Дата документу 12.11.2020 Справа № 314/1909/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/1909/19 Головуючий у 1-й інстанції: Кіяшко В.О.
Провадження №22-з/807/189/20 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткова)

12 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді - доповідача суддів: Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Фофанова Ярослава Леонідовича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, зміну способу їх стягнення, стягнення додаткових витрат на утримання дитини, пені за несплату аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, зміну способу їх стягнення, стягнення додаткових витрат на утримання дитини, пені за несплату аліментів.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 березня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, зміну способу їх стягнення, стягнення додаткових витрати на утримання дитини, пені за несплату аліментів, відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_1 , адвокат Фофанов Ярослав Леонідович, подав апеляційну скаргу.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 03 вересня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Фофанова Ярослава Леонідовича, задоволено частково.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 березня 2020 року у цій справі в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, неустойки (пені) за порушення строків сплати аліментів скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, неустойки (пені) за порушення строків сплати аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі - 5535,00 грн, неустойки (пені) за порушення строків сплати аліментів в розмірі - 4091,67 грн.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату професійної правничої допомоги, понесені під час апеляційного перегляду в розмірі 1300,00 грн.

14 вересня 2020 року, засобами поштового зв`язку, представник ОСОБА_1 , адвокат Фофанов Ярослав Леонідович, звернувся до Запорізького апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу по справі №314/1909/19. (т.3 а.с. 125-156).

В обґрунтування поданої заяви адвокат вказував, що у зв`язку з тим, що постановою Запорізького апеляційного суду від 03 вересня 2020 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та частково скасовано рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 березня 2020 року, ОСОБА_1 має право на компенсацію понесених витрат на правничу допомогу, які вона понесла в рамках судового розгляду справи в Вільнянському районному суді Запорізької області на загальну суму 5125,64 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_2 понесені ОСОБА_1 витрати за надану адвокатом Фофановим Ярославом Леонідовичем правничу допомогу в розмірі 5125,64 гривень, в рамках судового розгляду справи в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В порядку ч.4 ст. 270 ЦПК України, учасники справи в судове засідання не викликалися.

Оскільки судом апеляційної інстанції справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, тому дана заява про ухвалення додаткового рішення, колегією розглядається в порядку письмового провадження.

Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 статті 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до висловленої Верховним Судом позиції у постанові від 09 липня 2019 року по справі № 923/726/18, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, адвокат Фофанов Я.Л. фактично ставить питання про стягнення з ОСОБА_2 понесені ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5125,64 грн в суді першої інстанції.

При цьому, він вважає, що ці судові витрати понесені ОСОБА_1 в суді першої інстанції, підлягають стягненню з ОСОБА_2 , оскільки про стягнення таких витрат він прохав в апеляційній скарзі.

Водночас, зі змісту апеляційної скарги, вбачається, що адвокатом Фофановим Я.Л. ставилося питання про стягнення з ОСОБА_2 понесені ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, попередньо в розмірі 5 000,00 грн.

З протоколу судового засідання від 16 березня 2020 року, вбачається, що ні позивачкою ОСОБА_1 , ні її представником адвокатом Фофановим Я.Л. до закінчення судових дебатів, як це встановлено ч.8 ст. 141 ЦПК України, доказів щодо понесених витрат на професійну правничу допомогу в ході розгляду справи в суді першої інстанції, не надавалося. Окрім цього, до закінчення судових дебатів заяви про подачу доказів, що підтверджують розмір витрат на правничу допомогу в ході розгляду справи в суді першої інстанції , протягом п`яти днів після винесення рішення, зроблено не було. (т.3 а.с. 5-6).

Оскільки докази про розмір витрат, які позивачка сплатила у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції не були подані до закінчення судових дебатів, як і не було зроблено заяви про подачу таких доказів протягом п`яти днів після після ухвалення рішення суду, а в апеляційній скарзі ставилося питання про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для стягнення на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5125,64 грн, понесених нею в ході розгляду справи в суді першої інстанції.

Усе вищевикладене обумовлює відсутність підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 , адвоката Фофанова Ярослава Леонідовича про стягнення витрат за надану правничу допомогу в ході розгляду справи в суді першої інстанції, у зв`язку з чим, керуючись статтями 141,270,367 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Ухвалити додаткову постанову, якою відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 , адвоката Фофанова Ярослава Леонідовича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , адвоката Фофанова Ярослава Леонідовича на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, зміну способу їх стягнення, стягнення додаткових витрат на утримання дитини, пені за несплату аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий, суддя Суддя Суддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Маловічко С.В.