Номер провадження: 22-з/813/71/20
Номер справи місцевого суду: 521/4467/15-ц
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

24.02.2020 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.

з участю секретаря Чепрас А.І.

з участю: представника позивачки ОСОБА_1 , представника відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Ніссан Мотор Україна», приватного виконавця Іванова А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеокнференції заяву представника ОСОБА_1 та клопотання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова Андрія Валерійовича про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Ніссан Мотор Україна», товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Кар» про розірвання договору купівлі-продажу автомобіля, стягнення грошових коштів, моральної шкоди та неустойки,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

23.03.2015 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Ніссан Мотор Україна» (далі-Товариство 1), товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Кар» (далі-Товариство-2) про розірвання договору купівлі-продажу автомобіля, стягнення грошових коштів, моральної шкоди та неустойки.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09.12.2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Товариство 1 не погодилось із рішенням суду від 09.12.2019 року і в особі представника подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.01.2020 року відкрито апеляційне провадження і зупинена дія оскаржуваного рішення суду від 09.12.2019 року.

28.01.2020 року ухвалою Одеського апеляційного суду (одноособово суддя Ващенко Л.Г.) частково задоволено заяву представника Товариства 1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству 1 у розмірі 4 604 186,54 гривень і знаходяться на рахунках інших осіб приватного виконавця Іванова А.В. та позивача ОСОБА_1

03.02.2020 року в суді апеляційної інстанції зареєстровано клопотання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова А.В. про скасування заходів забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали суду від 28.01.2020 року.

Клопотання приватного виконавця Іванова А.В. про скасування заходів забезпечення позову зазначає:

Вжиті заходи забезпечення позову підлягають скасуванню у зв`язку з тим, що на рахунку приватного виконавця відсутні будь-які кошти Товариства 1 і у відповідності з ч.3 ст.32 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють діяльність з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів» на кошти, стягнуті приватним виконавцем з боржника за результатами вчинення виконавчих дій, не може бути накладено арешт.

16.01.19 до приватного виконавця надійшла заява адвоката від 16.01.20 в інтересах ОСОБА_1 про примусове виконання виконавчого листа №521/4467/15-ц, виданого Малиновським районним судом м. Одеси 16.01.2020 року щодо стягнення з Товариства 1 на користь ОСОБА_1 грошових коштів. Відповідно до виконавчого листа встановлено, що рішення, на підставі якого видано виконавчий лист набрало чинності 13.01.2020 року, і, оскільки були відсутні підстави для повернення виконавчого листа, постановою від 16.01.20 відкрито виконавче провадження №60998843. Крім того, надійшла заява представника ОСОБА_1 про прийняття виконавчого листа стосовно стягнення судових витрат, у зв`язку з чим відкрито виконавче провадження №60999824.

20.01.20, на підставі постанови приватного виконавця, у зв`язку із фактичним виконанням, виконавчі провадження закрито.

Відповідно до ч.1,ч.2 ст. 32 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють діяльність з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів», приватний виконавець уповноважений зберігати кошти, що вилучаються у боржника за результатами вчинення дій, для подальшої їх передачі стягувачу і приватний виконавець зобов`язаний відкрити у банку окремі рахунки для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів у національній та іноземній валютах та їх виплати стягувачу.

Посилаючись на зазначені обставини, приватний виконавець просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали суду від 28.01.2020 року.

05.02.2020 року, ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.02.2020 року, відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про відвід головуючому у справі судді Ващенко Л.Г.

05.02.2020 року з Малиновського районного суду м. Одеси до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства 1 і Товариства 2 про розірвання договору купівлі-продажу автомобіля, стягнення грошових коштів, моральної шкоди та неустойки, які отриманні головуючим у справі 07.02.2020 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.02.2020 року відновлено апеляційне провадження у справі.

11.02.2020 року в суді апеляційної інстанції зареєстрована заява представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

Заява представника ОСОБА_1 зазначає:

Позов забезпечено шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству 1 у розмірі 4 604 186,54 гривень і знаходяться в інших осіб із посиланням на співмірність заходу забезпечення позову позовним вимогам, однак рішенням суду від 09.12.2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, у зв`язку з чим 16.01.2020 року Малиновський районний суд м. Одеси, відповідно до ст.431 ЦПК України, видав виконавчі листи.

