_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/4211/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків Олени Василівни,

секретаря судового засідання - Завальнюк Катерини Володимирівни,

за участі: позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації та місце проживання: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

5.10.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати укладений між сторонами шлюб, що був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського управління юстиціїи, актовий запис № 449 від 27.06.2003 року. Визначити місце мешканння дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням його думки; та стягнути судові витрати з відповідача.

Позов пред`явлено на підставі ст. ст. 110, 112 СК України.

Ухвалою від 26.10.2020 року провадження у справі відкрито.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги та не наполягали на стягненні судових витрат з відповідача, а також в частині вимог про визначення місця проживання сина погодились на проживання сина з матір`ю.

Відповідач 16.11.2020 року надала відзив по справі, який підтримала в судовому засіданні.

ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В своїх позовних вимогах позивач ОСОБА_1 посилається на те, що сторони з 27.06.2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 25.09.2020 року позивач з відповідачем не проживають разом, спільне життя не склалось, просить розірвати шлюб, просить визначити місце мешкання сина разом з матір`ю.

Відповідач ОСОБА_3 надала відзив по справі, в якому зазначає, що не погоджується з доводами викладеними у позові, однак не заперечує розірвати шлюб, вважає що позивач повинен сплатити судовий збір, просить визнати місце проживання сина з нею, залишити їй шлюбне прізвище.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстровали шлюб 27.06.2003 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що складено актовий запис №449, що вбачається з свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_3 , виданого Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)/а.с.12/.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони проживають окремо, наявна вимога стосовно визначення місця проживання дитини, однак з даного питання сторони прийшли до згоди самостійно.

IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 110-112 СК України.

Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Сторона позивача зазначила, що при оформлені позову була допущена помилка в тексті щодо імені дитини сторін, в зв`язку з чим надала заяву про уточнення імені дитини. Сина звуть ОСОБА_4 . Звернула увагу суду, що сторони проживают окремо не то з 23, не то з 25 вересня 2020 року, що позивач в жовтні місяці перерахував відповідачу 14000 грн. на утримання дитини та інших необхідних витрат. Наполягає на розірванні шлюбу, згоден аби судом було визначене місце проживання сина в матір`ю.

Відповідач зазначила в відзиві, що не все, що зазначено в позові відповідає дійсності, що вона залишилась без роботи, без коштів, а позивач після подання нею позову про стягнення аліментів перерахував їй 14000 грн. на утримання сина. Погодилась, що сторони проживают окремо з 23-25 вересня 2020 року, просить шлюб розірвати та залишити їй шлюбне прізвище, в майбутньому має намір прізвище змінпити. Також повідомила про необхідність визначення місця проживання сина разом з нею, та категорично відмовилась щодо стягнення з неї судових витрат, так як вона без коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 206, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації та місце проживання: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу,- задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 27.06.2003 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 449, які від шлюбу мають одного неповнолітнього сина, - розірвати.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Відповідачу після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги можуть бути подані через Київський районний суд м. Одеси.

Повний текст рішення суду складено 19.11.2020 року.

Суддя Васильків О. В.