Ухвала

23 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 554/6677/19

провадження № 61-16200ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 06 липня 2020 року у складі судді Тімошенко Н. В. та постанову Полтавського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року у складі колегії суддів: Прядкіної О. В., Бутенко С. Б., Обідіної О. І., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Айкон-авто» про стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди, та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Айкон-авто» до ОСОБА_1 про відшкодування вартості технічного обслуговування та ремонту транспортного засобу,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Айкон-авто» (далі - ТОВ «Айкон-авто», товариство) про стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди.

На обгрунтування позовних вимог зазначав, що 19 квітня 2018 року у зв`язку з виявленням проблем у роботі автомобіля SUZUKI SWIFT, номер шасі НОМЕР_1 , 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві спільної сумісної власності йому та його дружині -

ОСОБА_2 , він звернувся до спеціалістів сервісу ТОВ «Айкон-авто», як офіційного представника компанії SUZUKI у Полтавському регіоні, з метою встановлення причини та усунення недоліків у роботі автомобіля. 30 липня

2018 року зазначений автомобіль повернуто позивачеві в тому ж стані, оскільки спеціалістами товариства було прийнято рішення не продовжувати ремонтні роботи автомобіля. У салоні авто знаходився лише ремінь генератора, інших деталей, вузлів та агрегатів в автомобілі не було. Більше трьох місяців автомобіль перебував у розпорядженні відповідача і за цей час спеціалісти товариства не змогли встановити причину поломки та усунути її. Крім того, у зв`язку з відсутністю автомобіля він змушений був користуватися іншим автомобілем, за користування яким сплатив його власнику 17 500,00 грн.

Вважав, що неправомірні дії відповідача завдали йому моральної шкоди, зокрема він був змушений користуватися чужим автомобілем в обмеженому режимі, не зміг забезпечити свою родину належним відпочинком, не мав змоги виїжджати за межі міста на автомобілі з іноземною реєстрацією, підмінного автомобіля відповідач не запропонував.

Посилаючись на наведене, позивач просив стягнути з ТОВ «Айкон-авто» на його користь завдані збитки в сумі 17 500,00 грн та 10 000,00 грн - на відшкодування моральної шкоди, а також понесені ним витрати на правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 26 липня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду.

У грудні 2019 року ТОВ «Айкон-авто» звернулося до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування вартості технічного обслуговування та ремонту транспортного засобу.

На обгрунтування зустрічних позовних вимог зазначало, що ОСОБА_1 звернувся до них для здійснення технічного обслуговування та ремонту свого транспортного засобу. Товариство здійснило діагностику, поточний ремонт автомобіля SUZUKI SWIFT, номер шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та постачання запасних частин і матеріалів, але ОСОБА_1 ремонтні роботи у встановлений договором строк не оплатив.

Посилаючись на наведене, товариство просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь на відшкодування вартості технічного обслуговування та ремонту транспортного засобу у розмірі 33 078,29 грн.

Короткий зміст ухвалених судових рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 06 липня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, зустрічний позов ТОВ «Айкон-авто» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 вартість технічного обслуговування та ремонту транспортного засобу в розмірі 33 078,29 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 06 липня 2020 року в частині вирішення позовних вимог ТОВ «Айкон-авто» до ОСОБА_1 про відшкодування вартості технічного обслуговування та ремонту транспортного засобу в сумі 33 078,29 грн та стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «Айкон-авто» у цій частині. В іншій частині рішення місцевого суду залишено без змін, виключивши посилання в мотивувальній частині зазначеного рішення на норми статей 837, 853 ЦК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У листопаді 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 , у якій він просив рішення Октябрського районного суду

м. Полтави від 06 липня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року скасувати, і ухвалити нове судове рішення про задоволення його позовута відмову в задоволенні зустрічного позову, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга містить посилання на те, що судові рішення підлягають касаційному оскарженню з підстав, передбачених підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для заявника.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 60 578,29грн ((первісний позов - 17 500,00+10 000,00)+ (зустрічний позов - 33 078,29 грн), яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102,00*100=210 200,00).

Ураховуючи наведене, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Щодо доводів касаційної скарги про те, що справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для заявника

Щодо доводів заявника про те, що справа має для нього виняткове значення, та становить значний суспільний інтерес, Верховний Суд зазначає, що поняття винятковості справи є оціночним та потребує належного обгрунтування. Заявник не навів переконливих доводів, які б свідчили про те, що справа має для нього виняткове значення та становить значний суспільний інтерес, а сама по собі вказівка про це у касаційній скарзі не дає підстав для висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Верховний Суд урахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» (рішення

від 09 жовтня 2018 року «Азюковська проти України»).

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи

від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обгрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 06 липня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Айкон-авто» про стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди, та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Айкон-авто» до ОСОБА_1 про відшкодування вартості технічного обслуговування та ремонту транспортного засобу, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак