РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року

м. Рівне

Справа № 555/2268/16-ц

Провадження № 22-ц/4815/277/20

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Мельничук Н.В.

Рішення ухвалене в м. Березне Рівненської області

Дата ухвалення повного тексту не зазначено

Рівненський апеляційний суд :

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Бондаренко Н.В., Гордійчук С.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 15 березня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача : Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранд-Експо" про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2016 року позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ "Приватбанк") звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути на користь банку з ОСОБА_1 заборгованість за договором від 20 квітня 2011 року у розмірі 49 937,89 грн та судовий збір.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 20 квітня 2011 року між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гранд-Експо" (далі - ТОВ "Гранд-Експо") укладено кредитний договір, за яким позичальник приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 20 квітня 2011 року, та взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору.

Умовами договору ТОВ "Гранд-Експо" встановлено кредитний ліміт у розмірі 200 000,00 грн на поточний рахунок НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку банку та клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт- банк, sms повідомлення або інших), що визначено і врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг.

З метою повернення одержаних кредитних коштів 18 березня 2015 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір поруки, за умовами якого останній поручився забезпечити виконання боржником кредитного зобов`язання виключно у межах 10 000,00 грн кредитних коштів, процентної ставки за користування цим кредитом, комісійних винагород банку та винагороди за користування кредиту у межах зазначеного ліміту.

З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з поручителя 41 192, 24 грн основної заборгованості (виходячи з максимальної суми кредитних зобов`язань ТОВ "Гранд-Експо" у 200 000,00 грн), 5 162, 45 грн заборгованості за процентами за користування кредитом, 2 458, 14 грн пені за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором, 1 125, 06 грн заборгованості за комісією за користування кредитом

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 15 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову виходив із того, що умови виконання основного зобов`язання ТОВ "Гранд-Експо" у порівнянні із умовами укладеного поручителем договору поруки змінилися у бік збільшення і, відповідно, обсяг відповідальності поручителя ОСОБА_1 також збільшився, у зв`язку з чим в силу положень частини першої статті 559 ЦК України порука є припиненою.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 27 червня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ КБ "Приватбанк" відхилено, рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 15 березня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 11 грудня 2019 року касаційну скаргу ПАТ КБ "Приватбанк" задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 27 червня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду апеляційної інстанції Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції не встановив: коли настав строк виконання основного зобов`язання; початок перебігу шестимісячного строку чинності поруки (речення друге частини четвертої статті 559 ЦК України) та не перевірив чи не припинилась порука щодо періодичних платежів, визначених кредитним договором.

У поданій апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" не погоджується з рішенням місцевого суду, вважає його незаконним, винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зазначає, що висновки суду першої інстанції про збільшення обсягу відповідальності поручителя є необґрунтованим, оскільки згода поручителя (відповідача) на майбутні зміни зобов`язання була надана у письмовій формі заздалегідь ще при укладенні договору поруки про що свідчить його підпис у договорі поруки.

Умова договору поруки про те, що поручитель надає згоду на збільшення зобов`язань за "Угодою 1" та "Угодою 2" в розмірі таких збільшень (зміна кредитного ліміту, зміна відсоткової ставки) без додаткового погодження змін з поручителем є результатом домовленості сторін, а отже поручитель дав згоду на зміну основного зобов`язання без укладення додаткової угоди до договору поруки.

Покликаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог : ТОВ "Гранд-Експо" про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі.

Згідно з ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 274, ч.1 ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду у порядку письмового та спрощеного позовного провадження, як малозначна справа.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що умови виконання основного зобов`язання ТОВ "Гранд-Експо" у порівнянні із умовами укладеного поручителем договору поруки змінилися у бік збільшення і відповідно обсяг відповідальності поручителя ОСОБА_1 також збільшився, у зв`язку з чим в силу положень частини першої статті 559 ЦК України порука є припиненою

Такі висновки місцевого суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Судом установлено, що 20 квітня 2011 року між банком та ТОВ "Гранд-Експо" укладено кредитний договір, за яким позичальник приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № Б/Р від 20 квітня 2011 року, та взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору.

Умовами договору ТОВ "Гранд-Експо" встановлено кредитний ліміт у розмірі 200 000,00 грн. на поточний рахунок НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку банку та клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт-банк, sms повідомлення або інших), що визначено і врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Згідно із ч.1.ст.553, ч.1 ст. 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно ч.1 ст. 559 ЦК України, (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

З метою забезпечення повернення одержаних кредитних коштів 18 березня 2015 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір поруки.

