РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2020 року Київський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Сенаторова В.М.,
за участю секретаря - Явнюк К.Р.,
представника позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визначення часток у праві власності, -
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з позовною заявою, у якій просили визначити розмір часток співвласників у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 наступним чином: ОСОБА_3 - 1/3 частку, ОСОБА_4 - 1/3 частку, ОСОБА_5 - 1/3 частку спірної квартири.
В обгрунтування позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказали що кв. АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 11.02.1999, реєстраційний номер 2А-99-156630.
На даний час вказана квартира належить учасникам справи на праві спільної сумісної власності, тобто розмір часток співвласників у праві власності не визначений, проте презюмується, що такі частки мають бути рівними.
Позивачі як співвласники квартири, бажають визначити розмір часток у праві спільної власності.
В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги.
Представник відповідача проти позову заперечував.
Суд, вислухав пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно свідоцтва про право власності на житло від 11.02.1999 року №2А-99-156630 видане Управлінням комунального майна та приватизації Харківської міської ради квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Згідно ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року (в редакції на час видачі свідоцтва) передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).
Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб ( ч. 1 ст. 316 ЦК України).
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).
Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно) (ч. 1 ст. 355 ЦК України).
Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч. 1 ст. 368 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Відповідно до ч. 1 ст. 368 Цивільного кодексу України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Частиною 1 ст. 356 Цивільного кодексу України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Приписами частин 1 та 2 статті 372 Цивільного кодексу України встановлена презумпція рівності часток у праві спільної сумісної власності, а саме вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
На даний час вказана квартира належить учасникам справи на праві спільної сумісної власності, тобто розмір часток співвласників у праві власності не визначений, проте презюмується, що такі частки мають бути рівними.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.
Таким чином, частки кожного співвласника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності є рівними, оскільки іншого в судовому засіданні не встановлено, тому вказаним особам на праві приватної спільної часткової власності належить по 1/3 частки спірної квартири кожному.
Підстав для відступлення від рівності часток при визначенні їх в праві спільної сумісної власності не вбачається, угода про визначення часток з іншими співвласниками не укладена.
На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 264, 265, 280, 284 ЦПК України, ст.ст. 16, 316,317,355,368,372 ЦК України, ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визначення часток у праві власності на житло задовольнити.
Визначити розмір часток співвласників у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 наступним чином: ОСОБА_3 - 1/3 частки, ОСОБА_4 - 1/3 частки, ОСОБА_5 - 1/3 частки.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п. п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя -