МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2020 р. Справа №370/1528/19

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., при секретарях Левківському С.В. та Захарченко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у залі суду у смт Макарів Київської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Макарівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів на дитину,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі-відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Макарівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів на дитину.

В обгрунтування позову вказала, що 26.06.2003 р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, який у 2005 році було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За рішення Менського районного суду Чернігівської області від 26.04.2006 року з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_4 стягуються аліменти. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Батько дитини протягом 14 років ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться його життям, станом здоров`я, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, участі у вихованні не приймає, не дає згоди на виїзд дитини за кордон, чим порушує права та свободи вільного волевиявлення та пересування. Також, не дає їй можливості забезпечити повноцінний відпочинок дитини в країнах ближнього та дальнього зарубіжжя, за для підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану її здоров`я, фізичного, духовного та морального розвитку, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обов`язків.

Орган опіки та піклування Макарівської РДА надав свій висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Окрім того, позивач посилаючись на те, що майнове становища відповідача на даний час поліпшилося, тому вважає, що присуджений до стягнення розмір аліментів підлягає збільшенню з «1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, з моменту пред`явлення даного позову і до повноліття дитини» на «1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, з моменту пред`явлення даного позову і до повноліття дитини».

Тому враховуючи викладене позивач просить:

-позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на її користь на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, з моменту пред`явлення даного позову і до повноліття дитини;

-стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 08.07.2019 року позов ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24.09.2019 року, яке неодноразово відкладалось. Також, вказаною ухвалою встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України, а третій особі строк для подачі письмових пояснень щодо позову або відзиву.

Копію ухвали суду від 08.07.2019 р. та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 19.10.2019 р. та 04.11.2019 р. від нього надійшов відзив разом із доказами надсилання його позивачу, який подано у строк встановлений судом та прийнятий до матеріалів справи. У відзиві просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, справу розглянути за його відсутності.

03.12.2019 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, яка прийнята судом та долучена до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 04.12.2019 р. підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті на 17.01.2020 р., яке відкладено на 13.02.2020 р.

Від представника позивача ОСОБА_5 надійшла заява про підтримання позовних вимог ОСОБА_1 , просила їх задовільнити у повному обсязі, здійснити розгляд справи за її відсутності.

У судове засідання 13.02.2020 р. належним чином повідомлений відповідач ОСОБА_2 не з`явився. Подане 11.02.2020 р. клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з неможливістю подачі ним заперечень щодо відповіді на відзив поданої позивачем, через її неотримання, судом відхилено, оскільки позивачем подано підтвердження надсилання на його адресу вказаної відповіді на відзив.

Від представника третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника служби, вказавши про підтримання позовних вимог ОСОБА_1 .

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Сторони у справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

26.04.2006 року Менським районним судом Чернігівської області у справі №2-375/06 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів було винесене рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 17.04.2006 року і до повноліття дитини (а.с. 10).

Неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно довідки №2594 від 07.09.2018 р. Макарівської селищної ради, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 5-6, 11).

Згідно Акту обстеження житлових умов від 26.11.2018 р., позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 . За вказаною адресою разом з нею проживають її діти: син ОСОБА_3 , 2004 р.н. та донька ОСОБА_6 , 2009 р.н. (а.с. 12).

Згідно характеристики зі школи, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в Броварській спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів №7 у 8-Б класі. До навчання відноситься дооре, має бажання вчитися. Школу відвідує регулярно, пропускає уроки тільки по поважній причині. На уроках уважний, намагається засвоїти матеріал по ходу пояснення та біля дошки. Має добрий загальний розвиток. Володіє учбовим матеріалом на високому та достатньому рівні. У школі веде себе спокійно, врівноважено. З повагою ставиться до старших. До своїх класних обов`язків відноситься серйозно, завжди їх вчасно та добре виконує. Часто приймає участь в різних заходах, походах та святкуваннях. З класним колективом у ОСОБА_4 добрі відносини. Він має багато друзів серед учнів, користується авторитетом серед товаришів. Мама ОСОБА_7 зацікавлена в навчанні сина. Вона регулярно здійснює контроль за успішністю та поведінкою хлопця. Регулярно відвідує батьківські збори. Вдома для навчання створені всі необхідні умови. Батько ОСОБА_7 вихованням сина не займається. Школу за всі роки навчання хлопця не відвідував (а.с. 13).

Згідно інформації ТОВ «Приватна загальноосвітня школа І-ІІІ ступеня «Фортуна» від 19.03.2019 р. встановлено, що за період навчання у вище згаданій школі з 2011 року по 2015 рік ОСОБА_3 зарекомендував себе як старанний та дисциплінований учень. Мав хороший фізичний і розумовий розвиток. Підтримував дружні стосунки з однокласниками, користувався авторитетом серед товаришів. Відвідував систематично всі уроки та гурткові заняття в школі. За період навчання в школі ОСОБА_4 , класний керівник, ОСОБА_8 , фактично не зустрічалася і не спілкувалася з батьком ОСОБА_2 , так як він не цікавився та не займався на цей час вихованням сина. Вихованням дитини займалася мама, ОСОБА_1 . Вона постійно цікавилася навчанням хлопчика, приймала активну участь у житті класу, регулярно відвідувала батьківські збори. До всіх прохань та побажань вчителів відносилася відповідально, добросовісно (а.с. 14).

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Макарівської райдержадміністрації від 25.04.2019 року, протокол №03 розглянуто заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15-16).