Згідно пункту 1.1.1, 1.1.2 договору поруки - поручитель ОСОБА_1 при укладенні договору поручився перед ПАТ КБ "Приватбанк" за виконання ТОВ "Гранд-Експо" кредитних зобов`язань у розмірі 10 000,00 грн. і відповідно процентної ставки за користуванням цим кредитом, комісійних винагород банку та винагороди за використання кредиту у межах вказаного ліміту, а також за виконання ТОВ "Гранд-Експо" зобов`язань по сплаті процентної ставки за користуванням цим кредитом - за періоди згідно підпунктів 3.2.1.4.1.2. і 3.2.1.4.1.3. «Угоди 1» - 30% і 60% річних відповідно; згідно підпунктів 3.2.2. і 3.2.2.2 «Угоди 2» - 36% і 56% річних відповідно;

В абзацах 2 п. 1.1.1 та п. 1.1.2 договору поруки зазначено: «Якщо під час виконання «Угоди 1» та «Угоди 2» зобов`язання Боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя, Поручитель при укладенні цього Договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за угодами в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з Поручителем не потрібні».

Відповідно до ст.628, 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та є обов`язковим для виконання сторонами.

17 липня 2015 року банк збільшив для ТОВ «Гранд-Експо» відсоткову ставку за користування кредитними коштами згідно пункту 3.2.1.4.1.3. Угоди-1 - до 66%, а 14 серпня 2015 року - згідно п. 3.2.1.4.1.2. Угоди-1 - до 33%, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором ПАТ КБ «Приватбанк».

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, встановивши під час розгляду справи, що ПАТ КБ «Приватбанк», підвищивши відсоткову ставку за кредитним договором, змінив умови останнього, які призвели до збільшення обсягу відповідальності поручителя, неправильно витлумачив положення вимог пункту 1.1.1, 1.1.2 договору поруки, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову, вважаючи поруку припиненою на підставі частини першої статті 559 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з доводи апеляційної скарги з посиланням на пункти 1.1.1 і 1.1.2 договору поруки про надання поручителем під час підписання цього договору своєї згоди на збільшення зобов`язань за кредитним договором .

Таке збільшення обсягу відповідальності поручителя є вже погодженою сторонами умовою, яка звільняє кредитора від обов`язку повторно чи додатково узгоджувати з поручителем відповідні зміни в умовах договору поруки.

Стосовно виконання вказівок про які зазначено в Постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року в даній справі, щодо встановлення : настання строку виконання основного зобов`язання; визначення початку перебігу шестимісячного строку чинності поруки (речення друге частини четвертої статті 559 ЦК України) та перевірки чи не припинилась порука щодо періодичних платежів, визначених кредитним договором, слід зазначити наступне.

У згаданих по справі кредитному та договорі поруки строк їх дії обумовлений виконанням зобов`язань взятих позичальником та поручителем і при цьому повернення отриманих кредитних коштів не урегульовувалось в класичному розумінні періодичними (наприклад щомісячними) платежами. Нарахування процентів та платежі розмір яких залежить від строку користування кредитом здійснювались залежно від умов договору, в якому були передбачені різні строки для обнуління дебетового сальдо на рахунку від 30 до 90 днів.

Як вбачається з матеріалів справи позов зареєстровано в суді 14.11.2016. Претензія банку від 26.09.2016 про дострокове погашення боргу позичальнику та поручителю направлена 27.10.2016 року (а.с.1,38-40).

З доданого банком розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що останній раз нулі в графах залишок поточної і простроченої заборгованості зафіксовано 03.05.2016 року, а останнє часткове погашення боргу відбулось 22.07.2016 в розмірі 343,9 грн. (а.с.33 зворот,34), тобто в межах шестимісячного строку, тому перебіг цього строку не розпочався і порука не припинилась.

Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за договором №Б/Н від 20.04.2011 в розмірі 49937,89 грн, яка складається з : 41192,24 грн заборгованості за кредитом; 5162,45 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; 2458,14 грн пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 1125,06 грн заборгованість по комісії за користування кредитом.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і ухвалити нове рішення.

Згідно з ч.13 ст.141 ЦПК України - якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Оскільки позов ПАТ КБ "Приватбанк" підлягає до задоволення, то із ОСОБА_1 на користь банку підлягають до стягнення судові витрати, що складаються із судового збору, який сплачений при подачі позову в розмірі 1378,00 грн, при подачі апеляційної скарги в розмірі 1515,80 грн, та при подачі касаційної скарги в розмірі 1653,60 грн, що в загальному складає 4547,40 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" задовольнити.

Рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 15 березня 2017 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача : Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранд-Експо" про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за договором №Б/Н від 20.04.2011 в розмірі 49937,89 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в розмірі 4547,40 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 20 лютого 2020 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: Н.В. Бондаренко

С.О. Гордійчук