Справа № 357/1785/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - Цуранов А. Ю. , при секретарі Севериненко Д. В.,

розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпром», Російська Федерація про визнання та примусове виконання на території України рішення російського суду,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області супровідним листом від 10.02.2020 року № 1257/9-20 від Центрального міжрегіанального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшло клопотання ТОВ «Імпром» про визнання та примусове виконання на території України рішення Арбітражного суду Бєлгородської області Російської Федерації від 04.03.2019 року у справі № А08-10432/2018 в частині стягнення коштів з ТОВ «Інтер-РТІ», що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Леваневського, 85.

Згідно статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України (ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Відповідно до ч. 3 ст. 54 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» від 22.01.1993 року, ратифікованою Законом України «Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 10.11.1994 №240/94-ВР, порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Порядок визнання та звернення до виконання рішень іноземних судів на території України встановлений главою 1 розділу ІХ Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України.

Відповідно до ч. 1 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника (ч. 1 ст. 464 ЦПК України).

Відповідно до п. 5.5 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року №1092/5/54, розгляд іноземного клопотання здійснюється згідно з Цивільним процесуальним кодексом України, а стосовно рішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу - із Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж». У разі, якщо міжнародний договір містить інші норми, застосовуються положення міжнародного договору.

Таким чином, розгляд клопотання про визнання та надання дозволу на виконання рішень іноземних судів належить до повноважень судів загальної юрисдикції за місцезнаходженням боржника.

Стаття 466 ЦПК України встановлює вимоги до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 466 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Згідно з ч. 1 ст. 465 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Зі змісту поданого представником ТОВ «Імпром» клопотання про визнання та звернення до виконання рішення іноземного суду вбачається, що замість Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, який відповідно до норм національного законодавства повноважний його вирішувати, воно адресовано для вирішення до Господарського суду Київської області.

Приймаючи до уваги можливу необізнаність заявника з правовими нормами законодавства України, слід звернути увагу, що заявником не вказано про необхідність вирішення даного клопотання «компетентним судом України», як зазвичай вказується в подібних зверненнях, а висловлено конкретне прохання саме до суду господарської юрисдикції за вказаною у клопотанні адресою.

Принцип диспозитивності цивільного судочинства розкривається у ст. 11 ЦПК України: суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, суд вважає, що наведена вище процесуальна невідповідність клопотання про визнання та примусове виконання на території України рішення російського суду суперечить загальним вимогам законодавства України та ст. 54 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам», що може ставити під сумнів прийняте за результатами його вирішення по суті судове рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність залишення клопотання ТОВ «Імпром» без розгляду та його повернення разом з документами, що додані до нього, особі, яка якого подала.

Роз`яснити заявнику, що після усунення обставин, які зумовили повернення клопотання, він може звернутись до суду повторно.

Керуючись ст. 11, 260, 464-466 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпром» про визнання та примусове виконання на території України рішення російського суду залишити без розгляду та повернути його заявнику.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

СуддяА. Ю. Цуранов