Станом на дату подачі заяви про забезпечення позову, виконавчі листи не визнані такими, що не підлягають виконанню, грошові кошти ОСОБА_1 отримала законно і вправі розпоряджатись ними на власний розсуд.

Заходи забезпечення позову підлягають скасуванню, оскільки на рахунку ОСОБА_1 відсутні будь-які кошти Товариства 1, крім того, у зв`язку із вжиттям заходів забезпечення позову фактично будь-які грошові кошти, що будуть на рахунках ОСОБА_1 автоматично будуть вважатись такими, на які накладено арешт, що є недопустимим.

Суд не здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника і не пересвідчився в адекватності вимог заявника, а також в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається, якщо їхнє невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних справ та інтересів позивача, разом з тим, Товариство 1, за заявою якого забезпечено позов, є відповідачем у справі, тобто заходи забезпечення позову застосовані фактично до позивача.

Нормами ЦПК України не передбачена можливість накладення арешту за заявою особи на майно, яке їй належить на праві власності, що узгоджується з висновками Верховного Суду у постанові від 26.09.2018 року, справа №308/8454/16-ц.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

З матеріалів справи вбачається наступне.

09.12.2019 року Малиновський районний суд м. Одеси проголосив у справі № №521/4467/15-ц вступну та резолютивну частину рішення (а.с.83 т.3).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09.12.2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, суд: розірвав договір купівлі-продажу автомобіля №1376 Фл/Juke-кр від 21.04.2012 року, укладений між Товариством 2 та ОСОБА_1 ; з Товариства 1 на користь ОСОБА_1 суд стягнув вартість автомобіля у сумі 560 140 гривень, неустойку у сумі 1 523 780,50 гривень і на відшкодування моральної шкоди 5 000 гривень. З Товариства 1 і Товариства 2 на користь ОСОБА_1 суд стягнув судові витрати у сумі 7 358,40 гривень, на користь держави з Товариства 1 судові витрати у сумі 3 654 гривень, а з Товариства 2 судові витрати у сумі 243,60 гривень (а.с.83-93 т.3).

Мотивувальна частина рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09.12.2019 року суду від 09.12.2019 року зазначає, що повний текст рішення суду складений 12.12.2019 року (а.с.93 т.3).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 354 ч.1 ЦПК України).

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Зважаючи на викладене, останнім днем для подачі скарги на рішення суду від 09.12.2019 року, повний текст якого виготовлено 12.12.2019 року - є 11.01.2020 року.

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Відповідач, Товариство 1 в особі представника, 11.01.2020 року, через пошту, подав апеляційну скаргу, яка зареєстрована в суді апеляційної інстанції 14.01.2020 року (а.с. 1-25,42 т.4).

За змістом п.15.5. Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, Товариство 1 подало апеляційну скаргу на рішення суду від 09.12.2019 року у строки, встановлені процесуальним законом і це свідчить про те, що рішення суду від 09.12.2019 року, станом на 12.01.2020 року і у подальшому, не набрало чинності.

13.01.2020 року представник ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси і заявою про видачу копії рішення і виконавчого листа на підставі рішення суду від 09.12.2019 року. 16.01.2019 року представник ОСОБА_1 отримав 3 виконавчих листа і копію рішення суду (а.с.95 т.3).

15.01.2020 року Малиновський районний суд м. Одеси надіслав до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва і Лутугінського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області оригінали виконавчих листві №№521/4467/15-ц від 15.01.2020 року (а.с.96,97).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.01.2020 року апеляційну скаргу Товариства 1 залишено без руху і витребувані матеріали цивільної справи (а.с.43 т.4).

20.01.2020 року представник Товариства 1 подала до Малиновського районного суду м. Одеси заяву про визнання виконавчих листів №521/4467/15-ц від 16.01.2020 року такими, що не підлягають виконанню та зупинення виконання за виконавчими документами, стягнення на користь Товариства 1 безпідставно одержаних коштів за виконавчими листами (а.с.101-106 т.3).

20.01.2020 року представник Товариства 1 подала до суду апеляційної інстанції заяву щодо долучення доказів сплати судового збору, прийняття апеляційної скарги та зупинення дії оскаржуваного рішення (а.с.45-62).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.01.2020 року відкрито апеляційне провадження і зупинена дія оскаржуваного рішення суду від 09.12.2019 року (а.с.63,64 т.4).

20.01.2020 року представник Товариства 1 подала заяву (клопотання) про вжиття заходів забезпечення позову із посиланням на те, що позивачка вчиняє дії з примусового виконання рішення суду від 09.12.20219 року, яке не набрало чинності.

Товариство 1 у заяві (клопотанні), зокрема зазначило, що 16.01.2020 року Малиновський районний суд м. Одеси видав виконавчі листи щодо примусового стягнення грошових коштів з Товариства 1, за рішенням суду, яке не набрало чинності, оскільки станом на 16 - 20 січня 2020 року (у період апеляційного оскарження рішення суду), приватний виконавець вчиняє дії з його примусового виконання (а.с.67-88 т.4).

З 21.01.2020 року по 24.01.2020 року суддя Ващенко Л. Г. перебувала на лікарняному (а.с.89 т.4).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.01.2020 року (одноособово суддя Ващенко Л.Г.), частково задоволено заяву представника Товариства 1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству 1 у розмірі 4 604 186,54 гривень і знаходяться на рахунках інших осіб приватного виконавця Іванова А.В. та позивача ОСОБА_1 (а.с.90-92 т.4).

30.01.2020 року представник ОСОБА_1 подав заяву про відвід головуючому у справі судді Ващенко Л.Г. (а.с.97-101 т.4).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31.01.2020 року заяву представника ОСОБА_1 про відвід головуючому у справі судді Ващенко Л.Г. визнано необґрунтованою, зупинено апеляційне провадження до розгляду заяви про відвід, у порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України (а.с.104-109 т.4).

03.02.2020 року в суді апеляційної інстанції зареєстровано клопотання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова А.В. про скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали суду від 28.01.2020 року (а.с.1-6 т.5).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.02.2020 року відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про відвід судді Ващенко Л.Г. (а.с.111-114 т.4).

05.02.2020 року, з Малиновського районного суду м. Одеси до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства 1 і Товариства 2 про розірвання договору купівлі-продажу автомобіля, стягнення грошових коштів, моральної шкоди та неустойки, які отриманні головуючим у справі 07.02.2020 року (а.с.142 т.5).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.02.2020 року відновлено апеляційне провадження у справі (а.с.144,145 т.5).

11.02.2020 року в суді апеляційної інстанції зареєстрована заява представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову (а.с.155-158 т.5).

Заява представника ОСОБА_1 і клопотання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова А.В. про скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали суду від 28.01.2020 року підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала (ст. 158 ч.ч.1,2,4 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції, вживаючи заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти у розмірі 4 604 186,54 гривень, виходив з того, що зазначені кошти, станом на 28.01.2020 року, належать відповідачу Товариству 1 і є предметом спору. Оскільки стосовно зазначених грошових коштів приватним виконавцем вчиняються дії щодо їх стягнення у примусовому порядку, на підставі рішення суду від 09.12.2019 року, яке є предметом оскарження в суді апеляційної інстанції і яке, станом на час вирішення заяви про забезпечення позову, не набрало законної сили, ухвалою суду від 28.02.2020 року накладено арешт на грошові кошти в розмірі 4 604 186,54 гривень, які обліковувались на рахунку приватного виконавця UA3000504 (а.с 90-92 т.4).

З матеріалів справи вбачається, що Малиновський районний суд 16.01.2020 року видав виконавчі листи про стягнення з Товариства 1 на користь ОСОБА_1 вартості автомобіля Nissan Juke в сумі 560 140 гривень, неустойки в сумі 1 523 780,50 гривень, моральної шкоди у розмірі 5 000 гривень і судових витрат у розмірі 7 358, 40 гривень (а.с.147,150 т.3).

Виконавчі листи №521/4467/15-ц, видані 16.01.2019 року Малиновським районним судом м. Одеси на підставі рішення суду від 09.12.2029 року, яке станом на 16.01.2020 року не набрало законної сили, 16.01.2020 року отримані представником ОСОБА_1 у Малиновському районному суді м. Одеси і того ж дня, 16.01.2020 року, представником ОСОБА_1 у м. Києві пред`явлені до примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Іванову А.В. (а.с.14-15 т.5).

16.01.2020 року приватний виконавець прийняв постанови про відкриття виконавчих проваджень №60998843 та №60998924 за виконавчими листами №521/4467/15-ц, виданими Малиновським районним судом м. Одеси 16.01.2020 року на підставі рішення суду від 09.12.2029 року, яке станом на 16.01.2020 року не набрало законної сили (а.с.31,32 ,57,58 т.5).

