Номер провадження: 22-ц/813/1147/20
Номер справи місцевого суду: 495/5578/17
Головуючий у першій інстанції Прийомова О.Ю.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Черевка П.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 серпня 2018 року у цивільній справі за позовом Приватного підприємства Юридичний департамент "Дікон Юг" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи Відкрите акціонерне товариство "Акціонерний комерційний банк "Одеса-Банк", Публічне акціонерне товариство "Банк Восток" про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2017 року позивач - Приватне підприємство Юридичний департамент «Дікон Юг», звернувся з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи Відкрите акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Одеса Банк»; Публічне акціонерне товариство «Банк Восток», про звернення стягнення на предмет іпотеки, просив суд: в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПП « Юридичний Департамент «Дікон Юг» по Договору № 183/07-Ф від 21.12.2007 року про надання довгострокового кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії в розмірі 12 422 317,50 грн., яка складається із: простроченої заборгованості за кредитом 675 404,91 дол. США; простроченої заборгованості за відсотками 27 967,17 дол. США; пені за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту 1 816,28 дол. США, з врахуванням вже отриманих ПП « Юридичний Департамент «Дікон Юг» грошових коштів у розмірі 5 076 787 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку № НОМЕР_1 , кадастровий номер: :02:004:0109, за адресою: АДРЕСА_1 «Перлина», Лиманський район, смт. Затока, м. Білгород-Дністровського Одеської області, площа земельної ділянки 0,1814 га, на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна, дачний будинок АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , шляхом реалізації предмету іпотеки з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною встановленою нарівні не нижчому ніж визначено на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності у розмірі 7 346 912, 00 грн.; зобов`язати ОСОБА_2 до реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів вживати за власні кошти всі необхідні заходи його належного збереження, включаючи своєчасне проведення поточного ремонту, відновлення незначних пошкоджень, раціональну експлуатацію та захист предмета іпотеки від незаконних посягань та вимог інших осіб; встановити, що вимоги Приватного підприємства « Юридичний Департамент «Дікон Юг» мають вищий пріоритет перед вимогами ПАТ «Банк Восток» в розмірі 2 700 000,00 дол. США на їх задоволення за рахунок предмета іпотеки.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 21 грудня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк», правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Договір № 183/07-Ф про надання дострокового кредиту у вигляді відновлюваної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 1 000 000, 00 /один мільйон/ доларів США зі сплатою 17% річних, строком на 36 місяців.

Для забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір від 24.12.2007 року, реєстровий № 4579, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калашник О.В., з передачею земельної ділянки з об`єктом незавершеного будівництва в іпотеку.

Предметом іпотеки за договором від 24.12.2007 року була земельна ділянка № НОМЕР_1 , кадастровий номер: :02:004:0109, за адресою: ДТ «Перлина», Лиманський район, смт. Затока, м. Білгород-Дністровського Одеської області, площа земельної ділянки 0,1814 га, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва; - об`єкт незавершеного будівництва, який знаходиться на вказаній земельній ділянці, під літ. «А» - дачний будинок, готовністю 74 %, загальною площею 647,9 кв.м., та під №1 басейн, за адресою: ДТ «Перлина», Лиманський район, смт. Затока, м. Білгород-Дністровського, Одеської області.

ЗАТ «АКБ Одеса-Банк» виконав прийняті на себе зобов`язання щодо надання кредиту, а відповідач почав порушувати умови кредитного договору по сплаті відсотків за користування кредитом та по поверненню кредиту.

05.02.2010 року ВАТ «АКБ Одеса-Банк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 та його поручителя ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 183/07-Ф від 21.12.2007 року про надання довгострокового кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії та звернення стягнення на предмет іпотеки.

На підставі Протоколу проведення аукціону № 3-095/2 від 30.04.2013 року між ВАТ АКБ «Одеса-Банк» та Приватним підприємством «Юридичний Департамент «Дікон Юг» укладений Договір № 1 від 15.05.2013 року про відступлення права вимоги.

Згідно п.1.1 зазначеного договору Первісний кредитор ВАТ АКБ «Одеса-Банк» передає, а новий кредитор ПП «Юридичний департамент «Дікон Юг» приймає право вимоги що належить Первісному кредитору і стає кредитором за Договором № 183/07-Ф від 21.12.2007 року про надання дострокового кредиту у вигляді відновлюваної кредитної лінії.

