Справа № 583/449/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді Ярошенко Т.О.

з участю секретаря судового засідання Алєксєєнко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: старший державний виконавець Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Матосова Ірина Юріївна про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови про накладення арешту на грошові кошти, -

з участю державного виконавця Матосової І. Ю.

представника боржника ОСОБА_2 .

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог.

06.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся з вказаною скаргою, в якій просить поновити строк на оскарження дій державного виконавця, визнати дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції Матосової І.Ю. неправомірними, скасувати постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку ОСОБА_1 (номер пластикової платіжної картки для виплат 5168 7573 НОМЕР_1 ) у виконавчому провадженні №60267981 від 12.11.2019 року.

Свої вимоги мотивує тим, що за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09.04.2019 року у справі № 583/237/17 з ОСОБА_1 стягнуто на користь Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації 9435,78 грн.

На підставі зазначеного вироку суду 12.11.2019 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника (виконавче провадження 60267981), відповідно до якої накладено арешт на кошти на відкритих поточних рахунках боржника, крім коштів на рахунках, які мають спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, у зв`язку з чим ОСОБА_1 позбавлений засобів до існування, оскільки кошти, які надходять на його рахунок у виді виплат Фонду соціального страхування у зв`язку з інвалідністю, заблоковані.

Процесуальні дії у справі та аргументи учасників справи.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07.11.2020 року відкрито провадження в справі та призначено до розгляду на 17.02.2020 року.

12.02.2020 року старшим державним виконавцем Матосовою І.Ю. надано письмові пояснення на скаргу, згідно яких просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його скарги, оскільки ним не доведено, що рахунки, на які накладено арешт, мають спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. При цьому вказуючи, що кошти, зараховані на рахунок отримувача, є вкладом, а не соціальною виплатою. Крім того, на адресу Охтирського МВ ДВС з банківських установ не надходили повідомлення, що на кошти, які знаходяться на рахунку боржника, заборонено звертати стягнення згідно з Законом. Таким чином, на думку державного виконавця, вчиняючи виконавчі дії, вона діяла у межах своїх повноважень та в її діях не вбачається порушення прав та свобод ОСОБА_1 . Разом з тим, державний виконавець просила залишити без розгляду скаргу ОСОБА_1 , посилаючись на закінчення десятиденного строку для звернення з відповідною скаргою до суду, так як 03.12.2019 року ОСОБА_1 було направлено відповідь на його заяву про зняття арешту, за якою роз`яснено право на знаття арешту за рішенням суду.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Безпалько С. В., скаргу підтримав у повному обсязі.

Державний виконавець в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали виконавчого провадження, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні ретельно досліджено та перевірено судом виконавче провадження №60267981 та встановлено, що за заявою заступника керівника Охтирської місцевої прокуратури Колобиліна М. про примусове виконання виконавчого листа № 583/237/17, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області 03.09.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації коштів в розмірі 9435, 78 грн., постановою старшого державного виконавця Матосової І.Ю. від 10.10.2019 року відкрито виконавче провадження №60267981 (а.с. 32, 34).

Згідно довідки державної установи «Крюківська виправна колонія (№29)» від 02.10.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 19.09.2019 року відбуває міру покарання у зазначеній державній установі, кінець строку покарання 26.11.2023 року (а.с.35).

15.10.2019 року старшим державним виконавцем Матосовою І.Ю. направлено ОСОБА_1 за адресою місця проживання боржника, яку вказано у виконавчому листі, виклик, яким зобов`язано останнього з`явитися до виконавця 18.10.2019 року щодо сплати бору за вищевказаним виконавчим листом або надання підтверджуючих документів про сплату (а.с.33).

22.10.2019 року старшим державним виконавцем Матосовою І.Ю. складено акт про те, що боржник ОСОБА_1 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 та відомості про місце його мешкання відсутні (а.с.36).

12.11.2019 року старшим державним виконавцем Матосовою І.Ю. винесено постанову про розшук майна боржника, а саме ASIA MOTORS, реєстраційний номер ВМ2651АА, VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , що належить боржнику (а.с.37).

Згідно постанов старшого державного виконавця Матосової І.Ю. від 12.11.2019 року, в межах виконавчого провадження № 60267981, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 , а також на грошові кошти боржника, що містяться на його відкритих поточних рахунках, крім коштів на рахунках, які мають спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 10654,35 грн. (а.с.38,40).

19.11.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області із заявою про зняття арешту з його соціального рахунку (а.с.42).