16.01.2020 року виконавчі провадження №60998843, №60998924 об`єднані приватним виконавцем у зведене виконавче провадження №60998956 (а.с.66,67 т.5).

Постановою приватного виконавця від 16.01.2020 року у зведеному ВП №60998956 накладено арешт на грошові кошти Товариства 1 (а.с.69,70 т.5).

За меморіальними ордерами №60998956/2 від 20.01.2020 року (станом на 20.01.2020 року рішення суду від 09.12.2029 року не набрало законної сили, а на підставі ухвали суду апеляційної інстанції від 20.01.2020 року зупинено дію оскаржуваного рішення суду від 09.12.2029 року, а.с.63,64 т.4), на вимогу приватного виконавця, 20.01.2020 року з банківських рахунків Товариства 1 перераховані кошти на загальну суму 4 604 186,54 гривень (2 платіжками по 2 302 093, 27 гривень) на рахунок приватного виконавця UA3000504.

У подальшому, платіжним дорученням №940 від 20.01.2020 року з рахунку приватного виконавця UA3000504 кошти в сумі 2 088 920,50 грн. перераховано на рахунок стягувача ОСОБА_1 , а платіжним дорученням №941 від 20.01.2020 року з рахунку приватного виконавця UA3000504 кошти в сумі 208 892,05 грн. перераховано для зарахування винагороди приватному виконавцю.

20.01.2020 року, на підставі постанов приватного виконавця, виконавчі провадження №60998843, №60998924, з підстав п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з фактичним виконанням, закінчені зі зняттям арештів на кошти в Товариства в установах банка (а.с.146,149 т.3).

20.01.2020 року до приватного виконавця звернувся представник Товариства 1 із заявою про повернення перерахованих коштів на рахунок № UA0317009 і за розпорядженням приватного виконавця, на підставі платіжного доручення №953 від 20.01.2020 року з рахунку приватного виконавця UA3000504 Товариству 1 повернуті стягнуті приватним виконавцем на підставі виконавчих листів №521/4467/15-ц, виданих Малиновським районним судом м. Одеси 16.01.2020 року на підставі рішення суду від 09.12.2029 року, що станом на 16.01.2020 року не набрало законної сили грошові кошти у розмірі 2 301 934,39 гривень.

Зважаючи на те, що станом на 24.02.2020 року грошові кошти у розмірі 4 604 186,54 гривень (з яких: 2 088 920,50 гривень перераховані на рахунки ОСОБА_1 , 208 892,05 гривень перераховані, як винагорода приватного виконавця, а 2 301 934,39 гривень повернуті власнику Товариству 1), - не обліковуються на рахунку приватного виконавця № UA0317009, відсутні підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства 1 у розмірі 4 604 186,54 гривень, на які накладено арешт, відповідно до ухвали апеляційного суду від 28.01.2020 року.

За таких обставин, заходи забезпечення позову від 28.01.2020 року шляхом накладення арешту на рахунок приватного виконавця UA3000504 підлягають скасуванню.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалою апеляційного суду від 28.01.2020 року арешт на грошові кошти позивачки ОСОБА_1 фактично не накладався, зі змісту ухвали суду апеляційної інстанції вбачається, що арешт накладався на грошові кошти у розмірі 4 604 186,54 гривень, які належали Товариству 1 і певний час обліковувались на рахунку приватного виконавця № UA0317009.

Доводи приватного виконавця, що: кошти в розмірі 4 604 186,54 гривень, які 20.01.2020 року надійшли на рахунок приватного виконавця UA3000504 від Товариства 1, відповідно до ч.3 ст. 32 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють діяльність з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів» були коштами, стягнутими приватним виконавцем з боржника за результатами вчинення виконавчих дій, на які начеб - то не може бути накладений арешт на підставі ухвали суду, у порядку забезпечення позову, - не заслуговують на увагу.

Стаття 32 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють діяльність з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів» визначає порядок зберігання коштів, що вилучаються у боржника за результатами вчинення виконавчих дій, для подальшої їх передачі стягувачу.

Разом з тим, у розумінні ч.3 ст. 32 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють діяльність з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів», кошти….., вилучені або стягнуті приватним виконавцем з боржника за результатами вчинення виконавчих дій, не включаються до складу спадщини у разі смерті приватного виконавця, на них не може бути накладено арешт або звернено стягнення за боргами приватного виконавця.

