І Положення про відділ освіти, молоді та спорту Дубенської районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Дубенської районної державної адміністрації від 08 квітня 2019 року №136, Відділ освіти, молоді та спорту у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, наказами Міністерства освіти і науки України, Міністерства молоді та спорту України, розпорядженнями голови обласної державної адміністрації, розпорядженнями голови районної державної адміністрації, наказами управління освіти і науки обласної державної адміністрації, управління молоді та спорту обласної державної адміністрації, рішеннями обласної та районної рад в частині делегованих повноважень, прийнятих у межах їх компетенції.

Як убачається, Відділ освіти, молоді та спорту Дубенської районної державної адміністрації не є засновником Соснівської ЗОШ і не має на це відповідних повноважень. Тобто ця особа не порушувала права позивача на працю і тому не може їх відновити, а саме поновити ОСОБА_1 на роботі.

Згідно із ч. ст. 4 КЗпП України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, таким обов`язком наділена Дубенська районна рада Рівненської області, яка повинна поновити ОСОБА_1 на посаді, з якої була незаконно звільнена.

Щодо доводів апеляційної скарги Відділу освіти, молоді та спорту Дубенської районної державної адміністрації про неможливість покладення на відповідача2 обов`язку компенсувати середній заробіток за час вимушеного прогулу, то вони є необґрунтованими і спростовуються тим, що саме цей заявник є розпорядником державних коштів, адресованих на заробітну плату вчителів загальноосвітніх шкіл Дубенського району, в т.ч. і Соснівської ЗОШ.

Зазначені обставини було визнано в засіданні апеляційного суду і представником Відділу освіти, молоді та спорту Дубенської районної державної адміністрації.

В той самий час, правильними є аргументи представника позивача про помилковість обчислення судом розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Оскільки відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року, середній заробіток за час вимушеного прогулу вираховується, виходячи із виплат за 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата, тому необхідно брати до уваги заробіток за березень 2019 року 10 983, 77 гривень і квітень 2019 року 13 556, 29 гривень. Кількість робочих днів за ці два місяці склала 40 одиниць по 20 днів у березні та квітні 2019 року. Поділивши 24 540, 06 гривень (10 983, 77 гривень + 13 556, 29 гривень) на 40 робочих днів, отримаємо середньоденний заробіток ОСОБА_1 , який склав 613, 50 гривень. Вимушений прогул за час із 22 травня 2019 року, тобто наступного дня звільнення, по 18 листопада 2019 року, тобто по день поновлення на роботі, становив 125 робочих днів, що сторонами не заперечується, а тому, помноживши 613, 50 гривень на 125 днів вимушеного прогулу, колегія суддів одержує 76 687, 50 гривень середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ця сума підлягає до стягнення на користь позивача з Відділу освіти, молоді та спорту Дубенської районної державної адміністрації.

Отже, апеляційна скарга представника позивача підлягає до задоволення в частині збільшення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Дубенська районна рада Рівненської області в апеляційній скарзі стверджує про те, що звільнення позивача за п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України не є повторним притягненням до юридичної відповідальності, адже постійною комісією Дубенської районної ради з питань освіти, культури, гуманітарної політики, молоді та спорту 12 квітня 2019 року лише прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності з винесенням питання на розгляд сесії Дубенської районної ради. Між тим, звільнення як дисциплінарний захід було застосоване лише 21 травня 2019 року сесією районної ради.

Однак колегія суддів з такими доводами не погоджується і зважає на те, що 12 квітня 2019 року на позивача вже було накладено дисциплінарне стягнення у виді догани за ті ж самі дії, за які її незабаром було звільнено в порядку дисциплінарної відповідальності. При цьому законність попереднього притягнення до дисциплінарної відповідальності заінтересованими особами не оспорювалася.

Згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж саме правопорушення.

Не заслуговують на увагу і доводи заявника про незаконність урахування судом обставини тимчасової непрацездатності на день звільнення, позаяк позивач була присутня на пленарному засіданні сорокової сесії Дубенської районної ради, запрошувалася до виступу, однак про тимчасову непрацездатність не повідомляла. Так, повні і правильні спростування зазначеним твердженням Дубенської районної ради вже було дано судом, про що в оскаржуваному рішенні містяться відповідні висновки.

Крім того, дії, за які було звільнено ОСОБА_1 , очевидно не є одноразовим грубим порушенням трудових обов`язків, оскільки роботодавець встановив декілька окремих і не пов`язаних між собою юридичних фактів, кваліфікуючи їх як одне порушення та визнавши підставою для розірвання трудового договору згідно із п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Решта доводів апеляційних скарг на увагу колегії суддів не заслуговують як необґрунтовані і відхиляються колегією суддів.

Підставою для часткового скасування оскаржуваного рішення відповідно до пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, що призвело до частково неправильного застосування норм матеріального права при вирішенні спірних правовідносин.

Керуючись ст. 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Дубенської районної ради Рівненської області, Відділу освіти, молоді та спорту Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області і представника ОСОБА_1 адвоката Маслюка Олександра Миколайовича задовольнити частково.

Скасувати рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 листопада 2019 року в частині обов`язку Відділу освіти, молоді та спорту Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області поновити ОСОБА_1 на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов у частині зазначених вимог задовольнити.

Зобов`язати Дубенську районну раду Рівненської області поновити ОСОБА_1 на посаді директора Соснівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Дубенської районної ради Рівненської області з 21 травня 2019 року.

Стягнути із Відділу освіти, молоді та спорту Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 76 687 (сімдесят шість тисяч шістсот вісімдесят сім) гривень 50 копійок, куди включено податки та обов`язкові платежі.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ; місце прож.: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач1: Дубенська районна рада Рівненської області; місцезнаходження: вулиця Данила Галицького, 17, м. Дубно Рівненської області; .

Відповідач2: Відділ освіти, молоді та спорту Дубенської районної державної адміністрації; місцезнаходження: вулиця Тараса Бульби, 6а, м. Дубно Рівненської області; .

Повний текст постанови складено: о 17 год. 55 хв. 25.02.2020

Головуючий: С.В.Хилевич

Судді: С.О.Гордійчук

Н.М.Ковальчук