Також між сторонами укладений Акт прийому передачі від 15.05.2013 року до Договору № 1 від 15.05.2013 року про відступлення права вимоги, згідно якого передані оригінали всіх документів на підтвердження відступлення права вимоги.

Таким чином відбулася заміна кредитора у зобов`язані за договором № 183/07-Ф від 21.12.2007 року про надання дострокового кредиту.

Станом на момент переходу майнових прав за договором № 183/07-Ф від 21.12.2007 року від первісного кредитора до нового кредитора, тобто на 15.05.2013 рік заборгованість по кредитному договору склала 705 404,91 дол. США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на 26.01.2010 року становило 5 647 148,38 грн.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.07.2013 року до участі у справі у якості позивача залучено правонаступника ВАТ «АКБ «Одеса-Банк» - ПП «Юридичний Департамент «Дікон Юг». ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» виключено із числа позивачів та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

28.08.2013 року ПП «Юридичний Департамент «Дікон Юг» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 183/07-Ф від 21.12.2007 року про надання довгострокового кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії.

09 липня 2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено рішення у справі № 1505/3691/2012, яким позовні вимоги ПП «Юридичний департамент «Дікон Юг» задоволені частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПП «Юридичний департамент «Дікон Юг» заборгованість по договору № 183/07-Ф від 21.12.2007 року про надання довгострокового кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії в сумі 5 647 148,38 грн. Звернуто стягнення на предмет іпотеки земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , визнано право власності ПП «Юридичний департамент «Дікон Юг» на неї. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 28 січня 2015 року апеляційну скаргу ПП «Юридичний департамент «Дікон Юг» - задоволено, рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 09.07.2014 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на предмет іпотеки дачний будинок, скасовано, та в цій частині ухвалено нове рішення, яким було звернуто стягнення на предмет іпотеки дачний будинок та басейн, розташовані на земельній ділянці № НОМЕР_1 в ДТ «Перлина» смт. Затока Білгород-Дністровського району Одеської області, шляхом визнання за ПП «Юридичний департамент «Дікон Юг» права власності на це майно.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.05.2015 року касаційна скарга ОСОБА_1 була відхилена, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.07.2014 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 28.01.2015 року залишено без змін.

06 листопада 2015 року між Приватним підприємством «Юридичний департамент «Дікон Юг» та ОСОБА_2 були укладені нотаріально посвідчений договір купівлі продажу дачного будинку, що розташований в АДРЕСА_3 та нотаріально посвідчений договір купівлі продажу земельної ділянки площею 0,1814, що розташована в смт. Затока м. Білгород Дністровського, Дачне товариство «Перлина», район «Лиманський».

Обидва об`єкти були предметом іпотечного договору, який забезпечував виконання зобов`язань відповідача за Договором № 183/07-Ф про надання довгострокового кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії.

Загальна вартість продажу становила 5 076 787, 00 грн.

В подальшому ОСОБА_2 на підставі іпотечного договору від 14.02.2016 року надав в іпотеку ПАТ «Банк Восток» вказані земельну ділянку та дачний будинок. Позичальником є ТОВ «Іст Оілс Україна», а загальний розмір вимог до ТОВ «Іст Оілс Україна», які забезпечує предмет іпотеки становить 2 700 000 дол. США.

Ухвалою Верховного суду України від 30.03.2016 року, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.07.2014 року, рішення апеляційного суду Одеської області від 28.01.2015 року та ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.05.2015 року у справі № 1505/3691/2012 скасовані, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи позивач уточнив позовні вимоги і просив стягнути з відповідачів загальну суму заборгованості, яка складає 750 404, 91 дол. США, вказана сума заборгованості утворилась ще у 2009 році та не заперечувалась відповідачем. Офіційний курс НБУ від 18.07.2016 року, за яким здійснювався розрахунок заборгованості за уточненою позовною заявою становив 17 499 104,50 грн. З огляду на загальну суму заборгованості станом на 18.07.2016 року та з врахуванням грошових коштів, що були отримані позивачем від продажу земельної ділянки та будинку, сума, яка підлягала стягненню становила 12 422 317,50 грн. /17 499 104,5-5 076 787,00/.

08.08.2016 року заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у справі № 1505/3691/2012 позовну заяву ПП «ЮД «Дікон Юг» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 12 422 317,50 грн.

Ухвалами апеляційного суду Одеської області від 05.05.2017 року та від 25.05.2017 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відхилені, заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 08.08.2017 року у справі № 1505/3691/2012 залишено без змін.

