РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2020 року Київський районний суд м.Харкова
у складі головуючого судді Колесник С.А.,
за участю секретаря судового засідання Кудінової К.А.,
Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою, відповідно до якої просить визнати факт родинних відносин між ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , як між сином та батьком.
В обґрунтування поданої заяви заявниця посилається на те, що вона, ОСОБА_4 , одружилась з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі народився син, ОСОБА_2 . Шлюб 14.11.2006 було розірвано. 18.12.2006 при отриманні нового паспорту громадянина України було допущено помилку у написанні прізвища та імені ОСОБА_5 , а саме: замість прізвища ОСОБА_6 написали - ОСОБА_7 ; скоротили ім`я ОСОБА_8 та написали ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер. Наразі виникла необхідність встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2 (сином) та померлим ОСОБА_3 , (батьком) з метою надання необхідного пакету документів для зарахування та отримання візи на навчання у Університеті бізнесу у Ворцлаві з 01.10.2021. Серед документів, необхідних для вступу потрібна письмова згода батьків, а у разі смерті одного з батьків - належним чином завірена копія його свідоцтва про смерть. На підставі наявних документів з розбіжностями у написанні прізвища та ім`я батька не вбачається за можливе підтвердити родинний зв`язок. Про те, що померлий офіційно визнавав сина, свідчить той факт, що ОСОБА_3 неоднаразово надавав нотаріальні згоди на тимчасовий виїзд дитини за кордон. В обох заявах особу батька, ОСОБА_3 , встановлено за новим паспортом, а в тексті заяви він підтверджує факт що, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є його сином, а ОСОБА_1 - є матір`ю ОСОБА_2 . Факт встановлення родинних відносин між неповнолітнім ОСОБА_2 та його батьком ОСОБА_3 потрібен для реалізації права ОСОБА_2 на освіту, у зв`язку із необхідністю надати відповідні документи для вступу до навчального закладу та отриманні візи. Встановлення вищезазначеного юридичного факту ніяким чином не пов`язано із наступним вирішенням спору про право. Чинне законодавство не передбачає іншої можливості, як тільки через рішення суду підтвердити спорідненість померлого ОСОБА_3 з сином, ОСОБА_2 . У відповідності до відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові № 872/22,2-105 від 06.10.2020 неможливо встановити родинні стосунки між померлим ОСОБА_3 та сином, ОСОБА_2 , та неможливо отримати свідоцтво про смерть відносно ОСОБА_3 .
На підставі викладеного заявник звернулась до суду з даною заявою.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2020 заяву передано для розгляду судді Колесник С.А.
Ухвалою суду від 12.10.2020 заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі.
У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилась, подала до суду заяву про проведення розгляду справи без її участі, доводи заяви підтримує та просить задовольнити (а.с.31).
Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, до суду подано заяву начальника відділу, відповідно до якої просить розглядати справу на розсуд суду та за відсутності представника відділу у зв`язку з великою завантаженістю (а.с.32).
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.
Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника та заінтересованих осіб.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подана заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлені наступні фактичні обставини.
ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_3 , про що в книзі реєстрації актів про народження 02.08.1977 зроблено запис за №548, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.20).
Згідно копії паспорта, виданого Ізюмським МРВ УМВС України в Харківській області у червні 1995 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м.Ізюм Харківської області (а.с.15).
12 липня 2003 року ОСОБА_3 та ОСОБА_9 (після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , про що в книзі реєстрації актів про одруження 12.07.2003 зроблено запис за №315 у відділі реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м.Харкова, що підтверджується свідоцтвом про одруження № НОМЕР_2 (а.с.12).
ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_2 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 28.11.2003 зроблено відповідний актовий запис за №3903 у міському відділі реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с.10).
У графі Батьки вказано: ОСОБА_3 (батько) та ОСОБА_1 (мати).
Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №595 від 14.11.2006 у відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції міста Харкова, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 (а.с.13).
18 грудня 2006 року Ізюмським МРВ ГУМВС України в Харківській області видано паспорт, в якому дані ОСОБА_5 вказано, як: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: м.Ізюм Харківської області (а.с.16).
21 серпня 2017 року ОСОБА_3 надано письмову заяву, посвідчену приватним нотаріусом Мирноградського міського нотаріального округу Донецької області Заря В.В., відповідно до якої ОСОБА_10 надає згоду на тимчасовий виїзд за кордон його малолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у період з 25.09.2017 по 25.09.2018 у супроводі його матері ОСОБА_1 (а.с.18).
ОСОБА_3 01.10.2018 надано письмову заяву, посвідчену приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Донецької області Левочкою М.М. та зареєстровану в реєстрі за №1121, відповідно до якої ОСОБА_3 дає згоду на тимчасовий виїзд за кордон в період з 01.10.2018 до 01.10.2019 свого неповнолітнього сина громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
При цьому, у заяві вказано, що батьківство ОСОБА_3 по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перевірено за його свідоцтвом про народження (а.с.17). ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер, про що 26.03.2019 складено відповідний актовий запис №260 в Ізюмському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_5 (а.с.14).
ОСОБА_1 зверталась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові із заявою про повторну видачу їй свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , однак їй було відмовлено, у зв`язку з неможливість встановлення родинних стосунків між нею та ОСОБА_3 (а.с.22).
Пунктом 1 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Слід зазначити, що родичами, в розумінні Цивільного процесуального кодексу є, зокрема, чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка.
Положеннями п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.
Згідно роз`яснень, що містяться у п. 2 абз. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка,у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.
Судом встановлено, що встановлення даного факту необхідно заявниці ОСОБА_12 для отримання спадщини за законом після смерті своїх бабусі ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 та дідуся ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_13 .
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 Р- «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (Із змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України N15 ВІД 25.05.1998 р.), суд має право розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявнику для отримання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.
Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд, всебічно та повно оцінивши наявні докази, вважає що зiбранi у справi докази та їх належна оцiнка дають пiдстави для встановлення факту, що має юридичне значення - факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
На підставі наведеного, керуючись ст.. 2, 12, 13, 19, 259, 263-265, 273, 293, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м.Харкові про встановлення факту родинних відносин задовольнити.
Встановити факт родинних відносин, а саме, те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2020.

Заявник ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ;

Заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м.Харкові, місцезнаходження: 61123, м.Харків, вул..Валентинівська, 31, .

Повне судове рішення складено 18.11.2020.

Суддя Колесник С.А.