Справа № 606/2822/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 лютого 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Марціцкої І.Б.

при секретарі Пасько І.Б.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Теребовля цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації, Служби у справах дітей Теребовлянської державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

Органу опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації, Служба у справах дітей Теребовлянської державної адміністрації звернулися в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що з відповідачі перебували у зареєстрованому шлюбі, який 09.11.2005 року був розірваний. Від спільного проживання у відповідачів народилися ОСОБА_3 2001 року народження, яка є повнолітньою та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 перебувала на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах в період 2010-2013 років. ОСОБА_4 навчається та перебуває на цілодобовому утриманні в Збаразькій санаторній ЗОШ-інтернаті І-ІІІ ст. Відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по утриманню та вихованню доньки ОСОБА_4 , не надають матеріальної допомоги, не цікавиться станом її здоров`я, фізичним розвитком, не проявляють піклування та турботи.

Представник позивача Служби у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації в судовому засіданні позовну заяву підтримала з підстав викладених у ній, та просить суд позовні вимоги задоволити.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подали.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення.

Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 23.01.2000 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 09.11.2005 року.

Від спільного проживання у сторін спору народились донька ОСОБА_3 2001 року народження, яка є повнолітньою та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції у Тернопільській області 26.11.2011 року, актовий запис №77.

Як вбачається із відповіді від 11.10.2019 року №198 виданої Збаражською санаторною ЗОШ-інтернат 1-3 ст. Тернопільської обласної ради, ОСОБА_4 навчається в Збаразькій санаторній загальноосвітній школі-інтернаті з 2013 року; батьки дівчинки, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не проявляють інтересу та не беруть участі у житті дитини; ОСОБА_4 проживає разом із бабусею ОСОБА_6 , 1965 р. н. у с. Романівка Теребовлянського району, бабуся дбає про матеріальне забезпечення ОСОБА_4 , цікавиться здоров`ям, шкільними справами дитини.

Як вбачається із заяви від 21.06.2010 року, ОСОБА_1 просить припинити її розшук, у зв"язку з тим, що вона поїхала з дому сама з власної волі, через те, що не хоче проживати разом із своїми родичами через сімейно - побутові причини, та вказала, що проживає в АРК Крим, Красногвардійського району с. Мендєлеєвка і додому планує повернутись в жовтні місяці 2010 року.

Згідно іноформації наданої Управлінням соціального захисту населення Цюрупинської РДА Херсонської області від 24.04.2014 року №2-4/1531, за результатами розгляду особової справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , але проживає - АДРЕСА_2 та має склад сім`ї : батько дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , старші двоє дітей ОСОБА_3 2001 р.н. та ОСОБА_4 2005 р.н. (зі слів заявниці) проживають та знаходяться на утриманні у батьків ОСОБА_1 у м. Теребовля. ОСОБА_1 з 01.09.2013 р. перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Цюрупинської районної державної адміністрації, як отримувач допомоги по вагітності та пологам непрацюючим жінкам, з 01.11.2013 року отримує державну одноразову допомогу при народжені дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Як вбачається із довідки виданої Виноградівською сільською радою Цюрупинського району Херсонської області від 06.05.2014 року №526, ОСОБА_1 з 2013 року матеріально дітей не підтримувала і участі у їх вихованні не приймала, спілкування відбувалось по телефону, в з квітня 2014 року спілкування з матір"ю припинилося, в грудні 2013 року ОСОБА_1 приїжджала в Теребовлю, але змоги відвідати дітей не мала.

Відповідно до характеристики виданої Виноградівською сільською радою Цюрупинського району Херсонської області від 06.05.2014 року №527, ОСОБА_1 проживає на території ради близько 2 років у громадянському шлюбі з ОСОБА_7 , факт щодо покинутих ОСОБА_1 дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 став відомий у сільській раді відповідно до листа №08-23/562 від 28.04.2014 року Служби у справах дітей Цюрупинської районної державної адміністрації.

Відповідно до акту обстеження матеріально - побутових умов по АДРЕСА_1 від 10.02.2012 року встановлено, що мати ОСОБА_1 з лютого 2010 року не проживає за вищевказаною адресою, батько ОСОБА_2 стверджує що ОСОБА_4 не його донька, а тому він не бажає її утримувати, виховувати і не спілкується із дівчиною.

Згідно висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ОСОБА_2 стосовно дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 №02-1554/02-18 від 23.10.2019 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ОСОБА_2 стосовно дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зважаючи на те, що батьки не цікавляться життям дитини, її здоров"ям та навчанням, ухиляються від виконання обов"язків щодо виховання та утримання дитини. ОСОБА_4 перебувала на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах в період 2010-2013 років. У висновку вказано також, що ОСОБА_4 залишилася на утриманні бабусі по лінії матері ОСОБА_6 , яка проживає в с.Романівка Теребовлянського району, раніше працювала неофіційно, зараз періодично виїжджає на роботу в Польщу, влаштувала ОСОБА_4 у 2013 році на навчання в Збаразьку школу- інтернат, де вона ОСОБА_4 навчається та перебуває на цілодобовому утриманні, за період навчання дитина виявила себе здібною, активною, досягла високих результатів у спортивній діяльності, є чемпіонкою України з гирьового спорту у 2017 році, є старостою класу та головою учнівського самоврядування; за письмовими даними Збаразької школи-інтернату, батьки дівчинки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не проявляють інтересу та не беруть участі у житті дитини ОСОБА_4 ; дівчинка проживає з бабусею ОСОБА_6 , 1965 р.н., яка дбає про матеріальне забезпечення ОСОБА_4 , цікавиться її здоров`ям, шкільними справами.

Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно роз`яснень, викладених в цій Постанові ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.

Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Дитина має право бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. При визначенні найкращих інтересів дитини в кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним (ст.171 СК України)

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, в суд вважає, що відповідачі ОСОБА_1 свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки ОСОБА_4 , не цікавляться її станом здоров`я, фізичним та духовним розвитком, не надають матеріальної допомоги, у зв`язку з чим, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , необхідність умов для її нормального виховання та розвитку, вважає, що ОСОБА_1 слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідачів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 13, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 164, ст.165 Сімейного Кодексу України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 384,20 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 384,20 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Теребовлянським районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скаргана заочнерішення судувідповідачем подаєтьсяпротягом тридцятиднів здати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка