У Х В А Л А

Справа № 126/2255/19

Провадження № 2-др/126/2/2020

"26" лютого 2020 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

секретар Дончик О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за участі третьої особи на стороні відповідача - служби у справах дітей Бершадської РДА про примусове виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про відшкодування понесених судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4500 грн., які заявник просить стягнути з позивача ОСОБА_2 . Посилається на те, що судом постановлено ухвалу про залишення позову без розгляду.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Відповідач ОСОБА_1 через канцелярію суду надала заяву про розгляд даної заяви без її участі.

З урахуванням вимог ст. 142 ЦПК України та стислості строку розгляду справ даної категорії, суд вважає за можливе розгляд даної заяви проводити без участі сторін на підставі поданих суду доказів без фіксації судового засідання за допомогою технічних засобів.

Дослідивши матеріли справи та подані докази, суд дійшов наступного висновку.

В провадженні Бершадського районного суду вінницької області перебувала цивільна справа №126/2255/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за участі третьої особи на стороні відповідача - служби у справах дітей Бершадської РДА про примусове виселення,

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 28.01.2020 року позов було залишено без розгляду через неусунення недоліків позовної заяви.

06.02.2020 року відповідач звернулась до суду із заявою про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи та, посилаючись на ст. ст. 141, 142 ЦПК України, просили стягнути з позивача понесені судові витрати, а саме на професійну правничу допомогу у розмірі 4500 грн.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 5 ст. 142 ЦПК України встановлено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, повя`заних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Виходячи з положень п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Залишення позову без розгляду із зазначених підстав не позбавляє права позивача звернутися до суду із даним позовом після усунення підстав, які передували залишенню позову. без розгляду.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст.ст. 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Згідно з частиною 9 статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Ч. 5, 6 ст. 142 ЦПК України визначає, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Отже, ЦПК не передбачено, що витрати, пов`язані з розглядом справи повинні покладатись на позивача, у разі залишення позову без розгляду лише з підстав залишення без розгляду без наявності необґрунтованих дій останнього.

Так, Верховним Судом у Постанові від 26.09.2018 у справі № 148/312/16-ц зроблено висновок, що: «…для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно було довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується…».

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що залишення позову без розгляду з підстав неусунення недоліків позовної заяви, не свідчить про безпідставність та необґрунтованість поданого позову. Саме по собі не усунення позивачем недоліків позовної заяви у встановлений судом строк не може бути розцінено як необґрунтовані дії позивача, так як судом не досліджувались підстави не усунення ОСОБА_2 недоліків поданого позову, їх поважність та обгрунтовність. Крім того, залишення позову без розгляду не обмежує позивача в реалізації права на звернення до суду з аналогічним позовом та не доводить неправомірність її дій.

Керуючись ст.ст. 137, 142, 260 ЦПК України суд ,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за участі третьої особи на стороні відповідача - служби у справах дітей Бершадської РДА про примусове виселення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її ухвалення до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Р. В. Хмель