ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про розгляд заяви про закриття провадження

25 листопада 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/1146/20

Головуючий у першій інстанції Карапута Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1299/20

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді - Бобрової І.О.,

суддів Бечка Є.М., Мамонової О.Є.,

за участю секретаря Шкарупи Ю.В.,

учасники справи:

заявник (стягувач) ОСОБА_1 ,

заінтересована особа (боржник) - АТ КБ «ПРИВАТБАНК»,

суб`єкт оскарження головний державний виконавець Центрального відділу ДВС у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Прощенко Любов Володимирівна,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника заявниці ОСОБА_1 - адвоката Серкіна К.Ю. про закриття провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Прощенко Любові Володимирівни,

У С Т А Н О В И В :

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась зі скаргою, в якій просила суд визнати неправомірною постанову від 24.10.2019 про передачу виконавчого провадження ВП №59615122, що винесена головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Прощенко Любов Вікторівною. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вказана постанова є протизаконною, оскільки була винесена державним виконавцем на виконання постанови виконуючого обов`язки директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Вишневського Ю.А. від 18.10.2019 про передачу виконавчих проваджень з Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігова до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (пункт 16 постанови).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.09.2020 у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила ухвалу суду скасувати та прийняти нове правомірне рішення.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 06.11.2020 справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні на 25 листопада 2020 року.

В судовому засіданні 25.11.2020 представник скаржниці - адвокат Серкін К.Ю. підтримав апеляційну скаргу, проте просив закрити провадження у справі, посилаючись на те, що права заявниці ОСОБА_1 відновлені, оскільки боржником фактично виконано в повному обсязі рішення суду, сплачено всю суму заборгованості, тому провадження підлягає закриттю у зв`язку з відновленням прав стягувачки. Представник послався на наявну в матеріалах справи заяву від 10.04.2020 в якій викладені причини не підтримання заявлених вимог. Зі змісту даної заяви (а.с.81) випливає відсутність на даний час предмету спору через відновлення прав ОСОБА_1 . Представник останньої просив вирішити питання про відшкодування судових витрат на підставі ч.3 ст.142 ЦПК України.

Колегія суддів, вислухавши думку інших учасників справи, вважає, що заява представника скаржниці - адвоката Серкіна К.Ю. про закриття провадження не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 ст. 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Верховний Суд в постанові від 31.08.2020 у справі № 641/6572/19 дійшов наступного висновку: «Відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості скарги, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання».

Встановивши, що предметом поданої ОСОБА_1 скарги є дії державного виконавця, вчинені в ході здійснення виконавчого провадження, суд вважає помилковими доводи представника заявниці адвоката Серкіна К.Ю. про можливість закриття провадження у справі з підстав відновлення прав, а саме фактичної сплати боржником стягнутої за рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова у справі №750/10689/15-ц суми боргу, оскільки цей факт не відновлює порушених прав ОСОБА_1 , за захистом яких вона звернулась до суду, а саме щодо визнання неправомірною та скасування постанови від 24.10.2019 державного виконавця Прощенко Л.В. про передачу виконавчого провадження. Права ОСОБА_1 відновлені у спорі між нею та боржником АТ КБ "Приватбанк" з приводу сплати останнім суми боргу.

Доводи представника скаржниці стосовного того, що саме оскарження дій державного виконавця спонукало органи державної виконавчої служби виконати рішення суду є безґрунтовними, оскільки Законом України «Про виконавче провадження» визначений обов`язок органів державної виконавчої служби примусово виконувати рішення суду.

Вимоги, що заявлені ОСОБА_1 , мають бути оцінені судом під час розгляду її скарги по суті.

З огляду на відмову у задоволенні заяви про закриття провадження у справі, питання про відшкодування судових витрат на даному етапі вирішені бути не можуть.

Керуючись ст. 222, 368 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити представнику заявниці ОСОБА_1 - адвокату Серкіну К.Ю. в задоволенні заяви про закриття провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Прощенко Любові Володимирівни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає

Судді Чернігівського апеляційного суду

І. О. Боброва

Є. М. Бечко

О. Є. Мамонова

Повний текст ухвали суду складений 26.11.2020.