справа № 208/325/20
№ провадження 2/208/1219/20
РІШЕННЯ

Іменем України

26 серпня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

Головуючого, судді - Івченко Т.П.

За участю: секретаря судового засідання - Корнієнко К.Є.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради, третя особа, без самостійних вимог, щодо предмету спору - Державний нотаріус Першої Кам`янської нотаріальної контори Новікова Лариса Володимирівна «про визнання додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини»,-

встановив:

1.Позиція позивача.

16 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до Кам`янської міської ради, третя особа, без самостійних вимог, щодо предмету спору - Державний нотаріус Першої Кам`янської нотаріальної контори Новікова Лариса Володимирівна «про визнання додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини», в якому просить:

-визнати, що строк на прийняття спадщини ОСОБА_1 пропущений з поважних причин та призначити додатковий строк тривалістю в три місці для звернення до нотаріальної контори, о буде достатнім для подання заяви про прийняття спадщини після померлого її рідного дядька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що вона ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 1203 від 16.05.1990 року. Батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис № 911 від 08.06.1960 року. Окрім цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 являються також батьками другому сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст.126, 133, 135 СК України №5 від 03.12.2019р. (копія витягу додається), і відповідно до цього позивачка ОСОБА_1 являється рідною племінницею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . 22.12.2012р. позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 уклала шлюб з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , змінивши прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб - актовий запис №702 від 22.12.2012р.Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна рідний дядько позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є власником 2/3 часток квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину ВМІ №582638, реєстр. №2-3897 від 20.07.2009р. та свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 20.04.2006р. Окрім цього, відповідно до вказаної інформації власником 1/3 часток квартири за адресою: АДРЕСА_1 є його мати та бабуся позивачки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 . Відразу після смерті бабусі позивачки ОСОБА_7 , рідний дядько позивачки ОСОБА_2 перестав взагалі спілкуватися та підтримувати будь - які сімейні стосунки з сім`єю свого рідного брата ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_11 , в тому числі і позивачкою ОСОБА_1 . Окрім цього, ОСОБА_2 вів аморальний спосіб життя, до вказаної квартири до нього приходили різноманітні неблагополучні жінки та чоловіки, які постійно зловживали спиртними напоями, і тому позивачка ОСОБА_1 також зі своєї сторони частково перестала спілкуватися з рідним дядьком, який веде такий спосіб життя, хоча до цього підтримувала нормальні сімейні відносини, при житті бабусі часто відвідувала рідну бабусю та рідного дядька за місцем їх мешкання. Відразу після смерті бабусі позивачка наприкінці 2017 року та початку 2018 року неодноразово періодично приїжджала по можливості у вільний час від роботи та сімейних обов`язків до дядька ОСОБА_2 , який постійно знаходився в алкогольному сп`яніні та продовжував вести аморальний спосіб життя. В листопаді 2019 року позивачка ОСОБА_1 в черговий раз вирішила відвідати дядька ОСОБА_2 за місцем його мешкання та дізнатися про його здоров`я та життя взагалі, однак прибувши додому до дядька за адресою: АДРЕСА_1 від сусідів дізналася, що на початку квітня 2018 року ОСОБА_2 помер. Після цього позивачкою була отримана інформація від правоохоронних органів та Кам`янського міжрайонного відділення СМЕ КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР про те, що 07.04.2018р. за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 виявлений труп її дядька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер внаслідок серцево - судинної недостатності та атеросклеротичної серцево - судинної хвороби. 12.12.2019 р. позивач ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею, звернулась до Першої кам`янської державної нотаріальної контори за видачою свідоцтва про право на спадщину за законом після рідного дядька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_13 . 11.01.2020 року державний нотаріус Першої кам`янської державної нотаріальної контори Новікова Лариса Володимирівна після розгляду заяви ОСОБА_1 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої відмовила ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після рідного дядька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_13 , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Вважає причини пропуску строку поважними.

2. Позиція відповідача та третьої особи.

Представник Відповідача Кам`янської міської ради, за довіреністю Черкашина Д.М. керуючись ч. 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача та прийняти рішення у відповідності до чинного законодавства.

Державний нотаріус Першої Кам`янської нотаріальної контори Новікова Лариса Володимирівна, надала на вимоги ухвали Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області копію спадкової справи завірену належним чином, та клопотання про розгляд справи за своєю відсутністю.

3. Процесуальні питання пов`язані з розглядом справи.

16.01.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою.

Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 січня 2020 року було відкрито провадження та призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 вересня 2019 року, задоволено клопотаннн про витребування доказів.

Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 червня 2019 року було закрито підготовче судове засідання та призначено до розгляду по суті.

Позивач в ОСОБА_1 користуючись своїм правом подала заяву про проведення судового розгляду за своєю відсутності, не заперечуючи проти ухвалення судового рішення.

Представник Відповідача Кам`янської міської ради, за довіреністю Черкашина Д.М. подала заяву про проведення судового розгляду за своєю відсутності.

Третя особа - Державний нотаріус Першої Кам`янської нотаріальної контори Новікова Лариса Володимирівна, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

4. Фактичні обставини встановлені судом.

22 грудня 2012 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уклала шлюб з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , змінивши прізвище « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб - актовий запис №702 від 22.12.2012 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 1203 від 16.05.1990 року.

Батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис № 911 від 08 червня 1960 року.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 являються також батьками другому сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст.126, 133, 135 СК України №5 від 03.12.2019р.

Відповідно до цього ОСОБА_1 являється рідною племінницею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна рідний дядько ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є власником 2/3 часток квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину ВМІ №582638, реєстр. №2-3897 від 20.07.2009р. та свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 20.04.2006 р.

Власником 1/3 часток квартири за адресою: АДРЕСА_1 є його мати та бабуся позивачки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Від правоохоронних органів та Кам`янського міжрайонного відділення СМЕ КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР ОСОБА_1 дізналась про те, що 07.04.2018р. за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 виявлений труп ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер внаслідок серцево - судинної недостатності та атеросклеротичної серцево - судинної хвороби. 12.12.2019 р.

ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею, звернулась до Першої кам`янської державної нотаріальної контори за видачою свідоцтва про право на спадщину за законом після рідного дядька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_13 .

11.01.2020 року державний нотаріус Першої кам`янської державної нотаріальної контори Новікова Лариса Володимирівна після розгляду заяви ОСОБА_1 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої відмовила ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після рідного дядька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_13 , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

5. Правові норми законодавства застосовані судом.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

В постанові Пленуму Верховного Суду України №7від 30.05.2008року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Згідно п.24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1ст.1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п.2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012року №296/5 вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п.3.5. гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5.

Відповідно до ст.1272ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Виходячи зі змісту ст.1272ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

6. Висновки та мотиви прийнятого рішення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є єдиною спадкоємицею за законом після рідного дядька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого - ІНФОРМАЦІЯ_14 . 11 січня 2020 року державний нотаріус Першої кам`янської державної нотаріальної контори Новікова Лариса Володимирівна після розгляду заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої відмовила ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після рідного дядька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_13 , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року N 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі N 766/14595/16 (провадження N 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі N 487/2375/18 (провадження N 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі N 450/1383/18 (провадження N 61?21447св19).

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Така ж позиція викладена у Постанові Верховного Суду Від 13 Березня 2020 Року У Справі № 314/2550/17.

Отже до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини суди визначають: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо.

Посилання позивача ОСОБА_1 на відсутність спілкування на протязі тривалого часу та підтримання нормальних сімейних відносин в силу аморального способу життя, зловживання спиртними напоями, а також відмова від спілкування з родичами - не є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Оцінюючи доводи позивача ОСОБА_1 про поважність причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, суд приходить до обґрунтованого висновку про відсутність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд зазначає, що позивачем ОСОБА_1 не доведено, що пропуск зазначеного строку відбувся з поважних причин» (постанова ВС від 22.05.2019 у справі № 351/2403/17).

Отже на підставі викладеного, суд вважає причини пропуску строку на прийняття спадщини не поважними.

7. Судові витрати.

Щодо стягнення судових витрат, судовий збір сплачений при подачі позовної заяви, а у відповідності до ст.141ЦПК України, залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.1, 2, 12, ч.2 ст.13, 81, 141, 174, 263-265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради, третя особа, без самостійних вимог, щодо предмету спору - Державний нотаріус Першої Кам`янської нотаріальної контори Новікова Лариса Володимирівна «про визнання додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини» - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Дніпровського апеляційного суду.

Згідно до п.п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua .

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Кам`янська міська рада, юридична адреса реєстрації: область Дніпропетровська, місто Кам`янське, майдан Петра Калнишевського, будинок №2.

Третя особа - Державний нотаріус Першої Кам`янської нотаріальної контори Новікова Лариса Володимирівна, юридична адреса: 51931, Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вулиця Медична, будинок №3.

Суддя Івченко Т. П.