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна від добросовісного набувача.

А тому, з метою захисту своїх прав та інтересів, та у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 прийнятих на себе зобов`язань по Договору № 183/07-Ф про надання довгострокового кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії, на підставі вищенаведених приписів законодавства, позивач і звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні з позовними вимогами не погодився у повному обсязі, просив суд в їх задоволені відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надавши заяву, відповідно до якої проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить розглядати справу у його відсутності.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причина неявки суду невідома.

Представник третьої особи ВАТ «Акціонерний Комерційний банк «Одеса Банк» Козлов М.С. в судовому засіданні з позовними вимогами позивача погодився у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, вважає їх обґрунтованими.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 серпня 2018 року позовні вимоги задоволено. В рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПП «Юридичний Департамент «Дікон Юг» по Договору №183/07-Ф від 21 грудня 2007 року про надання довгострокового кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії в розмірі 12 422 317,50 грн., яка складається із: простроченої заборгованості за кредитом 675 404,91 дол. США; простроченої заборгованості за відсотками 27 967,17 дол. США; пені за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту 1 816,28 дол. США, з врахуванням вже отриманих ПП « Юридичний Департамент «Дікон Юг» грошових коштів у розмірі 5 076 787 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку № НОМЕР_1 , кадастровий номер: :02:004:0109, за адресою: АДРЕСА_1 «Перлина», Лиманський район, смт. Затока, м. Білгород-Дністровського Одеської області, площа земельної ділянки 0,1814 га, на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна, дачний будинок АДРЕСА_2 , шляхом реалізації предмету іпотеки з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною встановленою нарівні не нижчому ніж визначено на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності у розмірі 7 346 912, 00 грн. Зобов`язано ОСОБА_2 до реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів вживати всі необхідні заходи його належного збереження, включаючи своєчасне проведення поточного ремонту, відновлення незначних пошкоджень, раціональну експлуатацію та захист предмета іпотеки від незаконних посягань та вимог інших осіб. Встановлено, що вимоги Приватного підприємства « Юридичний Департамент «Дікон Юг» мають вищий пріоритет перед вимогами ПАТ «Банк Восток» в розмірі 2 700 000,00 дол. США на їх задоволення за рахунок предмета іпотеки.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалите нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно були встановлені наступні обставини.

21 грудня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк», правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Договір № 183/07-Ф про надання дострокового кредиту у вигляді відновлюваної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 1 000 000, 00 /один мільйон/ доларів США зі сплатою 17% річних, строком на 36 місяців. (т. 1, а.с. 10-14).

Згідно п.1.2 ст. 1 ч. 2 Кредитного договору, надання кредиту здійснюється окремими частинами в межах відновлюваної кредитної лінії в доларах США окремим траншем, а у сукупності траншами зі сплатою 17% річних. Перший транш в сумі 500 000, 00 доларів США наданий у грудні 2007 року, далі щомісячно починаючи з січня 2008 року надаються транші у сумі 50 000 доларів США. Кінцевий термін до якого здійснюється надання та має бути повністю погашена заборгованість за кредитом 21 грудня 2010 року.

Відповідно до п.п.4.12.2 Кредитного договору сплата відсотків має здійснюватись на рахунок № НОМЕР_2 в АКБ «Одеса-Банк» не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому нараховані відсотки.

20.10.2008 року було укладено Додаткову угоду №2 до Кредитного договору за умовами якої збільшилася процентна ставка за користування кредитом до 19 % річних. (т. 1, а.с. 16).

29 грудня 2008 року було укладено Додаткову угоду № 3 до Кредитного договору за умовами якої було внесено зміни до Кредитного договору: в п.3.4 та 4.2 частини № 2 рахунок 1 замінити на 3; в пункті 4.2. та 4.12.2 частини № 2 рахунок 1 замінити на 3 (т. 1, а.с. 17).

21 грудня 2007 року з метою забезпечення зобов`язань за Кредитним договором Первісним кредитором був укладений Договір поруки № 183/07-Ф/П з відповідачкою ОСОБА_3 .

24 грудня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Одеса-Банк» та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір (т. 1, а.с. 18-22).

Згідно п.1.1. вказаного вище договору, Іпотека за цим Договором забезпечує вимоги Іпотекодержателя за Договором № 183/07-Ф про надання довгострокового кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії від 21.12.2007 року, укладеним між Іпотекодержателем ЗАТ «АКБ «Одеса-Банк» та Іпотекодавцем ОСОБА_1 .

