Справа № 466/9558/18 Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Провадження № 22-ц/811/466/20 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Ніткевича А.В., Шеремети Н.О.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: представника позивача Роюк Л.І.,

представника відповідача Турчиняка Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 14 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Львівгаз», третя особа ОСОБА_2 , про захист прав споживачів та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила: визнати незаконними дії публічного акціонерного товариства (далі ПАТ) «Львівгаз» щодо відключення від газопостачання належного їй на праві власності житлового будинку по АДРЕСА_1 ; визнати недійсним розрахунок збитків, завданих внаслідок порушення Правил надання послуг з газопостачання «наявність несанкціонованого газопроводу, який врізаний в систему газопостачання і через який здійснюється несанкціонований відбір природного газу», в розмірі 157932 грн.86 коп; зобов`язати ПАТ «Львівгаз» відновити за власні кошти та власними силами газопостачання до її житлового будинку і стягнути з ПАТ «Львівгаз» 15000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої їй безпідставним відключенням житлового будинку від системи газопостачання.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 22.01.2018 року вона придбала у ОСОБА_2 житловий будинок та земельну ділянку за вказаною вище адресою і на момент придбання будинку жодних боргових зобов`язань у ОСОБА_2 перед ПАТ «Львівгаз» не було, однак, у червні 2018 року їй надійшов рахунок від 18.05.2018 року на оплату 157932 грн. 86 коп. за не облікований об`єм природного газу, а у зв`язку з відмовою сплатити вказану суму коштів, їй було припинено газопостачання будинку без будь-якого попередження.

Неправомірність дій відповідача по припиненню газопостачання будинку позивача було підтверджено відділом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) у Львівській області, внаслідок чого ПАТ «Львівгаз» в позасудовому порядку, але вже після відкриття провадження в даній справі та призначення її до розгляду в суді, скасував акт про порушення від 09.11.2017 року №000038 та відновив за власні кошти газопостачання будинку позивача, у зв`язку з чим, 14.11.2019 року позивач подала заяву про відмову від позовних вимог в частині визнання незаконними дій ПАТ «Львівгаз» по відключенню будинку від газопостачання та зобов`язання відновити за власні кошти та власними силами газопостачання до її будинку (а.с.105-106), і ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 14 листопада 2019 року провадження у справі в цій частині позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Львівгаз» закрито.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 14 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Львівгаз» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 15000 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10364 грн. 50 коп.

Стягнуто з ПАТ «Львівгаз» в дохід держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

В задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним розрахунку збитків відмовлено.

Рішення суду оскаржив відповідач ПАТ «Львівгаз», найменування якого змінено на АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз».

Просить рішення суду в частині задоволених вимог позивача та стягнення судових витрат скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що з урахуванням положень Закону України «Про захист прав споживачів», яким передбачено право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок споживання дефектної продукції, що спричинило шкоду життю або здоров`ю людини, у даному спірному випадку немає правових підстав для відшкодування позивачеві моральної шкоди, а договором розподілу природного газу, укладеним між сторонами на умовах типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498 (в редакції від 29.11.2016 року), не передбачено право споживача вказаного виду послуг на відшкодування моральної шкоди за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором.

Апелянт вважає недоведеним факт заподіяння позивачу моральної шкоди вказаними діями відповідача, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували завдану діями ПАТ «Львівгаз» шкоду життю або здоров`ю позивача.

Безпідставними вважає й вимоги позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу, до того ж, докази щодо понесення витрат на правничу допомогу викликають в апелянта сумнів у їх достовірності.

Окрім цього, апелянт зазначає, що попередній власник будинку ОСОБА_2 не сплатив вартість донарахування не облікованого об`єму природного газу, тому товариство мало право припинити газопостачання до житлового будинку, оскільки про факт зміни власника товариство дізналося лише 28.08.2018 року від позивача після припинення газопостачання, а тому не має підстав визнавати дії товариства незаконними.

Заслухавши пояснення сторони відповідача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки від 22.01.2018 року, укладеного з ОСОБА_2

09.11.2017 року працівниками ВЕБ ПАТ «Львівгаз» складено акт про порушення №000038, відповідно до змісту якого, за адресою: АДРЕСА_1 виявлено наявність несанкціонованого газопроводу, який врізаний в систему газопостачання і через який здійснюється несанкціонований відбір природного газу.

За результатами розгляду даного акту про порушення №000038 від 09.11.2017 року, Центральною комісією ПАТ «Львівгаз» з розгляду актів про порушення прийнято рішення про його задоволення, тому ОСОБА_2 проведено донарахування за несанкціоноване втручання в роботу ГРМ шляхом приєднання несанкціонованого газопроводу та несанкціоноване споживання газу на суму 157932 грн. 86 грн. (рахунок на оплату №000379050 від 18.05.2018 року).

У зв`язку з несплатою вказаної суми боргу, позивачу було припинено газопостачання до її будинку.

На звернення позивача ОСОБА_1 , відділ НКРЕКП у Львівській області підтвердив неправомірність дій ПАТ «Львівгаз» в частині складання акту про порушення та здійснення донарахування природного газу позивачеві, а тому 23.01.2019 року Центральною комісією ПАТ «Львівгаз» з розгляду актів про порушення споживачами природного газу прийнято рішення про скасування названого вище акту про порушення №000038 від 09.11.2017 року.

Після цього, за заявою позивача від 17.05.2019 року, газопостачання до будинку було відновлено.

Відносини щодо надання послуг з постачання природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015 року «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу», Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 року, Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 року.

Так, зокрема, пунктом 8 розділу VІ Правил постачання природного газу передбачено, що відшкодування збитків постачальником побутовому споживачу здійснюється в разі, якщо постачання газу побутовому споживачу було припинено через дії оператора газорозподільних систем на виконання неправомірного доручення постачальника про припинення постачання газу побутовому споживачу. У такому випадку постачальник відшкодовує побутовому споживачу вартість робіт з припинення і повторного відновлення подачі газу після його безпідставного припинення. При цьому, постачальник відшкодовує побутовому споживачу збитки (обсяг недовідпущеного газу), які обчислюються, виходячи з фактичного середньогодинного споживання газу за останній розрахунковий період, кількості годин перерви та цін на газ, що діяли в період відсутності газопостачання. Крім того, якщо внаслідок цього побутовому споживачу або його майну завдано матеріальної чи моральної шкоди, постачальник відшкодовує її на підставі рішення суду.

Враховуючи те, що у названому вище випадку відшкодування моральної шкоди побутовому споживачу передбачене Правилами постачання природного газу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для відшкодування позивачеві моральної шкоди, оскільки дії відповідача по припиненню постачання газу до будинку позивача, як побутового споживача, були визнані неправомірними.

При цьому, колегія суддів не погоджується з визначеним судом розміром морального відшкодування, виходячи з наступного.

За загальним правилом відшкодування моральної шкоди, яке міститься у статті 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються тяжкість та тривалість вимушених змін у життєвих стосунках позивача, можливість їх відновлення, тощо. При цьому, суд має виходити із засад розумності та справедливості.

Враховуючи наведені вище вимоги закону й обставини справи, зокрема, ту обставину, що газопостачання будинку позивача було відновлено лише після спливу одного року після його неправомірного припинення, на переконання колегії, присудження позивачеві морального відшкодування у розмірі 5000 грн. в даному випадку буде відповідати вимогам розумності та справедливості, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині необхідно змінити.

У зв`язку з цим, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає зміні і в частині розподілу судових витрат, а тому з відповідача у користь позивача необхідно стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 3420 грн., а в дохід держави судовий збір у розмірі 232 грн. 58 коп., пропорційно до задоволених позовних вимог (33%).

Понесення позивачем витрат на правничу допомогу підтверджено документально, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 14 листопада 2019 року в частині визначення розміру моральної шкоди, витрат на правничу допомогу та судового збору змінити.

Стягнути з акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» у користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 3420 гривень.

Стягнути з акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» в дохід держави 232 гривень 58 копійок.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 06 листопада 2020 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Ніткевич А.В.

Шеремета Н.О.