Провадження №4-с/523/34/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2020 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судових засідань Мица А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавеця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Міхнович Миколи Олександровича, стягувач ПАТ «Ощадбанк»,

ВСТАНОВИВ

Скаржник звернувся до суду з вимогою про визнання протиправними дій державного виконавця та скасувати постанову ВП №57033323 від 12.12.2018 року про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на грошові кошти боржника, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 АТ «Альфа-Банка», в частині коштів, які призначені для оплати праці від ТОВ «Епіцентр К».

Скаржник працює в ТОВ «Епіцентр К «Гіпермаркет «Епіцентр К». В АТ «Альфа-Банка» на його ім`я відкрито рахунок № НОМЕР_1 для зарахування виключно заробітної плати.

Банк отримав постанову від про арешт коштів та заблокував картку. На скаргу боржника до державного виконавця з приводу розблокування рахунку та врегулювання питання в позасудовому порядку, отримано відмову з посиланням , що рахунок № НОМЕР_1 не належить до рахунків для зарахування виключно заробітної плати.

Скаржник згоден на утримання з заробітної плати по 20%, однак така постанова до роботодавця не надходила.

Заробітна плата скаржника є його єдиним доходом, що змусило звернутись до суду.

В судовому засіданні скаржник підтримав свою правову позицію.

Інші учасники розгляду справи в судове засідання не з`явились.

Суд вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити з підстав:

В Першому Суворовському ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист №1527/2-2730/11 виданий 05.11.2013 року Суворовським районним судом м.Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ощадбанк» боргу 546901,34 грн. та судових витрат 1820 грн. Відкрито виконавче провадження ВП №57033323.

27.08.2012 року постановою державного виконавця Граболовою М.В. накладено арешт на все майно що належить боржнику ОСОБА_1

04.12.2018 року постановою державного виконавця Граболовою М.В. звернено стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1 , який отримує дохід від ТОВ «Епіцентр К». Постановлено здійснювати відрахування доходів у розмірі 20%, щомісячно, від суми боргу. Зобов`язано підприємство здійснювати відрахування із заробітної плати щомісячно, до десятого числа. Зобов`язано підприємство щоквартально надсилати звіт державному виконавцю про здійснені відрахування.

12.12.2018 року постановою державного виконавця Міхневичем М.О. накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 , що знаходяться на рахунку АТ «Альфа-Банка».

Листом №12363-23.1-б/б від 06.02.2019 року АТ «Альфа-Банк» повідомив боржника ОСОБА_1 що згідно п.4.1.5 Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банка», про те, що рахунок № НОМЕР_1 не належить до рахунків для зарахування виключно заробітної плати.

Суд вважає безпідставним посилання скаржника на положення ч.1 ст.2, ч.2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати (№95 від 08.06.1949 року), щодо охорони заробітної плати від арештів в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї, так як державним виконавцем враховано розмір відрахувань саме 20% від суми боргу, щомісячно.

В силу положень ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», метою накладення арешту є забезпечення реального виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається, в першу чергу, на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі, на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Частиною 3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Тобто, АТ «Альфа-Банк» після отримання постанови державного виконавця про арешт коштів, які знаходяться на рахунках, що належать боржнику ОСОБА_1 , повинні були повідомити, що рахунки, на які накладено арешт, є рахунками зі спеціальним режимом призначення, на які законом заборонено накладення арешту і повернути зазначену постанову без виконання.

Однак, таких повідомлень від АТ «Альфа-Банк» на адресу державного виконавця не надходило.

Згідно з абз. 2 ч.2, п.1 ч. 2ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Суду не надано доказів, що виконавцю направлено повідомлення банку про неможливість накладення арешту на рахунки, тому державний виконавець, в межах наданих йому повноважень, правомірно наклав арешт на кошти боржника.

При цьому, банк в якому арештовано кошти боржника, відповідно до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», не повідомив державного виконавця про цільове призначення рахунку та не повернув постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

А тому вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця Міхновича М.О. та скасування постанови про накладення арешту на грошові кошти боржника, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 АТ «Альфа-Банка», в частині коштів, які призначені для оплати праці від ТОВ «Епіцентр К» - задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 4-13, 76-89, 211, 258-273, 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавеця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Міхнович Миколи Олександровича, стягувач ПАТ «Ощадбанк».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів, з дня її складання.

Повний текст ухвали складено 24.02.2020 року.

Суддя