Справа № 529/335/20
Провадження № 2/529/109/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючої - судді Петренко Л. Є.,

за участю секретаря - Скрипник Р. А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу в загальній сумі 101300 грн. 00 коп.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 23.07.2016 року о 22 год. 00 хв. в м. Полтава, по вул. Європейській від вул. Л.Убийвовк в напрямку вул. Кагамлика відповідач ОСОБА_1 керував автомобілем марки ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_1 Та на перехресті з вул. Героїв АТО виконуючи маневр повороту ліворуч, не надав переваги у русі, при цьому перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, автомобілю марки Фіат Добло державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку по лівій смузі. В результаті пригоди автомобілі отримали технічні пошкодження, а сам відповідач ОСОБА_1 , тілесні ушкодження.

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, що встановлено постановою Октябрського районного суду м. Полтава від 16.06.2017 року № 554/6065/16-п, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Також у позові вказано, що на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідач ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Власнику автомобіля Fiat Doblo, державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 було заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 138410 грн 00 коп., що визначено висновком про вартість матеріальних збитків від 07.07.2017 року, проведеною ПП Центр незалежної оцінки та експертизи.

Позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України після звернення потерпілого в ДТП із відповідною вимогою, вжив всіх заходів для виплати страхового відшкодування по ДТП, винним в якій є відповідач ОСОБА_1 , та здійснив постраждалому виплату коштів на відшкодування завданої дорожньо-транспортною пригодою шкоди. Розмір виплати (страхового відшкодування), виплаченого постраждалому ОСОБА_2 склав 100 000 грн 00 коп., а розмір витрат, понесених на проведення дослідження КТЗ та збір документів склав 1300 грн 00 коп. Тому враховуючи те, що відповідач добровільно не виконав вимоги претензії про відшкодування шкоди в порядку регресу, позивач був змушений звернутися до суду.

21.05.2020 ухвалою судді відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами у справі.

11.06.2020 від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в обгрунтування якого відповідач вказує, що відповідно до письмових матеріалів справи, що приєднані до позову неможливо однозначно трактувати дату скоєння ДТП, оскільки згідно заяви потерпілої особи ОСОБА_2 від 04.07.2017 до позивача Моторно (транспортного) страхового бюро України він зазначає, що ДТП сталось 01.07.2016. Крім того, згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, що зазначена на бланку № 21531 дата ДТП зазначена 01.07.2017 року та на схемі про дорожньо-транспортну пригоду від 09.06.2017 також зазначена дата 01.07.2016. Постанова Октябрського районного суду м. Полтави від 16.06.2017 зазначає, що відповідно до протоколу серії №АП2 №115935 від 23.07.2016 року ДТП по вул. Європейській, від вул. Лялі Убийвовк в напрямку вул. Кагамлика сталось 23.07.2016 за участю водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем ЗАЗ 110307 державний номерний знак НОМЕР_1 . Таким чином, вважає, що підлягає з`ясуванню і дослідженню в судовому засіданні обставини дати скоєння ДТП за яку в даному судовому процесі із відповідача мають намір стягнути відшкодування шкоди в порядку регресу. Оскільки існує ймовірність, що позивач має намір стягнути кошти із відповідача зовсім по іншому ДТП до якого відповідач не має ніякого відношення.

Також, відповідач вказує, що згідно матеріалів проведеної автотехнічної експертизи № 978 від 10.05.2017 можна дійти висновку, що в діях обох водіїв як ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 наявні невідповідності правилам Дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку із ДТП. Тому і відповідальність повинна покладатись на кожну винну особу пропорційно завданої шкоди. Тобто 50/50 на кожного.

У зв`язку з чим, відповідач просив відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог позивача.

18.06.2020 до суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач вказує, що дорожньо-транспортна пригода, відносно якої відбулась регресна виплата ОСОБА_2 , відбулась 01.07.2016, що підтверджується Довідкою форми № 2 за № 94840292 від 01.07.2016. Однак, дійсно в Постанові Октябрського районного суду міста Полтави - по справі № 554/6065/16-п від 16.06.2017, зазначено що дорожньо-транспортна пригода сталась 23.06.2016. Однак - це є опискою, що може бути підтверджено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, відносно дорожньо-транспортної пригоди яка сталась 01.07.2016.

