ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

25 лютого 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Варенко О.П., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" про визнання неправомірним невиконання рішення суду про відновлення телефонного зв`язку, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

За наслідками автоматичного розподілу справ колегії суддів Дніпровського апеляційного суду у складі головуючого судді: Городничої В.С., суддів: Варенко О.П., Лаченкової О.В. розподілена цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2020 року.

Ознайомившись з матеріалами справи, вважаю за необхідне заявити у даній справі самовідвід, зважаючи на наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Згідно пункту 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів, передбачено що при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір`ям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довір`я до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку, незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно до роз`яснень ЄСПЛ у справах «Мікаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Так, звертаю увагу на те, що колегія суддів у складі головуючого судді: Городничої В.С., суддів: Варенко О.П., Лаченкової О.В., приймала участь під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2019 року у справі № 201/194/19 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ Укртелеком про визнання неправомірними дій щодо тривалої відсутності телефонного зв`язку та послуг доступу до мережі інтернет, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 липня 2019 року по справі № 201/194/19 (провадження № 22-ц/803/5558/19) рішення суду першої інстанції в частині відмови в зобов`язанні відновити телефонний зв`язок за номером 46-43-76 - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким зобов`язано ПАТ «Укртелеком» відновити телефонний зв`язок за номером 46-43-76, який встановлений за адресою: АДРЕСА_1 . В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Як вбачається з даної цивільної справи № 201/12681/19, ОСОБА_1 звернувся з позовом про визнання неправомірним невиконання ПАТ «Укртелеком» постанови Дніпровського апеляційного суду від 22 липня 2019 року про відновлення телефонного зв`язку, відшкодування моральної шкоди.

Оскільки ОСОБА_2 брала участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2019 року, а тому з метою запобігання виникнення в учасників справи сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2020 року року по справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Укртелеком" про визнання неправомірним невиконання рішення суду про відновлення телефонного зв`язку, відшкодування моральної шкоди, вважаю за доцільне взяти самовідвід.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36,39,40 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Взяти самовідвід по цивільній справі № 22-ц/803/4265/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" про визнання неправомірним невиконання рішення суду про відновлення телефонного зв`язку, відшкодування моральної шкоди.

Справу передати до канцелярії Дніпровського апеляційного суду для виконання вимог, передбачених статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Варенко