Пунктом 1.2. Іпотечного договору передбачено, що предметом іпотеки є земельна ділянка: ділянка № НОМЕР_1 , кадастровий номер :02:004:0109, за адресою: АДРЕСА_1 « АДРЕСА_3 , АДРЕСА_3 район, АДРЕСА_4 . Затока, м. Білгород-Дністровського Одеської області, площа земельної ділянки №0,1814 га, на якій знаходиться об`єкт незавершеного будівництва під літ. «А» - дачний будинок, готовністю 74%, загальною площею 647,9 кв.м., та зареєстрованого в КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» в книзі 1 номер запису 4, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.12.2007р. за №16923141, реєстраційний №21294249, згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» від 10.12.2007 року за № 16980624, крім того на земельній ділянці знаходяться: під №1 басейн.

Загальна вартість предмета іпотеки за взаємною згодою сторін визначено у розмірі 7 346 912 грн. (п.1.3. Іпотечного Договору).

Пунктом 4.1 вказаного Договору визначено, що Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення та реалізувати Предмет іпотеки у наступних випадках: якщо у момент настання строку виконання Основного зобов`язання за Кредитним договором позичальником воно не буде виконано належним чином, а саме: при повному або частковому неповерненні кредиту (чергового платежу по кредиту) та /або при несплаті або частковій несплаті процентів та/або при несплаті або частковій несплаті штрафних санкцій у встановлені кредитним договором строки.

У рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 липня 2014 року по справі №1505/3691/2012, яке позивач надав у якості доказу, зазначається про наступне:

05 лютого 2010 року ВАТ «АКБ «Одеса-Банк», яке є правонаступником ЗАТ «АКБ «Одеса-Банк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №183/07-Ф від 21.12.2007р. про надання довгострокового кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії та звернення стягнення на предмет іпотеки.

25 травня 2011 року по зазначеній вище справі Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було ухвалено рішення, яке ухвалою від 29 лютого 2012 року було скасовано у зв`язку з нововиявленими обставинами.

30 травня 2012 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору було залучено ОСОБА_3 .

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 24 липня 2013 року до участі у справі у якості позивача залучено правонаступника ВАТ «АКБ «Одеса-Банк» - ПП «Юридичний Департамент «Дікон Юг». ВАТ «АКБ «Одеса-Банк» виключено із числі позивачів та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

28 серпня 2013 року ПП «Юридичний Департамент «Дікон Юг» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 183/07-Ф від 21.12.2007р. про надання довгострокового кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.09.2013 року зазначені вище позовні заяви були об`єднані в одне провадження та справі присвоєно номер 1505/3691/2012.

Так, у вказаному рішенні судом було встановлено, що 30 квітня 2013 року відбувся аукціон з продажу майна ВАТ АКБ «Одеса-Банк», за результатами якого майнові права за Договором № 183/07-Ф від 21.12.2007 року про надання довгострокового кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії придбані Приватним підприємством «Юридичний Департамент «Дікон Юг».

На підставі Протоколу проведення аукціону №3-095/2 від 30.04.2013р. між ВАТ АКБ «Одеса-Банк» та Приватним підприємством «Юридичний Департамент «Дікон Юг» укладений Договір №1 від 15.05.2013р. про відступлення права вимоги.

Згідно п.1.1 зазначеного договору Первісний кредитор ВАТ АКБ «Одеса-Банк» передає, а новий кредитор ПП «Юридичний департамент «Дікон Юг» приймає право вимоги що належить Первісному кредитору і стає кредитором за Договором №183/07-Ф від 21.12.2007р. про надання дострокового кредиту у вигляді відновлюваної кредитної лінії.

Також між сторонами укладений Акт прийому-передачі від 15.05.2013р. до Договору №1 від 15.05.2013р. про відступлення права вимоги, згідно якого передані оригінали всіх документів на підтвердження відступлення права вимоги.

Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язані за договором №183/07-Ф від 21.12.2007р. про надання дострокового кредиту у вигляді відновлюваної кредитної лінії.