09.09.2020 на підставі розпорядження керівника апарату, у зв?язку із звільненням судді ОСОБА_3 у відставку, проведено повторний авто розподіл справи, головуючим по справі визначено суддю Петренко Л.Є.

Ухвалою судді від 10.09.2020 справу прийнято до свого провадження, копія якої направлена сторонам по справі.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 23.07.2016 о 22 год. 00 хв. в м. Полтава, по вул. Європейській від вул. Л.Убийвовк в напрямку вул. Кагамлика відповідач ОСОБА_1 керував автомобілем марки ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_1 та на перехресті з вул. Героїв АТО, виконуючи маневр повороту ліворуч не надав переваги у русі, при цьому перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, автомобілю марки Фіат Добло державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку по лівій смузі. В результаті пригоди автомобілі отримали технічні пошкодження, а сам відповідач ОСОБА_1 , тілесні ушкодження.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтава від 16.06.2017 провадження по справі закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. З ОСОБА_1 стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 320 грн. У мотивувальній частині постанови суд зазначив, що вина ОСОБА_4 підтверджується матеріалами справи, а саме схемою місця ДТП та висновком експертизи. Постанова суду набрала чинності 27.06.2017.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вказані у постанові суду обставини доказуванню не підлягають.

Також встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 на час вчинення ДТП не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

09.06.2017 потерпіла особа ОСОБА_2 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, а 04.07.2017 із заявою про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено правовий статус МТСБУ. Так, за пунктом 39.1. статті 39 цього Закону, МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Таке бюро є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.

Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує, у встановленому законом порядку, оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з п.п а п. 41.1 ст. 41 Закону України МТСБ України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, зокрема, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до Звіту № 381 встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Фіат Добло» д.н.з. НОМЕР_2 становить 156 108 грн., а ринкова вартість автомобіля є 138 410 грн.

Згідно вимог ст..30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.

Відповідно до наказу № 9205 від 05.10.2017 позивач сплатив ОСОБА_2 регламентну виплату в межах ліміту відповідальності в розмірі 100 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1260329 від 06.10.2017, тобто свої зобов`язання передбачені Законом позивач виконав.

Відповідно до ст..1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст.38 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що особа яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно п.п. ґ п. 38.1.1 п. 38.1, ст. 38 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам або майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Отже, враховуючи наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 01.07.2016, між його неправомірними діями та шкодою, завданою автомобілю «Фіат Добло» є безпосередній причинний зв?язок та те, що завдана шкода потерпілій особі відшкодована позивачем на підставі вимог Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, враховуючи відсутність у ОСОБА_1 на момент ДТП чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, останній має відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу. Отже, позовні вимоги позивача в частині стягнення шкоди з відповідача в розмірі 100 000 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про пропорційне відшкодування шкоди через те, що наявна вина обох водіїв у настанні ДТП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення за ст..124 КУпАП складений саме на водія ОСОБА_1 , в мотивувальній частині постанови судом зроблений висновок про наявність вини ОСОБА_1 , а щодо іншого водія ОСОБА_2 відсутні судові рішення, які б вказували на його притягнення до адміністративної відповідальності за ст..124 КУпАП та встановлювали б його вину у ДТП.

Окрім того, МТСБУ у позові просить стягнути з відповідача на його користь витрати на проведення експертизи в розмірі 1300 грн., яка проведена позивачем для встановлення розміру матеріального збитку.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Оскільки відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено відшкодування витрат на проведення експертизи, окрім того позивач має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи лише у розмірі виплаченого відшкодування, а витрати на проведення експертизи не є страховим відшкодуванням, тому останні не підлягають стягненню з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду. Отже, позов в частині стягнення витрат на проведення експертизи задоволенню не підлягає.

Також, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача по справі судові витрати, понесені позивачем при подачі позовної заяви до суду, пропорційно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 8, 81, 83, 88, 133, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України () в розмірі 101300 (сто одна тисяча триста) грн. 00 коп. на відшкодування шкоди в порядку регресу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України () судовий збір в розмірі 2 074 (дві тисячі сімдесят чотири) грн. 67 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Позивач: Моторного (транспортного) страхового бюро України, місцезнаходження: м. Київ. Русанівський бульвар, 8, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Головуюча: