Ухвала

26 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 592/6413/18

провадження № 61-3281ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сумського апеляційного суду від 14 січня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ часток в успадкованому майні та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділення частки в натурі,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з первісним позовом, в якому просила: провести поділ успадкованого майна, виділивши їй в натурі з визнанням права власності на 1/2 частку житлового будинку «Е-1» з прибудовою, господарчими будівлями та спорудами і земельною ділянкою, кадастровий номер :09:015:0010, по АДРЕСА_1 , припинивши на 1/2 їх частину право власності ОСОБА_2 ; виділити їй в натурі з визнанням за нею права власності на 0,0022 га із земельної ділянки АДРЕСА_2 , кадастровий номер :09:015:0011; виділити в натурі ОСОБА_2 з визнанням за ним права власності на належну їй 1/2 частку житлового будинку «А-1» з прибудовою, господарчими будівлями та спорудами і земельною ділянкою, кадастровий номер :09:015:0011, по АДРЕСА_2 , припинивши її право власності на 1/2 їх частину; стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію за різницю вартості часток в житлових будинках в сумі 60 043 грн.

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустріним позовом, в якому просив: виділити йому в натурі 1/2 частку із спадкового майна, яка складається з домоволодіння по АДРЕСА_2 , а саме житловий будинок «А-1» з прибудовою, господарчими будівлями і спорудами та земельної ділянки площею 0,0313 га.

Рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 24 вересня 2019 року первісний позов задоволено частково. Виділено ОСОБА_1 в натурі з визнанням права власності на 1/2 частину житлового будинку (літера «Е-1») з прибудовою (літера «е»), ґанком (літера» е-1») загальною площею 67,4 кв. м, житловою площею 57,0 кв. м з господарськими будівлями та спорудами: літера «п/г1» - погрібом; літера «О» - гаражем, літера «П» - навісом»; літера «Н» - навісом; літера «З» - вбиральнею; літера «Х» - душем; №№ 4-6 - огорожею, які розташовані по АДРЕСА_1 та 1/2 в місті Суми; частину земельної ділянки площею 0,0269 га, кадастровий номер :09:015:0010, припинивши на 1/2 частину право власності ОСОБА_2 . Виділено ОСОБА_1 в натурі із земельної ділянки по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :09:015:0011, з визнанням права власності на 0,022 га /22 кв. м/ згідно з висновком земельно-технічної експертизи. Виділено в натурі ОСОБА_2 з визнанням за ним права власності на належну ОСОБА_1 1/2 частину житлового будинку (літера «А-1») з житловою прибудовою (літера «А1-1»), тамбуром (літера «а»), ґанком (літера «а1») загальною площею 49,6 кв. м, житловою площею 40,9 кв. м з господарськими будівлями та спорудами: літера «п/г» - погрібом; літера «О» - гаражем; літера «П» - навісом; літера «У» - навісом; літера «Р» - навісом; літера «С» - убиральнею; літера «Т» - душем; літера «І» - колонкою питною; літера «11» - вигрібною ямою; №№1-3, 7,8 - огорожею та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0313 га, кадастровий номер :09:015:0011, які розташовані в по АДРЕСА_2 , припинивши ОСОБА_1 право власності на 1/2 їх частину. В іншій частині первісного позову відмолено. Зустрічний позов задоволено частково. Виділено в натурі ОСОБА_2 1/2 частку із спадкового майна, яка складається з нерухомого майна по АДРЕСА_2 , а саме: житлового будинку (літера «А-1») з житловою прибудовою (літера «А1-1»), тамбуром (літера «а»), ґанком (літера »а1») загальною площею 40,9 кв. м з господарчими будівлями і спорудами: літера «п/г» - погрібом; літера «О» - гаражем; літера «П» - навісом; літера «У» - навісом; літера «Р» - навісом; літера «С» - убиральнею; літера «Т» - душем; літера «І» - колонкою питною; літера «11» - вигрібною ямою; №№ 1-3, 7,8 - огорожею та 1/2 земельної ділянки площею 0,0313 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). В іншій частині позову відмолено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Сумського апеляційного суду від 14 січня 2020 року (повний текст якої складено 20 січня 2020 року) апеляційні скарги ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 - адвоката Рижова С. Є. задоволено частково. Рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 24 вересня 2019 року скасовано. В задоволенні первісного і зустрічного позовів відмолено.

19 лютого 2020 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Сумського апеляційного суду від 14 січня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення і передати справу до Сумського апеляційного суду на новий розгляд.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в касаційній скарзі не зазначено підстави (підстав), передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України, на якій (яких) подається касаційна скарга.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Враховуючи зазначене, заявнику необхідно вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Разом з тим касаційна скарга також не відповідає вимогам пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, оскільки до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Позовну заяву подано у червні 2018 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року - 1 762 грн) (підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на дату подання позовів у цій справі).

Заявник оскаржує постанову Сумського апеляційного суду від 14 січня 2020 року в повному обсязі.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказала, що згідно з технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2 , його вартість становить 277 175 грн. Згідно з технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 Суми його вартість становить 157 089 грн.

Таким чином, судовий збір за подання касаційної скарги складає 8 685,28 грн ((157 089 грн х 1 % х 200 %) + (277 175 грн х 1 % х 200 %).

Оскільки заявником сплачено судовий збір в розмірі 1 536,80 грн, то йому необхідно доплатити 7 148,48 грн (8 685,28 грн - 1 536,80 грн).

Недоплачена сума судового збору за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 7 148,48 грн має бути перерахована або внесена за реквізитами:отримувач коштів - УК у Печер. р?ні/ Печерс.р?н/22030102, ЄДРПОУ - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, Код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати Верховному Суду оригінал квитанції (платіжного доручення).

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сумського апеляційного суду від 14 січня 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук