Справа № 240/84/16-ц
Номер провадження № 6/933/1/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року смт Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Шинкаренко А.І.,

за участі секретаря судового засідання - Пліскачової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Олександрівка цивільну справу за заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», про видачу дубліката виконавчого листа, та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

15.01.2020 року до Олександрівського районного суду Донецької області надійшла заява Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», про видачу дубліката виконавчого листа, та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 30 березня 2016 року було задоволено позовні вимоги, та стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", заборгованість за кредитним договором № KTНЗАN02810076 від 10 липня 2008 року, станом на 02 листопада 2015 року, в сумі 68287,38 грн.

Постановами державного виконавця відділу ДВС Олександрівського районного управління юстиції від 26.05.2016 року, було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 240/84/16-ц від 06.05.2016 року, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», заборгованості у розмірі 68287,28 грн., а також, судового збору у розмірі 1378,00 грн. (справа № 240/84/16).

Потім, постановою державного виконавця відділу ДВС Олександрівського районного управління юстиції від 29.09.2016 року, було закінчено виконавче провадження, оскільки боржник працює у ТОВ «Завод СТЕКО» (м. Дніпро), що за територіальністю підпорядковується Амур-Нижньодніпровському ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, та виконавчий лист було направлено їм на виконання.

Оскільки, виконавчі листи, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 68287,38 грн., та суми судового збору у розмірі 1378,00 грн., були пред`явлені не за місцем виконання, тому, державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ, було повернуто вказані виконавчі листи без виконання.

Проте, заявник зазначає, що виконавчі листи вони не отримували, крім того, у зв`язку з тривалим процесом передачі документів, строк на пред`явлення виконавчого документа до виконання було пропущено. Таким чином, заявник вимушений звернутись до суду із даною заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду заяви повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили, проте, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про видача дубліката виконавчого листа.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в силу положень ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом було встановлено, що рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 30 березня 2016 року було задоволено позовні вимоги, та стягнуто зі ОСОБА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", заборгованість за кредитним договором №KTНЗАN02810076 від 10 липня 2008 року, станом на 02 листопада 2015 року, в сумі 68287,38 грн..

За вказаним рішенням, було видано виконавчий лист №240/84/16-ц , який надіслано на адресу ПАТ КБ «ПриватБанк», та отримано 12.05.2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 98).

Постановами начальника відділу ДВС Олександрівського РУЮ від 26.05.2016 було відкрито виконавче провадження про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк", заборгованість за кредитним договором №KTНЗАN02810076 від 10 липня 2008 року, станом на 02 листопада 2015 року, в сумі 68287,38 грн., а також, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. (ВП №51243930, ВП №51243783) (а.с. 101-105).

29.09.2016 року постановою заступника начальника Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області виконавчі листи було направлено за місцем роботи боржника, за територіальтністю - до Амур-Нижньодніпровського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області.

31.10.2019 року Олександрівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надіслав на адресу АТ КБ «ПриватБанк» повідомлення, з якого вбачається, що на примусовому виконанні виконавчі провадження №№ 51243930, 2, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк", заборгованість за кредитним договором (справа №240/84/16-ц) не перебувають, оскільки постановою від 29.09 2016 року було закінчено виконавче провадження, та 03.10.2016 року виконавчі листи направлені до Амур-Нижньодніпровського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, за місцем роботи боржника.

Як вбачається з відповіді Амур-Нижньодніпровського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 13.12.2019 року, на їх адресу 12.01.2017 року надійшло два виконавчих листи по справі №240/84/16-ц від 06.05.2016 року, виданих Олександрівським районним судом Донецької області від 30 березня 2016 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк", заборгованість за кредитним договором у розмірі 68287,38 грн. та стягнення судових витрат у розмірі 1378,00 грн. Вивчивши документи, державним виконавцем Левченком Р.С., було повернуто вказані документи без виконання, у зв`язку з тим, що вони пред`явлені не за місцем виконання.

Як пізніше було з`ясовано, АТ КБ «ПриватБанк» вказані виконавчі листи не отримував, тому, можна їх вважати такими, що були втрачені при пересилці.

Крім того, судом було здійснено перевірку в автоматизованій системі виконавчих проваджень в АСВП, згідно результату пошуку, станом на 25.02.2020 року, відсутні будь-які виконавчі провадження, стягувачем якого зазначено - АТ КБ "ПриватБанк", а боржником - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До того ж, відповідачем не надано доказів, щодо стягнення з нього коштів за кредитним договором №KTНЗАN02810076 від 10 липня 2008 року, станом на 02 листопада 2015 року, в сумі 68287,38 грн.

Таким чином, було встановлено, що виконавчий лист по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, фактично втрачено.

Відповідно до п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Так, оригінал виконавчого листа вважається втраченим коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або подання державного виконавця, в залежності від того, хто втратив оригінал виконавчого документа.

При цьому, заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено та відповідно підтвердити їх доказами.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу, у зв`язку з його втратою, заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

За таких обставин суд вважає за необхідне заяву про видачу дублікату виконавчого листа задовольнити, видати дублікат виконавчого листа, оскільки оригінал втрачено, рішення не виконано і не втратило своєї законної сили.

Стосовно вимог заяви про поновлення строків пред`явлення виконавчих документів до виконання варто вказати наступне.

Пунктом 5 розділуXIII Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" (ЗУ від 02.06.2016 року від № 1404-VIII) передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Аналогічне положення містить ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", згідно якої стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Тобто, підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважні, об`єктивні причин пропуску такого строку.

Заявник обґрунтовує вимоги заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання тривалим процесом передачі документів від попереднього стягувача та пропущенням, у зв`язку з цим, терміну для пред`явлення листів до виконання.

Наведені заявником причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є підставою для поновлення цього строку.

Відповідно до статті 129 Конституції України рішення суду є обов`язковим до виконання.

Умовами ст. 371 ЦК України передбачено, що стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвеція») та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання статті 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків; таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства Права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 р. (п.40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975 р. п.36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29.07.1998 р., п.37).

Таким чином, враховуючи, що строки пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено стягувачем з поважних причин, їх слід повити.

До дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку (п.17.4 Перехідних положень ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист у даній справі дійсно було втрачено, у зв`язку з чим вимога заявника про видачу дублікату виконавчого листа підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, дану заяву слід задовольнити у повному обсязі.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 81, 371, п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», про видачу дубліката виконавчого листа, та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Поновити Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» строк для пред`явлення до виконання в органах виконавчої служби виконавчого листа, виданого Олександрівським районним судом Донецької області від 30 березня 2016 року по цивільній справі №240/84/16-ц, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", заборгованість за кредитним договором №KTНЗАN02810076 від 10 липня 2008 року, станом на 02 листопада 2015 року, в сумі 68287 ( шістдесят вісім тисяч двісті вісімдесят сім) гривень 38 коп.

Видати дублікат виконавчого листа на примусове виконання рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 30 березня 2016 року по цивільній справі №240/84/16-ц, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", заборгованість за кредитним договором № KTНЗАN02810076 від 10 липня 2008 року, станом на 02 листопада 2015 року, в сумі 68287 ( шістдесят вісім тисяч двісті вісімдесят сім) гривень 38 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому не було вручено ухвалу у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.І. Шинкаренко