РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року м. Рівне

Справа № 569/23566/19

Провадження № 22-ц/4815/265/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Ковальчук Н.М., Гордійчук С.О.

секретар судового засідання Ковальчук Л.В.

учасники справи:

заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

особи, які можуть отримати статус учасника справи ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Астероїд-Плюс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Арт Інвест», Товариство з обмеженою відповідальністю «Рій комерцал», ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю: представника заявників-адвоката Квятковського А.С.

представника ТзОВ «Астероїд-Плюс», ТзОВ«Арт Інвест»- адвоката Тарновецького Я.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подану їх представником адвокатом Квятковським Анатолієм Степановичем на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 27 грудня 2019 року в складі судді Галінської В.В. у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову до його пред`явлення,

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення, в якій просять застосувати вид забезпечення позову шляхом заборони усім державним реєстраторам у розумінні Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань", вчиняти реєстраційні дії, приймати будь які рішення щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб підприємців та громадських формувань змін, відомостей (зміни складу учасників, керівника та місцезнаходження) відносно ТОВ «Арт Інвест» () та ТОВ «Астероїд Плюс», ідентифікаційний код юридичної особи 34943188.

Заява обґрунтована тим, що в майбутньому вони мають намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Астероїд-Плюс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Арт Інвест» про визнання недійсним рішення загальних зборів ТзОВ «Беллекор» від 16.10.2018 року про намір відчуження частки в статутному капіталі ТзОВ «Арт інвест».

Позовні вимоги, які мають бути пред`явлені, обґрунтовуються порушенням їх прав на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_7 , який був одноосібним власником ТзОВ «Беллекор» та нібито ухвалив рішення про продаж частки ТзОВ «Арт інвест» для ТзОВ «Астероїд Плюс», власником якого є ОСОБА_4 , дружина спадкодавця.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 грудня 2019 року в задоволенні заяви відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що заявниками не доведено факту, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та запропонованими для вжиття заходами не порушуються права, свободи та інтереси будь-яких інших осіб, які не є сторонами у справі.

У поданій апеляційній скарзі представник заявників-адвокат Квятковський А.С. вважає ухвалу такою, що постановлена з порушення норм процесуального права.

Вказує, що судом не враховано положення ст.ст.151,152 ЦПК України та роз`яснення ВСУ, що містяться у п.4 постанови Пленуму №9 від 22.12.2006року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляду заяв про забезпечення позову» про те, що важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Стверджує, що між сторонами виник спір щодо спадкового майна, яке одна сторона виводить із спадкової маси, позбавляючи тим самим на це майно інших законних спадкоємців. Жодних порушень прав чи інтересів інших осіб цей захід не призводить, а охороняє матеріально-правові інтереси позивачів від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів та можливого ефективного виконання судового рішення. Заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими вимогами та не завдадуть збитків у разі відмови у задоволенні позову.

Даним обставинам судом першої інстанції не була надана належна оцінка, фактично вони були повністю проігноровані, наслідком чого стали помилкові висновки суду, що покладені в основу оскаржуваного судового рішення.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, заяву про забезпечення позову задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу не поданий.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню. Висновки суду першої інстанції відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Так, ч.1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії (п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 мають намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Астероїд-Плюс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Арт Інвест» про визнання недійсним рішення загальних зборів ТзОВ «Беллекор» від 16.10.2018 року про відчуження частки в статутному капіталі ТзОВ «Арт інвест».

Однак, у заяві про забезпечення позову заявниками не наведено, яким чином не вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони усім державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії, приймати будь які рішення щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб підприємців та громадських формувань змін, відомостей (зміни складу учасників, керівника та місцезнаходження) відносно ТОВ «Арт Інвест» та ТОВ «Астероїд Плюс» може ускладнити або призвести до неможливості виконання судового рішення про визнання недійсним рішення загальних зборів ТзОВ «Беллекор» від 16.10.2018 року. Вимоги, які мають намір заявити апелянти є немайновими вимогами і для їх виконання, у разі задоволення позову, достатнім є лише судове рішення, що набрало законної сили.

Не можуть бути підставою для скасування ухвали доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 виводить із спадкової маси спадкове майно, що належало покійному ОСОБА_7 , чим порушуються права заявників, які є спадкоємцями останнього, оскільки правовий інститут забезпечення позову не може вирішувати усі правовідносини між сторонами або захищати усі без виключення права сторін від їх можливого порушення. Єдиною метою для забезпечення позову є не захист усіх прав і інтересів сторін, а виключно забезпечення можливості виконання рішення суду у разі задоволення позову, за таких умов забезпечення позову застосовується у разі потенційного ризику неможливості виконання рішення суду, в незалежності від волі боржника. В даному випадку наявність такого ризику не доведено, а тому підстав для забезпечення позову не встановлено.

Крім цього, із пояснень представника товариств - адвоката Тарновецького Я.М. вбачається, що заявниками у січні 2020 року була подана позовна заява до суду першої інстанції, однак вона судом ухвалою їм повернута.

Враховуючи викладене, ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування ухвали не має.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подану їх представником адвокатом Квятковським Анатолієм Степановичем залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 27 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення ухвалено та виготовлено 25 лютого 2020 року.

Судді: Бондаренко Н.В.

Ковальчук Н.М.

Гордійчук С.О.