Вказані вище обставини визнаються учасниками справи та у сенсі розуміння ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 липня 2014 року по справі №1505/3691/2012, позовну заяву ПП «Юридичний Департамент «Дікон Юг» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ВАТ Акціонерним комерційний банк «Одеса - Банк», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПП «Юридичний Департамент «Дікон Юг» (65007, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 101, кВ. 30, , п/р НОМЕР_3 в ПАТ КБ «Південний», МФО 328209) заборгованість по Договору №183/07-Ф від 21.12.2007 року про надання довгострокового кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії в сумі 5 647 148, 38 грн. в т.ч.:прострочена заборгованість за кредитом становить 675 404, 91 дол. США (шістсот сімдесят п`ять тисяч чотириста чотири дол. США 91 цент), що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на 26.01.2010 рік становить 5 408 642, 52 грн. (п`ять мільйонів чотириста вісім тисяч шістсот сорок дві грн. 52 коп.);прострочена заборгованість за відсотками становить 27 967, 17 дол. США (двадцять сім тисяч дев`ятсот шістдесят сім дол. США 17 центів), що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на 26.01.2010 рік становить 223 961, 09 грн. (двісті двадцять три тисячі дев`ятсот шістдесят одна грн. 09 коп.), в тому числі 11 050, 34 дол. США - за серпень 2009 року; 10 693, 91 дол. США - за липень 2009 року; 6 222, 92 дол. США - за червень 2009 року;пеня за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту з 27.02.2009 року (дати виникнення простроченої заборгованості по відсотках) по 25.08.2009 рік складає 1 816,28 дол. США (одна тисяча вісімсот шістнадцять дол. США 28 центів), що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на 26.01.2010 рік становить 14 544, 77 ГРН. (чотирнадцять тисяч п`ятсот сорок чотири грн. сімдесят сім коп.). Стягнення заборгованості з ОСОБА_1 проведено зверненням стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 24.12.2007 року реєстр. № 4579, шляхом визнання за ПП «Юридичний Департамент «Дікон Юг» права власності на предмет іпотеки за оціночною вартістю, а саме: земельну ділянку № НОМЕР_1 , кадастровий номер: :02:004:0109, за адресою: АДРЕСА_1 «Перлина», Лиманський район, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області, площа земельної ділянки - 0, 1814 га. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПП «Юридичний Департамент «Дікон Юг» (65007, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 101, кВ. 30, , п/р НОМЕР_3 в ПАТ КБ «Південний», МФО 328209)судовий збір у сумі 3 441 грн. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 28 січня 2015 року, апеляційну скаргу ПП «Юридичний Департамент «Дікон Юг» задоволено. Рішення Білгород-Дністровського міськрайсуду Одеської області від 09 липня 2014 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на предмет іпотеки - дачний будинок, загальною площею 647,9 кв. метрів, готовністю 67%, і басейн, які розташовані на земельній ділянці № НОМЕР_1 в Дачному товаристві "Перлина" смт. Затока Білгород-Дністровського району Одеської області і в частині стягнення в солідарному порядку з відповідачів судового збору у розмірі 3441 грн. скасовано, та в цій частині ухвалено нове рішення, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки дачний будинок та басейн, які розташовані на земельній ділянці АДРЕСА_5 НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 "Перлина" смт. Затока Білгород-Дністровського району Одеської області, які належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом визнання за Приватним підприємством "Юридичний департамент" "Дікон ЮГ" право власності на це майно. Визнано за Приватним підприємством "Юридичний департамент" "Дікон ЮГ" право власності на дачний будинок та басейн, які розташовані на земельній ділянці АДРЕСА_5 НОМЕР_1 в Дачному товаристві "Перлина" смт. Затока Білгород-Дністровського району Одеської області. Стягнуто з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 на користь Приватного підприємства "Юридичний департамент" "Дікон ЮГ" судовий збір у розмірі 1725 грн., з кожного відповідача. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року, касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення апеляційного суду Одеської області від 28.01.2015 року та рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.07.2014 року залишені без змін.

06 листопада 2015 року між Приватним підприємством «Юридичний департамент «Дікон Юг» та ОСОБА_2 були укладені нотаріально посвідчений договір купівлі продажу дачного будинку, що розташований в АДРЕСА_3 та нотаріально посвідчений договір купівлі продажу земельної ділянки площею 0,1814, що розташована в смт. Затока м. Білгород Дністровського, Дачне товариство «Перлина», район «Лиманський».

Обидва об`єкти були предметом іпотечного договору, який забезпечував виконання зобов`язань відповідача за Договором № 183/07-Ф про надання довгострокового кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії.

Загальна вартість продажу становила 5 076 787, 00 грн.