Приватний виконавець не є стороною у справі, предметом спору у справі не є питання стягнення коштів за боргами приватного виконавця.

Ухвалою апеляційного суду від 28.02.2020 року накладено арешт на грошові кошти саме у розмірі 4 604 186,54 гривень, які обліковувались на рахунку приватного виконавця UA3000504, а не на всі грошові кошти, які, станом на 28.01.2020 року, знаходились на рахунку UA3000504.

За таких обставин, заходи забезпечення позову, відповідно до ухвали апеляційного суду від 28.01.2020 року, не перешкоджали приватному виконавцю у здійсненні його діяльності приватного виконавця, не призвели до порушення прав чи інтересів учасників по іншим виконавчим провадженням.

Доводи представника ОСОБА_1 , що: суд не здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника і не пересвідчився в адекватності його вимог, а також в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду; забезпечення позову допускається, якщо їхнє невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних справ та інтересів саме позивача, а не відповідача; нормами ЦПК України не передбачена можливість накладення арешту за заявою особи на майно, яке їй належить на праві власності, про що зазначено Верховним Судом у постанові від 26.09.2018 року, справа №308/8454/16-ц, - до уваги не приймаються.

За змістом ч.1 п.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Грошові кошти Товариства 1 у розмірі 4 604 186,54 гривень (з яких: 2 088 920,50 гривень перераховані на рахунки ОСОБА_1 , 208 892,05 гривень перераховані, як винагорода приватного виконавця, а 2 301 934,39 гривень 20.01.2020 року повернуті власнику Товариству 1, як зайво стягнуті), певний час обліковувались на рахунку приватного виконавця UA3000504 у зв`язку із примусовим виконанням приватним виконавцем рішення суду від 09.12.2020 року, яке станом на 20.01.2020 року не набрало законної сили.

Дія рішення суду від 09.12.2020 року зупинена на підставі ухвали суду апеляційної інстанції від 20.01.2020 року.

Крім того, 20.01.2020 року представник Товариства 1 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про визнання виконавчих листів №521/4467/15-ц від 16.01.2020 року такими, що не підлягають виконанню, із зупиненням примусового виконання за оспорюваними виконавчими листами.

Станом на 28.01.2020 року, за наявною в матеріалах справи інформацією щодо примусового виконання рішення суду, яке не набрало законної сили, а справа прийнята до провадження суду апеляційної інстанції, існували цілком обґрунтовані підстави, з врахуванням конкретних обставин справи, для забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства 1, частина з яких є предметом спору у справі, а інша частина стягувалась приватним виконавцем без правових підстав.

Чинне цивільне процесуальне законодавство не визначає, що заходи забезпечення позову, у даному випадку на грошові кошти відповідача, які є предметом спору, мають застосовуватись лише на підставі заяви позивача.

Так, відповідно до ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд, за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Ухвалою апеляційного суду від 28.01.2020 року арешт на грошові кошти позивачки ОСОБА_1 фактично не накладався.

Зі змісту ухвали апеляційного суду від 28.01.2020 року вбачається, що арешт накладено на грошові кошти у розмірі 4 604 186,54 гривень, які обліковувались на рахунку приватного виконавця № UA0317009.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Приймаючи до уваги, що станом на 24.02.2020 року грошові кошти у розмірі 4 604 186,54 гривень не обліковуються на рахунку приватного виконавця № НОМЕР_1 , арешт на грошові кошти позивачки ОСОБА_1 фактично не накладався, - вжиті заходи забезпечення позову на підставі ухвали апеляційного суду від 28.01.2020 року підлягають скасуванню.

Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

IV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. 158 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Заяву представника ОСОБА_1 і клопотання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова А.В. про скасування заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані на підставі ухвали Одеського апеляційного суду від 28 січня 2020 року шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Ніссан Мотор Україна" у розмірі 4 604 186,54 гривень і знаходяться на рахунках в інших осіб - приватного виконавця Іванова Андрія Валерійовича (UA3000504, ідентифікаційний номер Іванова А.В. НОМЕР_2 ; банк: Київське ГРУ АТ КБ ПриватБанк, м. Київ, МФО банку 321842) та позивача ОСОБА_1 .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і відповідно до ч.1 п.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали суду апеляційної інстанції складено 24.02.2020 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Є.С. Сєвєрова