03.12.2019 року на адресу місця проживання боржника ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 направлено відповідь Охтирського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції в Сумській області зі змісту якої слідує, що державним виконавцем правомірно накладено арешт на кошти боржника, при цьому, не було зазначено про накладення арешту саме на картку № НОМЕР_3 , на яку здійснюється нарахування соціальної допомоги, тому законних підстав для скасування відповідної постанови від 12.11.2019 року немає, у протилежному випадку він не позбавлений можливості вирішити дане питання у судовому порядку (а.с.45).

16.01.2020 року старшим державним виконавцем Матосовою І.Ю винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, за якою звернуто стягнення на дохід боржника ОСОБА_1 , який він отримує в Управлінні соціального захисту населення (а.с.46).

Проаналізувавши наведені вище матеріали виконавчого провадження суд приходить до висновку, що викладені у скарзі ОСОБА_1 доводи заслуговують на увагу з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом (ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець, зокрема, зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Згідно ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця (ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, в даному випадку, ПАТ КБ «ПриватБанк» після отримання постанови державного виконавця про арешт коштів, які знаходяться на рахунках, що належать боржнику ОСОБА_1 , повинен був повідомити, що рахунок, на який накладено арешт, є рахунком зі спеціальним режимом призначення, на який законом заборонено накладення арешту і повернути зазначену постанову без виконання.

Матеріали виконавчого провадження містять довідку Охтирського відділенням №1 Сумської філії ПАТ КБ ПриватБанк, якою банк повідомляє про накладення арешту на кошти ОСОБА_1 , які він отримує у виді соціальної виплати з Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради по карті НОМЕР_4 (а.в.п.26).

Таким чином, державний виконавець була проінформована про те, що рахунок, на який накладено арешт за її постановою, є рахунком зі спеціальним режимом призначення, на який законом заборонено накладення арешту.

Згідно абз.2 ч.2, п.1 ч. 2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є , зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується ст.ст. 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у рішенні по справі «Хонякіна проти Грузії» № 17767/08 від 19 червня 2012 року, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Норми ст. 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що при накладенні арешту на рахунки боржника, державний виконавець не з`ясував, які рахунки ОСОБА_1 є спеціальними, які використовуються ним для отримання соціальної допомоги у зв`язку з інвалідністю 2 групи внаслідок вад зору (а.с.5).

Отже накладення арешту на рахунок боржника № НОМЕР_4 в АТ КБ «ПриватБанк», який призначений для виплати соціальної допомоги призводить до порушення конституційних прав особи, яка отримує таку допомогу.

Таким чином, суд вважає доцільним визнати дії старшого державного виконавця Охтирського відділу державної виконавчої служби Матосової І.Ю. неправомірними та скасувати її постанову про арешт коштів боржника від 12.11.2019 року ВП № 60267981 саме в частині накладення арешту на вищевказаний рахунок боржника щодо соціальних виплат.

Вирішуючи питання щодо поновлення пропущеного ОСОБА_1 строку для звернення до суду із зазначеною скаргою, суд, виходячи з положень ст. 449 ЦПК України, вважає можливим поновити такий строк, оскільки вбачає поважність причин пропуску такого строку ОСОБА_1 .

При цьому суд не приймає до уваги доводи державного виконавця про те, що про порушення свого права ОСОБА_1 дізнався саме після направлення за адресою місця його мешкання відповіді на заяву про знаття арешту з рахунку, оскільки, як встановлено, ОСОБА_1 з 19.09.2019 року відбуває покарання у виправній колонії, а отже відсутній за місцем свого мешкання.

Відповідно до ст.447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби усунути порушення (поновити порушене право заявника) (ст. 451 ЦПК України).

Висновок суду.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, виходячи з принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, балансу інтересів сторін, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги з вищевикладених підстав, визнавши дії державного виконавця неправомірними та скасувавши постанову державного виконавця в частині накладення арешту на рахунок для соціальних виплат, чим на думку суду в такий спосіб буде достатньою мірою захищено порушене право.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Охтирського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Матосової Ірини Юріївни неправомірними.

Скасувати постанову в частині про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку ОСОБА_1 (номер картки НОМЕР_5 7573 5622 1251), винесену 12 листопада 2019 року державним виконавцем Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Матосовою Іриною Юріївною у виконавчому провадженні № 60267981, відкритому на підставі виконавчого листа №583/237/17, виданого 03.09.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації кошти в розмірі 9435, 78 грн.

В іншій частині відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 лютого 2020 року.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду Т.О. Ярошенко