Справа № 509/538/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.

при секретарі Дорошко А.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 та ОСОБА_2

до

Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області

про

визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року позивачі звернулись до суду з зазначеним вище позовом, в обґрунтування якого зазначили, що 28 вересня 2005 року ОСОБА_3 (чоловік позивачки - ОСОБА_1 та батько позивача - ОСОБА_2 ), склав, належним чином завірений, заповіт, згідно якого все своє майно заповів позивачу - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер і після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки та розташованого на ній житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . У встановлений законом строк, позивачі звернулись до Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одесі і при цьому, позивачка - ОСОБА_1 подала заяву про видачу їй свідоцтва про право власності на Ѕ частину спільного майна подружжя - вищевказаних земельної ділянки та житлового будинку і заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на обов`язкову частку у спадщині, згідно ст. 1241 ЦК України (непрацездатна вдова), а позивач - ОСОБА_2 подав заяву про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 25 листопада 2019 року державний нотаріус видала позивачці ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на Ѕ частку спільного майна подружжя - вищевказаного житлового будинку та свідоцтво про право на спадщину на обов`язкову частку у спадщині на 1/12 частку вищевказаного житлового будинку, що разом становить - 7/12 часток. А позивачу - ОСОБА_2 державний нотаріус видала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 5/12 часток вищевказаного житлового будинку. Відносно спадкової земельної ділянки, то державний нотаріус відмовила їм у видачі як свідоцтва про право власності та свідоцтв про право на спадщину через відсутність витягу з Державного земельного кадастру на цю ділянку та порекомендувала з цим питанням звернутися до суду.

З наведених підстав позивачі просила суд визнати за позивачкою право власності на 7/12 часток зазначеної вище земельної ділянки, а за позивачем на 5/12 часток зазначеної вище земельної ділянки.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, але надали суду заяву, якою повідомили, що свій позов підтримують та просять про розгляд справи у їхню відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, якою повідомив, що позов визнає та просить про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши письмові докази по справі суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; …

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення його померлим.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 1226 ЦК України, суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі, позивачка ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від шлюбу у них є спільній син - ОСОБА_2 (позивач), що підтверджується свідоцтвом про його народження.

Позивачка ОСОБА_1 являється пенсіонером за віком та має статус ветерана війни - учасника бойових дій, тобто являється непрацездатною, що підтверджується відповідними посвідченнями.

28 вересня 2005 року ОСОБА_3 склав, належним чином завірений, заповіт, згідно якого все своє майно заповів позивачу - ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді: земельної ділянки, площею 0,150 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У встановлений законом строк, позивачі звернулись до Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одесі, яка виконує обов`язки Овідіопольської районної державної нотаріальної контори і при цьому, позивачка - ОСОБА_1 подала заяву про видачу їй свідоцтва про право власності на Ѕ частину спільного майна подружжя - вищевказаних земельної ділянки та житлового будинку і заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на обов`язкову частку у спадщині, згідно ст. 1241 ЦК України (непрацездатна вдова), а позивач - ОСОБА_2 подав заяву про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

25 листопада 2019 року державний нотаріус Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одесі, яка виконує обов`язки Овідіопольської районної державної нотаріальної контори Ставнійчук А.О. видала позивачці ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на Ѕ частку спільного майна подружжя - вищевказаного житлового будинку та свідоцтво про право на спадщину на обов`язкову частку у спадщині на 1/12 частку вищевказаного житлового будинку, що разом становить - 7/12 часток. А позивачу - ОСОБА_2 державний нотаріус видала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 5/12 часток вищевказаного житлового будинку.

Що стосується спадкової земельної ділянки, то державний нотаріус відмовила у видачі як свідоцтва про право власності на Ѕ частину спільного майна подружжя, так і свідоцтв про право на спадщину через відсутністю витягу з Державного земельного кадастру на цю ділянку.

При цьому, нотаріус надала позивачам постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 листопада 2019 року та порекомендувала з цим питанням звернутися до суду.

Право власності спадкодавця ОСОБА_3 на зазначену вище земельну ділянку підтверджується правовстановлюючим документом - державним актом на право

З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3-7, 10-13, 18, 76-83, 95, 200, 258, 259, 263-268, 272-273 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1258, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на 7/12 часток земельної ділянки, площею 0,150 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на спадкове майно у вигляді 5/12 часток земельної ділянки, площею 0,150 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Суддя: А. І. Бочаров