Справа № 2607/5237/2011
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2020 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Гальчинській А.О.,

за участю: представника заявника - адвоката Мельничук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Подільський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року заявник ОСОБА_1 (надалі у тексті - Заявник, Боржник), інтереси якого представляє адвокат Мельничук І.В., звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа № 2607/5237/2011 року виданого на виконання рішення Подільського районного суду м. Києва від 24.05.2012 року у справі №2607/5237/2011 про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 таким, що не підлягає до виконання.

В обґрунтування своєї заяви Заявник посилався на ч. 2 ст. 432 ЦПК України та вказував про те, що змінилися обставини справи, а саме син ОСОБА_3 не проживає з 24.10.2018 р. разом із матір`ю - ОСОБА_2 . Як йому стало відомо ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вигнала ОСОБА_3 із квартири. Про це ОСОБА_1 повідомила мати - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає в АДРЕСА_1 . Заявник вважає, що мати позбавила сина можливості користуватися житлом та не виконує батьківські обов`язки щодо нього, не забезпечує фінансово у той час як аліменти отримує, що підтверджує копією звіту про відраховані аліменти. З метою захисту прав ОСОБА_3 Заявник звертався до Служби у справах дітей і до Уповноваженого Президента з прав дитини. Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації викликала матір з метою з`ясування обставини які склалися та роз`яснення обов`язків які покладаються на батьків, однак мати відмовляється впустити сина до квартири, а навпаки підтвердила факт того, що 24.10.2018 не впустила сина до квартири бо хвилюється за своє життя і здоров`я, а також малолітньої доньки, що підтверджують копії листів відповідей від Служби у справах дітей Подільської РДА якими встановлено факт не проживання сина із матір`ю за місцем реєстрації.

В судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги заяви в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в заяви обставинам.

Заінтересовані особи, будучи у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, заяв з процесуальних питань суду не подавали.

Відповідно до ст.432 ч.3 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви по суті.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 24 травня 2018 року рішенням Подільського районного суду м. Києва у справі №2607/5237/2011 було розірвано шлюб між, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Спільний син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 за бажанням ОСОБА_2 залишився проживати із нею, що встановлено вказаним рішенням суду також ним визначено розмір аліментів який ОСОБА_1 зобов`язаний сплачувати, батько одразу визнав позов. У рішенні допущено описку щодо імені та дати народження сина яку було усунуто відповідною ухвалою.

На виконання вказаного вище рішення було видано виконавчий лист який пред`явлено до виконання у передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» порядку. За наслідками розгляду заяви відкрито виконавче провадження №36712629, що підтверджується інформацією з автоматизованої системи виконавчих проваджень додається.

На час розгляду заяви заборгованість по сплаті аліментів відсутня.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Згідно ч. 1ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Ч. 3 ст. 432 ЦПК України встановлено, що суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Згідно з ч. 4 ст. 432 ЦПК України про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Частинами 1-2 ст. 179 Сімейного кодексу України (надалі у тексті - СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Частинами 1-3 ст. 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином, у силу наведених вище норм право на отримання аліментів має право той із батьків з ким проживає дитина.

Однак, син ОСОБА_3 як встановлено Службою у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації не проживає з матір`ю з 24.10.2018 року, а матір відповідно його не утримує. Таким чином, дитина знаходиться на утриманні батька, вказані обставини, мають істотне значення, які у відповідності до ч.2 ст.197, ст.181 СК України відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 аліментів та їх перерахування на рахунок ОСОБА_2 .

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.258-260, 261, 353, 354, 442 ЦПК України, п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Подільський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання виконавчого листа № 2607/5237/2011, виданого Подільським районним судом м. Києва, таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати виконавчий лист по справі № 2607/5237/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 таким, що не підлягає виконанню.

Витребувати виконавчий лист № 2607/5237/2011, виданий Подільським районним судом Києва з Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва з подачею апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з проголошення ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Ларіонова