Справа № 243/9147/20
Провадження № 2/243/2791/2020
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі судді Проніна С.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з заявою про забезпечення позову, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , про стягнення боргу за договором позики від 27 грудня 2017 року в розмірі 13300 доларів США, що на день звернення до суду за офіційним курсом НБУ еквівалентно 373139,48 гривень, а також інфляційне збільшення боргу в розмірі 40137,46 гривень, 3% річних в розмірі 2621 гривень, а всього 439897,94 гривень. Вказаний борг ОСОБА_2 повинен був повернути у строк до 01 травня 2018 року, однак станом на момент звернення до суду, грошові кошти так і не повернуті. А тому просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно належно ОСОБА_2 , а саме трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , а також на все рухоме майно належне боржнику.

За наслідками розгляду відповідних матеріалів суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може суттєво ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Системним аналізом вказаних норм суддя приходить до висновку, що визначальним для можливості розгляду судом по суті заяви про забезпечення позову є наявність в провадженні суду позову, доцільність застосування обраного заявником заходу забезпечення позову, його співмірність із заявленими позивачем вимогами та обґрунтованість підстав, які б визначали його застосування.

Разом з тим, заявником в обґрунтування своїх вимог не надано доказів на підтвердження належності вказаного як рухомого так і нерухомого майна боржнику ОСОБА_2 , а також взагалі не зазначено яке саме рухоме майно йому належить, що позбавляє суд визначити належність боржника до даного майна, а тому жодним чином обмежувати право мирного володіння майном осіб, яких не стосуються спір, що виник між сторонами, є неприпустимо та буде непропорційним втручанням в право мирного володіння майном та порушенням статті 1 Першого протоколу до Конвенції, згідно якої, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги необґрунтованість вимог заявника про забезпечення позову, суддя приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні даної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду С.Г. Пронін