Справа № 385/1416/19
У Х В А Л А

іменем України

19 лютого 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі

судді Саламон О.Б.

з участю секретаря судового засідання Крутікової-Вільховченко І.І.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

05.11.2019 до Деснянського районного суду м. Києва надійшла зазначена вище заява.

06.11.2019 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження по справі, призначено судове засідання по справі на 11.11.2019, 03.12.2019, 14.01.2020 та 19.02.2020.

В судові засіданні заявник не з`являвся, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

13.01.2020 зі сторони ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, проте доказів неможливості явки в судове засідання 14.01.2020 до суду останнім не надано.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14.01.2020 постановлено проводити розгляд справи в режимі відеоконференції з Гайворонським районним судом Кіровоградської області.

В той же час, відповідальна особа Гайворонського районного суду Кіровоградської області в судовому засіданні 19.02.2020 повідомила, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Статтею 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У ч. 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зацікавлена особа має лише демонструвати належне виконання всіх процесуальних заходів, які її стосуються, з метою запобігання затримок, і отримання доступу до заходів національного законодавства щодо скорочення проваджень (рішення у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07 липня 1989 року, заява № 11681/85, § 35).

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці зазначає, що обов`язок заявника полягає у тому, щоб проявити особливу сумлінність у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (рішення у справі «Сухорубченко проти Росії» (Sukhorubchenko v. Russia), заява № 69315/01, пункт 48, від 10 лютого 2005 року; ухвала щодо прийнятності у справі «Гуржій проти України» (Gurzhyy v. Ukraine), заява № 326/03 від 01 квітня 2008 року).

Вбачається, що сторона заявника не належним чином виконує свої процесуальні обов`язки та користується процесуальними правами, зумовлює тяганину розгляду справи.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи з підстав першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно з п. 1 ч. 3 вказаної статті, у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причини неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо, зокрема, належним чином повідомлений позивач повторно не з`явиться в судове засідання або не повідомив про причини неявки.

Аналізуючи вказану вище норму в взаємодії з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд приходить до висновку, що заява має бути залишена без розгляду у разі повторної неявки заявника в судове засідання, при цьому причини неявки останнього в такому випадку не мають пріоритетного значення для суду та не мають братись судом до уваги.

Керуючись ст.ст. 43, 44, 81, п. 3 ч. 1 257 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_3 - залишити без розгляду.

Заявник має право звернутись до суду повторно, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення/складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Повний текст ухвали суду складено 20.02.2020 р.

Суддя О.Б. Саламон