Справа № 182/723/18
Провадження № 6/0182/47/2020
У Х В А Л А

Іменем України

25.02.2020 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого-судді Рибакової В.В., при секретарі Затуливітер Н.В., розглянувши подання старшого державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Логвиненко Тетяни Миколаївни про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Нікопольського міськрайонного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Логвиненко Т.М. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом № 2/0182/1548/2018 182/723/18, виданим 05.12.2018 року про стягнення боргу в розмірі 261 217,77 грн.

Подання мотивовано тим, що на виконанні Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавче провадження № 60193524 з виконання виконавчого листа № 2/0182/1548/2018 182/723/18, виданого 05.12.2018 про стягнення боргу в розмірі 261 217,77 грн.

Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» виконавцем 02.10.2019 року, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено. Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що майно належне боржниці на праві власності відсутнє. Виконавцем 03.10.2019 року на адресу боржника надсилався виклик щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з`явилася, про причини неявки не повідомила виконавця.

На запит виконавця Державною прикордонною службою України повідомлено про те, що ОСОБА_1 не перетинала державний кордон. За повідомлення Державної міграційної служби України ОСОБА_1 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Враховуючи те, що рішення суду до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не виживає заходів щодо виконання рішення, тому заявник просить суд задовольнити подання.

Суд, розглянувши подання, прийшов до наступного.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до приписів ст.441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Згідно п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Судом встановлено, що на виконанні Нікопольського міськрайонного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавче провадження ВП № 60193524 з виконання виконавчого листа № 2/0182/1548/2018 182/723/18, виданого 05.12.2018 року Нікопольським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 216 217,77 грн. (а.с.4,5).

02.10.2019 року старшим держаним виконавцем Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Логвиненко Т.М. на підставі заяви стягувача було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження що виконання виконавчого листа № 2/0182/1548/2018 182/723/18, виданого 05.12.2018 року Нікопольським міськрайонним судом (а.с.5). Вказаною постановою про відкриття виконавчого провадження боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно відповіді Нікопольського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області № 1234.1-681/1234-19 від 10.12.2019 (а.с.10) ОСОБА_1 була документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон строк дії до 22.03.2027 року.

До подання додано копію супровідного листа про направлення сторонам виконавчого провадження постанови про відкриття викоанвчого провадження, копію виклику державного/приватного виконавця. Однак не надано доказів на підтвердження направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження № 60193524 від 02.10.2019 року, викликів з приводу виконавчого документу.

Також державним виконавцем не надано суду жодних доказів які б свідчили про те, що боржник ОСОБА_1 навмисно ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї судом.

Згідно ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними і цьому Пакті.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, зокрема коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Зі змісту наведених норм вбачається, що законом передбачено тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України лише за умов ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього за рішенням суду або рішенням інших органів (посадових осіб), а не за наявності факту невиконання зобов`язань.

Тобто, ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , державний виконавець не прийняв до уваги, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від виконання (ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», п.19 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, дане подання розглядається судом без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного (приватного) виконавця, то саме на останнього покладається обов`язок доказування.

У зв`язку з цим, заявником не надано суду належні та допустимі докази того, що дійсно боржник свідомо не виконував належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково, зокрема докази того, що він має змогу виконувати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин, а також доказів, що ОСОБА_1 має намір виїхати за межі України з метою невиконання покладених на неї зобов`язань.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом певного строку, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Доводи державного виконавця про те, що відсутність майна належного боржнику робить неможливим виконання рішення суду, яке набрало законної сили, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки невиконання рішення суду через відсутність доходу або майна на яке може бути звернено стягнення не свідчить про навмисне ухилення та не є достатнім для обмеження у праві виїзду за межі України, тому подання задоволенню не підлягає.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Таким чином, належних доказів, які б свідчили про те, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що він ухилявся від виконання своїх боргових зобов`язань та що за час виконання рішення виїжджав за межі України, що в результаті призвело до виникнення заборгованості, або безпідставно не з`являвся на виклики державного виконавця, заявником не надано.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає необхідним відмовити старшому державному виконавцю Нікопольського міськрайонного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Логвиненко Т.М. у задоволенні подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Логвиненко Тетяни Миколаївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом № 2/0182/1548/2018 182/723/18, виданим 05.12.2018 року про стягнення боргу в розмірі 261 217, 77 грн. - відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: В. В. Рибакова