В подальшому ОСОБА_2 на підставі іпотечного договору від 14.02.2016 року надав в іпотеку ПАТ «Банк Восток» вказані земельну ділянку та дачний будинок. Позичальником є ТОВ «Іст Оілс Україна», а загальний розмір вимог до ТОВ «Іст Оілс Україна», які забезпечує предмет іпотеки становить 2 700 000 дол. США /л.с.49-58/.

Поставною Верховного Суду України від 30 березня 2016 року, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 липня 2014 року, рішення апеляційного суду Одеської області від 28 січня 2015 року та ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року у справі №1505/3691/2012 скасовані, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи позивач уточнив позовні вимоги і просив стягнути з відповідачів загальну суму заборгованості, яка складає 750 404, 91 дол. США, вказана сума заборгованості утворилась ще у 2009 році та не заперечувалась відповідачем. Офіційний курс НБУ від 18.07.2016 року, за яким здійснювався розрахунок заборгованості за уточненою позовною заявою становив 17 499 104,50 грн. З огляду на загальну суму заборгованості станом на 18.07.2016 року та з врахуванням грошових коштів, що були отримані позивачем від продажу земельної ділянки та будинку, сума, яка підлягала стягненню становила 12 422 317,50 грн /17 499 104,5-5 076 787,00/.

08 серпня 2016 року заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у справі №1505/3691/2012 позовні вимоги Приватного підприємства «Юридичний департамент» «Дікон Юг» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Відкритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк», ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 солідарно на користь Приватного підприємства «Юридичний департамент» «Дікон Юг» /65007, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 101 кв. 30, ЕДРПОУ 33865373, п/р НОМЕР_3 в ПАТ КБ «Південний» МФО 328209/ заборгованість по Договору № 183/07-Ф від 21.12.2007 року про надання дострокового кредиту у вигляді відновлюваної кредитної лінії в сумі 12 422 317, 50 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в рівних частках на користь Приватного підприємства «Юридичний департамент» «Дікон Юг» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3441 грн., тобто з кожного по 1 720, 50 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в рівних частках на користь держави судовий збір у розмірі 182 893, 76 грн., тобто з кожного по 91 446, 88 грн. В іншій частині в задоволені позовних вимог Приватного підприємства «Юридичний департамент» «Дікон Юг» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Відкритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк», ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості відмовлено /л.с.36-41/.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 05 травня 2017 року, повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_4 , представника ОСОБА_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.08.2016 року по цивільній справі за позовом ПП «Юридичний Департамент «Дікон Юг» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ВАТ «АКБ «Одеса-Банк», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 , представника ОСОБА_3 - відхилено, заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 08.08.2017 року у справі №1505/3691/2012 залишено без змін.

Позивач у своєму позові зазначає, що наявність судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання боргу шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно.

Для забезпечення виконання сторонами зобов`язань за кредитним договором застосовуються будь-які види забезпечення, передбачені главою 49 ЦК України. Найбільш ефективним серед видів забезпечення виконання зобов`язань вважається застава, зокрема, іпотека, яка характеризується тим, що виконує забезпечувальну функцію; передбачає встановлення додаткового (акцесорного) зобов`язання, яким забезпечується основне зобов`язання; передбачає настання певних майнових наслідків у випадку неспроможності боржника.

Іпотека є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч.1 ст.575 ЦК України).

За юридичною природою іпотека як вид застави є речовим зобов`язанням.

Іпотека регулюється Законом України «Про іпотеку». Іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні та користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому законом (ст.1 Закону «Про іпотеку»).

Згідно статті 7 Закону України «Про іпотеку» та загальних правил, визначених статтею 572 ЦК України, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Згідно статті 33 Закону «Про іпотеку», частини 1 статті 589 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

При чому, у постанові ВСУ від 03.02.2016р. у справі №6-1080цс15 зазначається, що право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя.

Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту. Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов`язанням відсутня.

Такий самий правовий висновок щодо застосування норм статті 33 Закону України «Про іпотеку» міститься й у постанові Верховного Суду України від 9 вересня 2014 року.

Отже, стягнення заборгованості за основним зобов`язанням не виключає можливості задоволення вимог кредитора за рахунок забезпечувального зобов`язання.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1ст.590 ЦК України).

