Справа № 682/90/20
Провадження № 2/682/306/2020
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2020 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі: головуючого судді Шевчука В.В., за участю секретаря Придачук Г.Л., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні будинком,
23.12.2019 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні будинком.
Позов обґрунтовує тим, що вона є власником будинку по АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 був зареєстрований у вказаному будинку як чоловік доньки позивача у 2014 році. 30 травня 2019 року за рішенням суду шлюб між відповідачем та дочкою позивача розірвано. Після реєстрації відповідач жодного дня у цьому будинку не проживав, не брав участі у його утриманні та не сплачував комунальні послуги. З огляду на це позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування цим житлом.
Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримала. Вказала, що добровільно відповідач з реєстрації знятися не бажає.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, у судове засідання не з`явився.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що згідно даних свідоцтва про право на спадщину, зареєстрованого в реєстрі під № 2096, ОСОБА_3 після смерті батька ОСОБА_4 успадкувала житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с.6,7).
Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2019 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 8, 9).

Відповідно до даних довідки від 23.12.2019 № 18892/26-14, за вищевказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с. 10).

Згідно акту від 22 грудня 2019 року № 180, виданого Квартальним комітетом № ІІ Виконавчого комітету Славутської міської ради за адресою вул АДРЕСА_2 Набережна, 9 в м. Славута проживає ОСОБА_1 ОСОБА_2 за вказаною адресою зареєстрований, але фактично не проживав та не проживає (а.с. 11)

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , проживаючий по АДРЕСА_1 , та ОСОБА_7 , проживаючий по АДРЕСА_3 підтвердили, що за вищезгаданою адресою ОСОБА_1 проживає сама. Відповідач з часу реєстрації фактично у будинку позивача не проживав.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам суд враховує наступне.

Гарантування кожному права на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч.1 ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Статтею 47 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з п.п.1,2,5 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.391 ЦК України).

Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном.

Відповідно до ст. 406 ЦК України, сервітут припиняється у разі припинення обставин, яка була підставою встановлення сервітуту. Згідно ч. 2, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Отже, виходячи з характеру спірних відносин та доведення суду наявності у позивача права власності на житловий будинок, є підстави для задоволення позову щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, та усунення перешкод в користуванні будинком, оскільки визначений позивачем спосіб захисту є правомірним та має за мету відновити порушенні права позивача.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 321, 391, 405, 406 ЦК України, ст.ст.12, 141, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні належним ОСОБА_1 будинком АДРЕСА_1 , визнавши ОСОБА_2 ( зареєстрований АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) таким, що втратив право користування цим житлом за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768 грн.40 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчук В. В.