ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 листопада 2020 року

м. Харків

Справа № 638/4973/20

Провадження № 22-ц/818/5009/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Хорошевського О.М.,

суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу заапеляційною скаргою ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 липня 2020 року, постановлене суддею Подус Г.С., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу,

УСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути на його користь з ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн щодо визначення винної особи у ДТП, а також по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.12.2019 року в м. Харкові, по вул. Дерев`янка, 25, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля KIA Cerato, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу CHERY Amulet, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 10.01.2020 року між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Мазепа та партнери» було укладено договір про надання професійної правничої допомоги(надалі - Договір). За дорученням позивача Адвокатське об`єднання «Мазепа та партнери» представляло інтереси ОСОБА_1 , надаючи послуги професійної правничої допомоги, щодо визначення винної особи у зазначеній ДТП, а також по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , справа розглядалась у Дзержинському районному суді м. Харкова. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.02.2020 року по справі №638/598/20 відповідача визнано винною у зазначеній ДТП. Постанова набрала законної сили 03.03.2020 року. Загальна вартість наданих Адвокатським об`єднанням «Мазепа та партнери» позивачу послуг з професійної правничої допомоги склала 7500,00 грн.

Під час надання послуг з професійної правничої допомоги, за Договором АО «Мазепа та партнери» були надані консультації, виїзд та огляд місця ДТП (з перевіркою замірів зазначених у план-схемі ДТП), в порядку збирання доказів, для порівняння правильності складання план-схеми ДТП, огляд автомобіля CHERY Amulet, державний номерний знак НОМЕР_2 , щодо з`ясування характеру пошкоджень транспортного засобу, для визначення обставин та механізму ДТП, в порядку збирання доказів, та проведення транспортно-трасологічної та автотехнічної експертиз, досудовий аналіз справи, ознайомлення з матеріалами судової справи, участь у судових засіданнях. Позивач зазначив, що під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , з боку відповідача та її представників постійно відбувався психологічний моральний тиск на ОСОБА_1 . Також, позивач та його адвокат були вимушені спілкуватись з медичним консультантом ОСОБА_4 .

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 липня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, просить рішення скасувати, ухвалити нове , яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що позовна заява містить технічну помилку, щодо застосування правил ст. 1166 ЦК України.

Вважає, що у разі звернення особи за захистом та/або представництва своїх прав та інтересів саме до адвоката, а не іншого спеціаліста в сфері юриспруденції, право на відшкодування відповідних витрат гарантується Законом.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Переглядаючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з безпідставності посилань позивача на ст. 1166 ЦК України, оскільки витрати на правничу допомогу не є майновою шкодою. Способами відшкодування майнової шкоди за ст. 16 та 22 ЦК України є відшкодування збитків або інший спосіб, зокрема, в натурі. Витрати на правову допомогу не є збитками у розумінні ст. 22 ЦК України, не мають обов`язкового характеру та ознак збитків. Позивачем не доведено прямого причинного зв`язку між ДТП та витратами на правову допомогу. Щодо витрати на оплату послуг адвоката у цивільній справі №638/4973/20 у розмірі 7 000 грн, то такі витрати не є необхідними та співмірними зі складністю справи та наданими адвокатом послугами.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції.

Постановою Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у п. 2 роз`яснено, що згідно із главою 8 розділу I ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується виключно ЦПК. Зазначені витрати не є збитками в розумінні статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), не входять до складу ціни позову і не можуть стягуватися як збитки.

За своєю правовою природою витрати на правову допомогу, що ґрунтуються на договірних відносинах, можуть бути відшкодовані виключно у спосіб, передбачений процесуальним законодавством.

Витрати, зокрема, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката є такими, що понесені особою у зв`язку із реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді певної справи у суді. Такі витрати процесуальним законом віднесено до судових витрат, вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом; їх не можна визнати збитками чи шкодою у розумінні положень цивільного законодавства України й вони не можуть бути стягнуті за позовною вимогою в іншому провадженні.

Аналогічну правову позицію закріплено у постановах Верховного Суду України від 20.05.2009 у справі № 6-3261св08, від 27.01.2010 у справі № 6-11633св09, від 03.02.2010 у справі № 6-15773св09.

У пункті 6.19 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18 зазначено, що за висновками Великої Палати Верховного Суду процесуальні витрати, понесені у судовому провадженні, не є збитками, що можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову; такі витрати розподіляються виключно за правилами, встановленими процесуальним законодавством (пункт 29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 462/6473/16-ц за провадженням № 14-400 цс 18, пункт 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 688/2479/16-ц за провадженням № 14-447цс19, пункт 20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 489/5045/18 за провадженням № 14-191 цс 19).

Отже, витрати, пов`язані із наданням правової допомоги (оплата послуг адвоката) не є тотожними реальним збиткам (грошовій вартості втраченого майна та додаткових витрат на його відновлення) та не набувають відповідних ознак унаслідок нереалізації права на їх відшкодування у передбаченому законом порядку.

Законодавством не передбачено правових підстав для ототожнення витрат на правову допомогу і шкоди (збитків) у розумінні положень чинного законодавства.

Крім того, як зазначено у апеляційній скарзі вимоги щодо застосування правил ст. 1166 ЦК України є технічною помилкою при складанні позовної заяви.

Відповідно до ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог , а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду не підлягає.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді: І.В. Бурлака

В.Б. Яцина

Повне текст постанови складено 20 листопада 2020 року.