ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року м. Херсон

Номер справи: 654/4781/18

Номер провадження: 22-ц/819/1478/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Радченка С.В.,

Семиженка Г.В.

секретар Литвиненко В.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді Голопристанського районного суду Херсонської області Данилевського М.А. від 11 січня 2019 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 08 січня 2011 року в сумі 1 391 500 гривень, що еквівалентно 50 000 доларів США.

10 січня 2019 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив суд накласти арешт на будинок розташований в АДРЕСА_1 та земельну ділянку, загальною площею 0,0550 гектарів, розташовану в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:044:0024.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 листопада 2017 року визнано недійсним договір купівлі-продажу будинку розташованого в АДРЕСА_1 та земельної ділянки, загальною площею 0,0550 гектарів, розташованої в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:044:0024 для індивідуального дачного будівництва, укладений між ОСОБА_4 , який діяв від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований у реєстрі за № 3022 та повернуто сторони до попереднього стану.

Зазначав, що таким чином у власності відповідача ОСОБА_2 є вказане нерухоме майно, відповідач з метою уникнення виконання можливого рішення суду про стягнення з нього коштів на користь позивача може відчужити належне йому нерухоме майно, що може в подальшому істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Ухвалою судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 11 січня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на будинок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 23972329) розташований в АДРЕСА_1 та земельну ділянку, загальною площею 0,0550 гектарів, розташовану в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:044:0024.

26 лютого 2019 року з апеляційною скаргою на вказану ухвалу суду про забезпечення позову звернулась ОСОБА_3 (особа, яка не брала участь у справі). Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31 січня 2019 року, саме ОСОБА_3 є власником майна, на яке накладено арешт. Заявник вказує, що предметом позову є стягнення коштів з відповідача, тобто спір не стосується нерухомого майна, на яке накладено арешт та вказана ухвала перешкоджає їй, як законному власнику розпоряджатися належним їй нерухомим майном. Просить скасувати ухвалу суду, як таку, що порушує її права.

24 травня 2019 року ухвалою Херсонського апеляційного суду визнано дії та бездіяльність ОСОБА_3 зловживанням процесуальними правами та повернуто їй апеляційну скаргу.

19 серпня 2020 року постановою Верховного Суду ухвалу Херсонського апеляційного суду від 24 травня 2019 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

09 жовтня 2020 року Херсонським апеляційним судом відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 11 січня 2019 року.

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 адвокат Терещенко М.Г. вказує, що ухвала суду про забезпечення позову не порушує права особи, що звернулась з апеляційною скаргою та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 та представника позивача ОСОБА_1 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 352 ЦПК України (в редакції чинній на час звернення заявника з апеляційною скаргою) передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Частиною другою статті 352 ЦПК України ( в редакції чинній на час розгляду справи судом апеляційної інстанції) учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Відповідно до частини третьої статті 352 ЦПК України, після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Як слідує з матеріалів справи та матеріалів, що надані особою, що звернулась з апеляційною скаргою, в грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 08 січня 2011 року в сумі 1 391 500 гривень (що еквівалентно 50 000 доларів США).

10 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок розташований в АДРЕСА_1 та земельну ділянку, загальною площею 0,0550 гектарів, розташовану за цією ж адресою. Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2 належить вказане нерухоме майно на підставі рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 листопада 2017 року, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу зазначеного будинку та земельної ділянки, укладений між ОСОБА_4 , який діяв від імені ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , зареєстрований в реєстрі за № 3022 та повернуто сторони до попереднього стану. ОСОБА_1 вказував в заяві, що забезпечення позову необхідно, щоб унеможливити відчуження вказаного майна відповідачем ОСОБА_2 з метою уникнення виконання рішення суду, у разі задоволення позову, про стягнення з нього заборгованості за договором позики.

До заяви про забезпечення позову заявником додано копії рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 листопада 2017 року та постанови Апеляційного суду Херсонської області від 17 січня 2018 року, якою рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Зі змісту вказаних рішень судів вбачається, що ОСОБА_2 , будучи власником будинку розташованого в АДРЕСА_1 та земельної ділянки, загальною площею 0,0550 гектарів, розташованої за цією ж адресою, маючи намір продати належне йому нерухоме майно, 02 квітня 2011 року видав на ім`я ОСОБА_4 довіреність, якою уповноважив його на розпорядження вказаним майном. 23 серпня 2011 року ОСОБА_4 , на підставі довіреності від 02 квітня 2011 року, уклав від імені ОСОБА_2 договір купівлі-продажу, згідно з яким продав вказане нерухоме майно своїй дружині ОСОБА_3 за 427 742 гривень.

06 березня 2019 року постановою Верховного Суду рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Херсонської області від 17 січня 2018 року в частині позову ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, що був укладений між ОСОБА_4 , який діяв від імені ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , зареєстрований в реєстрі за № 3022 та повернення сторін до попереднього стану скасовано, у задоволенні позову у вказаній частині відмовлено.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначенні у статті 149 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Таким чином, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може ускладнити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Зважаючи на те, що на час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 є єдиним власником майна, на яке ухвалою суду було накладено арешт, як вона і вказує в апеляційній скарзі, то відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, шляхом накладення арешту на належне ОСОБА_3 майно.

Оскільки оскаржувана ухвала суду безпосередньо стосується прав, інтересів та обов`язків ОСОБА_3 , яка не є стороною у справі про стягнення заборгованості за договором позики, то апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.367, ст.374, ст. 376, ст. 382 ЦПК України, Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 11 січня 2019 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 листопада 2020 року.

Головуючий І.В. Вейтас

Судді: С.В. Радченко

Г.В. Семиженко