У Х В А Л А

26.02.2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді Данко В.Й.,

з участю секретаря судових засідань Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді заяву стягувача ОСОБА_1 , за участю боржника Кредитної спілки «Мрія», заінтересованої особи відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Закарпатській області про видачу дубліката виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

Стягувач ОСОБА_1 , за участю боржника Кредитної спілки «Мрія», заінтересованої особи відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Закарпатській області звернулася до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа. Обґрунтовуючи вимоги даної заяви вказує на те, що 25.05.2011 року Ужгородським міськрайонним судом у справі № 2-193/11 за позовом ОСОБА_1 до кредитної спілки «Мрія» про стягнення боргу за договором депозиту в розмірі 71024,20 грн., суму сплачених позивачем витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. та 710,25 грн. судових витрат було винесено рішення, яким задоволено позовні вимоги. На виконання вказаного судового рішення було видано виконавчий лист, який було пред`явлено до Ужгородського MB ДВС ГТУЮ в Закарпатській області, в подальшому зведене виконавче провадження знаходилось на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Закарпатській області. В зв`язку з відсутністю інформації про хід виконавчого провадження 20.08.2019 року до ВПВР УДВС ГТУЮ в Закарпатській області скеровано заяву про хід виконавчих дій по виконанню вищезазначеного виконавчого документа. 21.08.2019р. за вих. № 1818 від 20.08.2019 року ОСОБА_1 було отримано відповідь, згідно якої проведено реалізацію належного на праві власності боржнику майна, кошти розподілено між стягувачами та в зв`язку з відсутністю іншого майна, на яке можливо звернути стягнення у боржника не виявлено, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними, постановою від 18.04.2017 року виконавчий документ було повернуто стягувачеві на підставі п. 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» та надісланий стягувану поштою. Оскільки, станом на 08.10.2019 року постанову та виконавчий документ ОСОБА_1 не отримувала, що дає підстави вважати, що останні були втрачені при поштовій пересилці, просить суд задовольнити дану заяву, та постановити ухвалу, якою видати дублікат виконавчого листа № 2-193/11 за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Мрія» про стягнення боргу за договором депозиту в розмірі 71024,20грн., суму сплачених позивачем витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30грн. та 710,25грн. судового збору.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання даної справи. А тому суд проводить розгляд такої за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

У відповідності до п.9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.124 Коституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 п.17.4 розділу ХIII перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Судом встановлено, що 25.05.2011 року Ужгородським міськрайонним судом у справі № 2-193/11 за позовом ОСОБА_1 до кредитної спілки «Мрія» про стягнення боргу за договором депозиту в розмірі 71024,20 грн., суму сплачених позивачем витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. та 710,25 грн. судових витрат було винесено рішення, яким задоволено позовні вимоги.

На виконання вказаного судового рішення було видано виконавчий лист, який було пред`явлено до Ужгородського MB ДВС ГТУЮ в Закарпатській області, в подальшому зведене виконавче провадження знаходилось на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Закарпатській області.

У зв`язку з відсутністю інформації про хід виконавчого провадження 20.08.2019 року до ВПВР УДВС ГТУЮ в Закарпатській області скеровано заяву про хід виконавчих дій по виконанню вищезазначеного виконавчого документа.

З наявної в матеріалах справи Довідки № 1818 від 20.08.2019 року, виданого в.о. начальника відділу ВПВР УДВС ГТУЮ в Закарпатській області Ярош С.І. вбачається, що проведено реалізацію належного на праві власності боржнику майна, кошти розподілено між стягувачами та в зв`язку з відсутністю іншого майна, на яке можливо звернути стягнення у боржника не виявлено, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними, постановою від 18.04.2017 року виконавчий документ було повернуто стягувачеві на підставі п. 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» та надісланий стягувану поштою.

Згідно діючого законодавства, дублікатом є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Дублікат видається судом, який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд повинен перевірити, чи не було воно виконано за втраченим документом, адже за повністю виконаним рішенням дублікат виконавчого документа не видається.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час набрання законної сили судовим рішенням, на підставі якого був виданий виконавчий лист) строк пред`явлення виконавчих документів до виконання становив один рік.

Суд встановив, що виконавчий лист №2-193/11 пред`явлено до виконання в межах річного строку, встановленого вказаною вище нормою Закону, однак 18.03.2017 року повернуто стягувачу, у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

За змістом ч.5 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час повернення виконавчого листа) у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

За змістом ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» (станом на час вчинення вищевказаних дій), копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до п.2 Правил надання послуг поштового зв`язку рекомендоване поштове відправлення - це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок «M»), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення; повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача.

За змістом п. 99 Правил рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці 4 пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї.

Таким чином, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу у виконавчому провадженні постанови про повернення виконавчого документа є квитанція про відправлення та повідомлення про вручення рекомендованого листа.

Однак, суд констатує, що матеріали справи не містять доказів вручення ОСОБА_1 постанови державного виконавця від 18 грудня 2017 року про повернення виконавчого листа.

З огляду на те, що рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.05.2011 року про стягнення заборгованості з КС «Мрія» на користь ОСОБА_1 не виконано, виданий судом на підставі цього рішення виконавчий лист на виконанні не перебуває, його оригінал втрачено під час пересилання з виконавчої служби до гр. ОСОБА_1 не з вини стягувача, а також враховуючи те, що відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час вчинення виконавчої дії) належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом з направленням його оригіналу є виключно рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення стягував, яке відсутнє в матеріалах справи, а також враховуючи те, що ОСОБА_1 дізналася про повернення їх виконавчого листа 21.08.2019 року, а із заявою про видачу його дубліката звернулося 10 жовтня 2019 року, тобто в межах річного строку, передбаченого ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час набрання законної сили судовим рішенням, на підставі якого був виданий виконавчий лист), суд приходить до переконання, що заява про видачу дубліката виконавчого листа є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 260, 261, 354, ч.1 п.17.4 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участю боржника Кредитної спілки «Мрія», заінтересованої особи відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Закарпатській області про видачу дубліката виконавчого листа задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа № 2-193/11 за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Мрія» про стягнення боргу за договором депозиту в розмірі 71024,20грн., суму сплачених позивачем витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30грн. та 710,25грн. судового збору.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в 15 денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.Й. Данко