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України Про іпотеку, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно із частиною третьою статті 36 Закону України Про іпотеку договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України Про іпотеку.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

У відповідності до ст. 39 ЗУ «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

У сенсі розуміння вказаних вище статей чинного законодавства, слід дійти висновку, що позивач має право задовольнити свої позовні вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Суд першої інстанції вірно не погодитився з ствердженнями представника відповідача стосовно того, що позовні вимоги ПП «Юридичний Департамент «Дікон Юг» є необґрунтованими, безпідставними та незаконними, у зв`язку із тим, що п.1.3 Договору про відступлення прав вимоги від 15.05.2013 року, в частині відступлення прав за Договором іпотеки є нікчемним у сенсі розуміння ст. 24 ЗУ «Про іпотеку», відповідно до якої правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню, відомості про таке відступлення підлягають державні реєстрації у встановленому законодавством порядку, що до ПП «Юридичний Департамент «Дікон Юг» не перейшли права Іпотекодержателя, визначені умовами Договору іпотеки, що у ПП «Юридичний Департамент «Дікон Юг» відсутнє право на позов до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки вказані ствердження не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи і доказів вказаного ним не надано, чим порушені вимоги ч. 3 ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Представник відповідача на підтвердження своїх заперечень надав до суду копію рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 травня 2017 року, за його позовом до ПП «Юридичний департамент «Дікон Юг» про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги, відповідно до якого відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПП «Юридичний Департамент «Дікон Юг» про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги.

Так, у вказаному рішенні суду зазначено, що Приватне підприємство «Юридичний Департамент «Дікон Юг», як сторона договору тлумачить п. 1.3. Договору, як пункт саме договору про відступлення права вимоги, для якого законодавством не передбачено нотаріальну форму. Відповідач зазначає, що даний пункт може бути підставою для укладення правочину про відступлення прав за іпотечним договором, який передбачений ч. 3 ст. 24 Закону України «Про іпотеку», але він не є самим правочином про відступлення прав за іпотечним договором.

Так, у відповідності до ч. 1, 2, 3 ст. 24 ЗУ «Про іпотеку», відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що сторони Договору про відступлення прав вимоги - ВАТ «АКБ «Одеса-Банк» та ПП «Юридичний Департамент «Дікон Юг» не укладали правочин про відступлення прав за іпотечним договором, що підлягає нотаріальному посвідченню. Правочин, укладений 15 травня 2013 року є саме Договором про відступлення права вимоги за всіма Договорами забезпечення, що укладені на забезпечення Основного договору.

Так, відповідно до умов п. 1.3. Договору про відступлення права вимоги, визначено, що за цим договором до нового кредитора переходять права вимоги за всіма Договорами забезпечення, що укладені на забезпечення Основного договору.

Іпотечний договір, укладений 24.12.2007р. між ЗАТ «АКБ «Одеса-Банк», правонаступником якого є ВАТ «АКБ «Одеса-Банк» та ОСОБА_1 є договором, укладеним на забезпечення Договору №183/07-Ф про надання довгострокового кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії від 21 грудня 2007 року

Таким чином, ВАТ «АКБ «Одеса-Банк» та ПП «Юридичний Департамент «Дікон Юг» не укладали правочин про відступлення прав за іпотечним договором, а уклали 15 травня 2013 року Договір про відступлення права вимоги, за яким до позивача перейшло право вимоги за Договору №183/07-Ф про надання довгострокового кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії від 21.12.2007р. та за Іпотечним договором, укладеним 24.12.2007 року між ЗАТ «АКБ «Одеса-Банк», правонаступником якого є ВАТ «АКБ «Одеса-Банк» та ОСОБА_1 .

Враховуючи усе вищенаведене, а саме у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 прийнятих на себе зобов`язань по Договору №183/07-Ф про надання довгострокового кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії, та враховуючи те, що наявність судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання боргу шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку майно, прийнявши до уваги заяву ОСОБА_2 , згідно якої він повністю визнає заявлені позові вимоги та враховуючи те, що обставини, якими відповідач ОСОБА_1 заперечує проти задоволення позовних вимог спростовуються матеріалами справи, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог Приватного підприємства Юридичний департамент «Дікон Юг» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Відкрите акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Одеса Банк», Публічне акціонерне товариство «Банк Восток» про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, є неспроможними, оскільки доводи, які були зазначені в апеляційній скарзі, були обґрунтовані судом першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують наведені вище висновки суду першої інстанції і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Також судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Тому, на думку колегії суддів, справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24 лютого 2020 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко