Провадження № 2-з/761/166/2020
У Х В А Л А

про забезпечення позову

21 лютого 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши заяву представника позивача адвоката Хомич Івана Олександровича про забезпечення позову по справі № 761/33785/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 перебуває вказаний позов.

Позивач в особі свого представника адвоката Хомич І.О. звернувся до суду із заявою, відповідно до якої просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження 1/4 частки квартири ; АДРЕСА_1 загальною площею 68, 59 кв.м, житловою 39, 3 кв.м, яка належить на праві власності ОСОБА_2 .

Заява обґрунтована тим, що в разі задоволення позову право власності відповідача на спірну частку квартири буде припинено та виплачено відповідну компенсацію. Разом з тим, після звернення позивача до суду з вказаним позовом, відповідач направила позивачу заяву, відповідно до якої запропонувала останньому придбати спірну частку квартири, а разі, якщо позивач не погодиться на придбання частки квартири за ціною, вказаною, відповідачем, остання повідомила про намір продати цю частку третім особам. В подальшому, відповідач відчужила належну їй частку квартири на користь ОСОБА_4 шляхом укладення Договору дарування. За таких обставин, у позивача є реальні побоювання, що ОСОБА_5 може вчинити спробу відчуження спірної частки квартири, що зробить неможливим виконання рішення суду в майбутньому, а тому останній звернувся до суду з вказаною заявою.

Так, відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд прийшов до висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

При цьому, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши заяви та надані до неї матеріали, матеріали позовної заяви, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст.149 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, судом встановлено, що між сторонами існує спір з приводу припинення права власності відповідача на частку спірної квартири.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що відповідач, ОСОБА_2 заявою від 22.11.2019, посвідченої приватним нотаріусом КМНО Ткаченко В.В., зареєстровано в реєстрі за № 1772, повідомила позивача про намір продати належну їй на праві спільної часткової власності 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 за 800 000, 00 грн. та запропонувала позивачу скористатись своїм переважним правом співвласника майна на придбання зазначеної частки квартири.

В подальшому, відповідач на підставі Договору дарування від 17.02.2020, серія та номер: 575 посвідченого приватним нотаріусом КМНО Сокол І.В., відчужила належну їй частку спірної квартири ОСОБА_5 , що підтверджується Інформаційною довідкою від 19.02.2020 № 200842606.

Так, згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішення від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Суд, дослідивши матеріали справи та поданої заяви, враховуючи підстави, предмету позову, а також ту обставину, що відповідач, будучи обізнаною про наявність спору з приводу належної їй частки майна в квартирі АДРЕСА_1 , всупереч заяві, надісланій позивачу щодо продажу квартири, вчинила дії щодо її відчуження шляхом укладення Договору дарування, дійшов висновку про те, що невжиття зазначених позивачем заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також унеможливити ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З врахуванням ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Крім того, суд не вбачає підстав вимагати від позивача забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Обставини, за яких суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення у відповідності до положень ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 149, 150, 151, 153, 353-354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача адвоката Хомич Івана Олександровича про забезпечення позову по справі № 761/33785/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні, - задовольнити.

В порядку забезпечення позову накласти арешт та заборону відчуження 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 68, 59 кв.м, житловою площею 39, 3 кв.м, яка належить на праві власності ОСОБА_5 .

Дані про позивача (стягувач):

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

адреса: АДРЕСА_2 ;

РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Дані про власника нерухомого майна (боржник):

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2

адреса: АДРЕСА_3 ;

РНОКПП: НОМЕР_2

Інші відомості:

Об`єкт нерухомого майна: квартира АДРЕСА_1 /реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 000/;

Номер запису про право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 : 35526038;

Підстава виникнення права власності: Договір дарування 1/4 частки квартири, серія та номер: 575, виданий 17.02.2020, видавник приватний нотаріус КМНО Сокол І.В.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали про забезпечення позову направити сторонам по справі, а також виконавцю - для негайного виконання та вжиття відповідних заходів.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Суддя: