РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на двохкімнатну квартиру,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на двохкімнатну квартиру звернулась ОСОБА_1 .

В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримали, просять суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 57,1 кв.м., житловою площею 35,7 кв.м. (розмір частки 1).

В судове засідання відповідач не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_1 57/100 частин квартири АДРЕСА_1 .

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні договором дарування від 06 травня 2000 року, посвідченого Кострикіним В.І., приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за 1375 з якого вбачається, що ОСОБА_3 «даритель» та ОСОБА_1 «обдарована» уклали цей договір про нижченаведене:

п.1. Даритель подарував, а обдарована прийняла в дар належну Дарителю на праві приватної власності 57/100 частин квартири АДРЕСА_1 .

Станом на момент укладення договору дарування квартира АДРЕСА_1 перебувала на обліку ЖКП «Паркове» як службова, 43/100 частки якої не було приватизовано та яка належала на праві користування відповідачу по справі ОСОБА_2 .

З дослідженого в судовому засіданні Розпорядження міського голови від 15 березня 2001 року №511-Р про перепланування та переобладнання житлових приміщень, п.3 погоджено реконструкцію квартири АДРЕСА_2 в якій проживає ОСОБА_2 , відповідно з розробленим проектом. Загальна площа квартири буде становити 101,5 м.кв., житлова 70,2 м.кв.

З дослідженого в судовому засіданні витягу з розпорядження міського голови від 15 червня 2001 року вбачається, що погоджено реконструкцію частини квартири АДРЕСА_1 в якій проживає ОСОБА_2 відповідно до розробленого проекту. Загальна площа квартири буде становити 48,03 м.кв., житлова 34,18 м.кв. Пункт 3 розпорядження міського голови від 15.03.2001 року №511-Р відмінити.

З дослідженого в судовому засіданні витягу з рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради від 16 січня 2007 року №9 Про розгляд звернень громадян, підприємств та організацій міста з житлових питань вбачається, що п.18 виключено з числа службових квартир ЖКП «Паркове» 3-кімнатну квартиру АДРЕСА_1 житловою площею 34,1 кв.м. Основним квартиронаймачем даної квартири вважати ОСОБА_2 .

З дослідженого в судовому засіданні розпорядження міського голови від 11 грудня 2007 року №2251 Про присвоєння нумерації квартирі будинку АДРЕСА_2 вбачається, що в зв`язку з розподілом особових рахунків в 1985 році частині квартири АДРЕСА_2 , що займає ОСОБА_2 на АДРЕСА_2 присвоїти АДРЕСА_3 ). Загальна площа квартири 48,3 кв.м., житлова 34,1 кв.м.

З дослідженого в судовому засіданні повідомлення начальника ЖКП «Паркове» від 18 грудня 2007 року №01-3/753 вбачається, що ЖКП «Паркове» повідомляє, що згідно розпорядження міського голови від 11 грудня 2007 року за №2251-р частині квартири АДРЕСА_2 , що займає ОСОБА_2 присвоєно номер 3, квартира окрема, житлова площа становить 34,1 кв.м., загальна 48,3 кв.м.

Відповідно до відомостей, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14 лютого 2017 року за ОСОБА_2 було здійснено державну реєстрацію права приватної власності на квартиру АДРЕСА_4 , загальною площею 48,3 кв.м., житловою площею 33,9 кв.м.; свідоцтво про право власності, серія та номер: б/н, виданий 08.02.2017, видавник: управління ЖКГ виконавчого комітету Рівненської міської ради наказ №26 від 08.02.2017.

Тобто, квартира АДРЕСА_5 , загальною площею 48,3 кв.м., житловою площею 33,9 кв.м. є окремим об`єктом нерухомого майна, якому присвоєно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна та належить відповідачу по справі на праві приватної власності.

Як пояснила в судовому засіданні позивач, право власності відповідачки на вказану вище квартиру нею визнається та не оспорюється.

Квартира АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності відповідачці, як окремий об`єкт нерухомого майна виникла в результаті реконструкції частини квартири АДРЕСА_2 , а саме належної відповідачці частки 43/100.

Державна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_3 була проведена за ініціативою відповідачки поза процедурою виділу частики із майна, що є у спільній частковій власності, що призвело до порушення законних інтересів позивачки.

Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч.4 ст.364 ЦК України договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків будівель, споруд, іншого нерухомого майна визначений Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року №55.

Відповідно до п.1.2. вказаної інструкції поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна або висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна.

Як було встановлено в судовому засіданні між сторонами договір про виділ у натурі частки з нерухомого майна, обов`язковість укладення якого передбачена частиною 4 статті 364 ЦК України не укладався. Крім того, не складався Висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна.

Однак, відповідачкою було проведено реконструкцію належної їй частини квартири АДРЕСА_2 , частка якої становила 43/100 та в подальшому за її зверненням було здійснено державну реєстрацію права власності на реконструйовану частину квартири, як на окремий об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_5 . Внаслідок таких дій, єдиним фактичним власником квартири АДРЕСА_2 у вказаному будинку залишилась позивач.

Згідно правовстановлюючих документів, зокрема з вище дослідженого в судовому засіданні договору дарування від 06 травня 2000 року вбачається, що квартира АДРЕСА_2 належить позивачці на праві спільної часткової власності, а розмір частки становить 57/100. Проте, станом на даний час відомості у наявних правовстановлюючих документах щодо права власності на квартиру АДРЕСА_1 є некоректними, оскільки вказана квартира належить на праві власності одній особі позивачу по справі. Правовстановлюючі документи, які б підтверджували припинення спільної часткової власності позивачки та виникнення у неї особистої власності на квартиру АДРЕСА_6 у вказаному будинку відсутні, оскільки єдиним документом, який би посвідчував набуття права особистої власності на об`єкт нерухомого майна, з якого була виділена в натурі частка, є відповідний договір між співвласниками такого майна, який між сторонами не укладався.

У зв`язку з тим, що з ініціативи відповідачки було здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3 всупереч встановленій законом процедурі виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності, станом на даний час позивачка для здійснення за собою державної реєстрації права особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_7 не може надати державному реєстратору передбачені чинним законодавством документи, а саме договір про виділ частки з об`єкта нерухомого майна. Державні реєстратори, як суб`єкти владних повноважень, діючи відповідно до статті 19 Конституції України, не можуть здійснити державну реєстрацію права власності без надання заявником документів необхідного обсягу та змісту, встановленого чинним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Неможливість здійснити державну реєстрацію права особистої приватної власності за позивачкою на квартиру АДРЕСА_1 в позасудовий спосіб внаслідок дій відповідача вказує на те, що офіційне визнання і підтвердження державою такого права не реалізується.

Відсутність можливості здійснити державну реєстрацію права особистої власності на квартиру АДРЕСА_2 у вказаному будинку за позивачкою залишає в силі правовий режим права спільної часткової власності, а отже порушує її право особистої власності.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, а тому вони підлягають до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,263,264,265,268,273,354 ЦПК України, ст.ст.364 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на двохкімнатну квартиру задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 57,1 кв.м., житловою площею 35,7 кв.м. (розмір частки 1).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає АДРЕСА_8 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає АДРЕСА_9 .

Суддя :