Справа №716/1948/20
У Х В А Л А

19.11.2020 суддя Заставнівського району Чернівецької області Стрілець Я.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Заставнівської районної державної адміністрації про надання дозволу на виїзд громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Заставнівська районна державна адміністрація про надання дозволу на виїзд громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків, в якій просить надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд з України в Сполучені Штати Америки малолітньої дитини ОСОБА_4 , 2011 р.н., без згоди та супроводу батька ОСОБА_3 , на період з 01.12.2020 по 01.09.2021.

Одночасно, в позовній заяві міститься клопотання представника позивача ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору із посиланням на положення п.7 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» відповідно до яких громадяни, які звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, звільняються від сплати судового збору.

Розглянувши дане клопотання, приходжу до висновку про неможливість його задоволення, з огляду на наступне.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI.

Як вбачається із змісту позовної заяви сторона позивача в якості обґрунтування правових підстав звільнення позивача від сплати судового збору посилається на положення п.7 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

За змістом п.7 ч.1 ст. 5 ЦПК України від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Однак, аналіз наведеної норми свідчить про те, що від сплати судового збору звільняються громадяни, які захищають у суді права та інтереси інших осіб, за умови, якщо останні мають пільги щодо сплати судового збору відповідно до законодавства.

Представництво інтересів іншої особи у суді відповідно до статті 59 ЦПК України не є абсолютною підставою для звільнення від сплати судового збору відповідно до пункту 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки закон не звільняє батьків, які звертаються в інтересах неповнолітньої дитини від сплати судового збору при зверненні до суду, за виключенням батьків дітей, пільги для яких встановлені пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Закон не відносить неповнолітніх дітей та батьків, які звертаються в їх інтересах, до категорії громадян, які звільняються від сплати судового збору, а тому позивач не вважається особою, яка звільняється від сплати судового збору на підставі пункту 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Вказана правова позиція викладена в ухвалі Верхового Суду від 15 січня 2018 року у справі №607/1046/17, постанові Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі №367/5983/16-ц та ухвалі Верховного Суду від 22 листопада 2018 року у справі №754/16008/17.

Таким чином, з урахуванням наведеної правової позиції та зважаючи на те, що позивачем при зверненні до суду не наведено мотивів застосування до неї положень п.7 ч.1 ст. 5 ЦПК України, приходжу до висновку, що посилання сторони позивача на наведені норми законодавства не відповідають предмету спору та не застосовуються в даних правовідносинах.

Окрім того, відповідно до положень ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. 2. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За нормами ч.ч. 1-3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, згідно зі ст. 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, законодавством визначено виключні підстави для звільнення від сплати судового збору.Суд відстрочує та розстрочує судові витрати, зменшує їх або звільняє від їх оплати при наявності беззаперечних доказів, які підтверджували б матеріальний стан платника.

При цьому вищевказані положення закону передбачають, що звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком і застосовується у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів позовної заяви представником позивача заявлена лише вимога про звільнення від сплати судового збору та не надано належних доказів, які б свідчили про неможливість оплати позивачем судового збору у визначеному законом розмірі на даний час.

Таким чином, проаналізувавши вищенаведені норми законодавства та встановлені обставини у їх сукупності, приходжу до висновку, що підстави, передбачені ст.136 ЦПК України, п.7 ч.1 ст.5 та ст.8 Закону України «Про судовий збір» для звільнення від сплати судового збору, відсутні, а відтак вважаю за необхідне відмовити представнику позивача в задоволенні її клопотання.

Водночас, позивач не обмежена у своєму праві повторно звернутись до суду з таким клопотанням, надавши відповідні документи.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 19, 83, 133, 136, 175, 177 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Стрілець Я.С.