Також судом встановлено, що на підтвердження своїх обгрунтувань у позові щодо поліпшення майнового становища відповідача, позивачем надано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.05.2019 р., з якої вбачається, що ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 (дата державної реєстрації 17.06.2016), земельної ділянки площею 0,0603 га, за адресою: АДРЕСА_4 (дата державної реєстрації 05.03.2015), адмінбудівлі з прибудовами А-1А-1а-1 (розмір частки: 30/100), за адресою: АДРЕСА_4 (дата державної реєстрації 23.04.2013) (а.с. 17-18).

Щодо відповідача слід вказати наступне.

Згідно інформації Відділу реєстрації Менської міської ради відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 з 26.11.2018 р. по теперішній час (а.с. 24).

З відзиву відповідача ОСОБА_2 та доданих до нього доказів на підтвердження викладених ним обставин, судом встановлено наступне.

У відзиві відповідач заперечує викладені позивачем обставини щодо його ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина ОСОБА_4 . Вказує, що до 2015 року він постійно спілкувався із сином, забирав його до себе, про що свідчать фотокопії фотографій. Їздити до сина він не має фінансової можливості, оскільки має іншу сім`ю, малолітнього сина ОСОБА_9 , якому сім років, працює на двох роботах. На підтвердження вказаних обставин до відзиву подав копію свідоцтва про шлюб, про народження сина ОСОБА_9 , довідки з місць роботи.

Також відповідач у відзиві вказав, що на день народження сина завжди йому телефонував, і лише в цьому році він не підняв слухавки, що на мого думку є наслідком налаштування з боку позивачки сина проти нього. Вважає, що не бажання дитини спілкуватися з одним із батьків не свідчить про ухилення від виконання батьківських прав і не є підставою для позбавлення батьківських прав. Та обставина, що матеріальним забезпеченням дитини, її вихованням і розвитком займається матір, вважає, що це не свідчить про те, що він, як батько дитини не бажає брати участь у його вихованні.

У відзиві також посилавсь на те, що його син ОСОБА_4 був приписаний з ним з 30.01.2014 р. по 07.09.2018 р., на підтвердження подав копію будинкової книги.

Також, відповідач не визнає той факт, який стверджує позивач, що він нібито не дає згоди на виїзд дитини за кордон. Вказує, що до 2018 р. він щороку надавав дозволи, а в 2018 році надав такий дозвіл на три роки. Всі дозволи оформлялися у приватного нотаріуса Круць М.І. та які відповідач у відзиві просив витребувати у нотаріуса. Проте, в даному випадку, слід вказати, що у відповідності до вимог ст. 83 ЦПК України, відповідач повинен подати докази разом з поданням відзиву, а у разі неможливості самостійно надати докази (ч. 1 ст. 84 ЦПК України) вправі подати клопотання про витребування доказів.

Враховуючи те, що відповідачем не надано суду доказів того, що у нього виникли складнощі в отриманні доказів, а саме те, що він звертався до особи у якої вони знаходяться, проте йому їх не надали або відмовлено йому в їх наданні, тому вказане суд до уваги не приймає.

Щодо вимоги позивача про збільшення розміру аліментів, то в цій частині відповідач теж позов не визнав, вказавши, що позивачем не підтверджено факт його покращення матеріального становища.

Отже, оцінюючи в сукупності надані відповідачем докази, на підтвердження своїх заперечень, суд приходить до висновку, що викладені відповідачем у відзиві факти та додані на їх підтвердження докази, не спростовують вказаних позивачем обставин та наданих на їх підтвердження доказів.

У відповіді на відзив, позивач посилаючись на те, що відповідач пропустив строк для подачі відзиву, заяви на його продовження не подавав, тому просить залишити відзив відповідача та додані до нього документи без розгляду, вказавши при цьому що, її позовні вимоги є цілком обгрунтованими щодо наявності підстав для їх задоволення в повному обсязі.

В даному випадку слід вказати, що судом перевіривши строк подачі відповідачем відзиву, встановлено, що його подано у строк визначений судом та його прийнято до матеріалів справи.

Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами Сімейного Кодексу України, а саме ст. ст. 150, 164, 192 СК України.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Підставою позбавлення батьківських прав відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є ухилення батьками дитини від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Враховуючи викладене, судом було беззаперечно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої дитини, що підтверджується дослідженими доказами, а надані відповідачем докази не спростовують обставини викладених позивачем, а тому, враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що позов в частині позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його неповнолітнього сина ОСОБА_4 слід задовольнити.

Щодо вимоги позивача про збільшення розміру аліментів слід вказати наступне.

Як передбачено ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у встановленому порядку.

Як вже було встановлено судом, 26.04.2006 року Менським районним судом Чернігівської області у справі №2-375/06 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів було винесене рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 17.04.2006 року і до повноліття дитини.

Так, звертаючись до суду з вимогами про збільшення розміру аліментів, позивач просила збільшити їх розмір з «1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, з моменту пред`явлення даного позову і до повноліття дитини» на «1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, з моменту пред`явлення даного позову і до повноліття дитини».

В даному випадку вимога про збільшення розміру аліментів задоволенню не підлягає, оскільки зміна закону, яким установлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст. 192 СК України. Наведений правовий висновок висловлено КЦС ВС від 12.09.2018 року у справі №459/2181/17.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позивачем при подачі позову сплачений судовий збір у сумі 768,40 гривень, згідно квитанції № 20703901 від 14.05.2019 року, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 141, 265, 268, 354-355 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Макарівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів на дитину задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 судовий збір у сумі 768,40 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, через Макарівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 : адреса реєстрації АДРЕСА_5 , адреса фактичного проживання АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

ОСОБА_2 : АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Орган опіки та піклування Макарівської районної державної адміністрації: 08001, Київська обл., смт Макарів, вул. Д. Ростовського, 30.

Суддя А.В. Косенко