Справа №175/2508/17
Провадження №2-п/175/4/20
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2020 року смт.Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Реброва С.О.,

при секретарі Ратушній Л.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 О.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представник відповідача Борисової Ю.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «ДНІПРОФІНАНСГРУП» до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи, такою, що втратила права користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду від 16 грудня 2019 року, ухваленому у справі за вищевказаним позовом, вимоги позивача задоволені, усунуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «ДНІПРОФІНАНСГРУП» перешкоди у користуванні будинком АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 (ІПН. НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області) такою, що втратила право користування житловим приміщенням та стягнуто судовий збір у розмірі 1 600 грн.

ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на неналежне повідомлення про час судового розгляду.

Представник відповідача ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримали заяву та просили скасувати заочне рішення, надавши наступні докази: ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 11.02.2020 року по справі 175/4980/18; копію апеляційної скарги на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24.12.2019 року по справі №175/4980/18; копію заяви про поворот виконання рішення по справі №200/22627/17; копію постанови Дніпровського апеляційного суду від 21.11.2018 року по справі №200/22627/17; копію наказу Заступника Міністра з питань державної реєстрації від 21.07.2017 року №2327/5; копію позовної заяви про визнання договору відступлення прав вимоги недійсним, справа №201/13151/19; копію ухвали Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02.12.2019 року по справі №201/13151/19; копію ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06.02.2019 року по справі №200/19720/18; копію ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.01.2019 року по справі №200/20312/18.

Представник позивача в судовому засіданні заперечувала проти скасування рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи №175/2508/17 та заяву про перегляд заочного рішення, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що копію заочного рішення суду від 16.12.2019 року представник заявника тримала 09.01.2020 року. Із заявою про перегляд заочного рішення звернулася 13.01.2020 року, тобто в межах двадцятиденного строку, встановленого ч. 3 ст. 284 ЦПК України.

При розгляді заяви, суд бере до уваги той факт, що відповідачка повідомлялася за останньою відомою адресою, яка зазначена в позовній заяві (а.с.2-4).

Крім того, заявниця сама вказує у відзиві на позовну заяву та в заяві про перегляд заочного рішення, свою адресу проживання АДРЕСА_1 , як це вказано у позовній заяві.

Судові виклики на ім`я ОСОБА_2 направлялись за адресою: АДРЕСА_1 , та повертались з відміткою працівника пошти про повернення кореспонденції (а.с.22,168,170).

Крім того, представники відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про час та дату судового засідання на 14.12.2017 року, 27.02.2018 року, 27.02.2018 року, 06.12.2018 року, 24.01.2019 року, 26.02.2019 року, 31.05.2019 року та 13.08.2019 року були повідомлений належним чином, про що свідчить їх підпис на відповідних розписках (а.с.24,28,36,61,84,89,12153,), крім того в заявах про відкладення розгляду справи та про ознайомлення справи ОСОБА_6 , зазначив свій номер мобільного телефону на який відсилалися SMS повідомлення про час слухання справи.

Заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність суду не надано, що стало підставою для проведення заочного розгляду справи.

Доказів, які б підтвердили факт неявки до судових засідань відповідачем з поважних причин, суду також не надано.

Тому, доводи ОСОБА_2 , які викладені у заяві про перегляд заочного рішення щодо неповідомлення її судом про розгляд справи, не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними доказами.

Відповідно до ч. 1ст. 284ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення, суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення, скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

У відповідності до статті 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, для скасування заочного рішення необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності двох умов можна вважати, що наявні підстави для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду у загальному порядку.

З рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», слідує, що в силу вимог ч. 1 статті 6 Конвенції про захисти прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Судом взято до уваги, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення та те, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки та ухвалено заочне рішення по справі.

Водночас, в обґрунтування викладених в заяві обставин щодо підстав скасування даного заочного рішення та надані заявником докази є обґрунтованими, а тому встановити їх істотне значення для правильного вирішення даної справи, так як це є необхідною умовою при розгляді заяви щодо перегляду заочного рішення суду, та викладені заявником обставини фактично зводяться до переоцінки доказів у справі, що на стадії перегляду заочного рішення є не можливим.

Крім того, в судовому засіданні не встановлено будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б доводили викладені в заяві обставини щодо скасування заочного рішення суду, у зв`язку з чим суд вважає заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.284, 287, 288 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «ДНІПРОФІНАНСГРУП» до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи, такою, що втратила права користування житловим приміщенням - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що рішення суду може бути оскаржене ним в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.О.Ребров