Справа № 682/3442/19
Провадження № 2/682/171/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі: головуючого судді Шевчука В.В., за участю секретаря Придачук Г.Л., представника позивача Жилюка О.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи втратившою право користування та виселення,

в с т а н о в и в:

20.11.2019 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи втратившою право користування та виселення.

Позов обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку з надвірними будівлями, розташований за адресою АДРЕСА_1 , що належить їй на праві власності, однак повною мірою користуватись своїм будинком позивач не може, оскільки в вищезгаданому будинку значиться зареєстрованим та проживає відповідач по справі, колишній чоловік онуки позивача. На прохання позивача ОСОБА_3 добровільно знятись з місця реєстрації та звільнити будинок відмовляється. Позивач зазначає, що відповідач вселився у будинок і набув права користування ним як член сім`ї , що є сервітутом. Оскільки шлюб між онукою позивача та відповідачем розірвано, підстав для проживання однією сімє`ю в будинку позивача ОСОБА_3 не має.

Позивач 20 січня 2020 року подала клопотання, в якому просить справу розглядати за її відсутності, так як за станом здоров`я вона не може прибути у судове засідання. Законні права та інтереси позивача в судовому засідання представлятиме адвокат Жилюк О.В. (а.с. 23).

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав. Вказує, що на момент подання позовної заяви, відповідач для позивача є чужою людиною та немає законних підстав для подальшого проживання у спірному будинку. Оскільки добровільно з реєстрації знятися відмовляється, позивач вимушена звернутися до суду.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, у судове засідання не з`явився.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно даних свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 від 11.03.2005, виданого Виконавчим комітетом Мухарівської сільської ради, ОСОБА_2 , є власником домоволодіння, що включає житловий будинок, хлів, хлів з літньою кухнею, по АДРЕСА_1 (а.с.5).

Згідно витягу Про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6705126 від 11.03.2005, ОСОБА_2 є власником вищезгаданого домоволодіння (а.с. 6).

Відповідно до довідки Берездівської сільської ради Славутського району Хмельницької області, виданої уповноваженому власнику будинку ОСОБА_2 , до складу сім`ї (зареєстровані в житловому будинку) входить 7 осіб, в тому числі і відповідач ОСОБА_3 (а.с. 7)

Згідно із рішенням Славутського міськрайонного суду від 09 жовтня 2019 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (онукою позивача) розірвано (а.с.8, 9).

Надаючи правову оцінку спірним відносинам суд враховує наступне.

Гарантування кожному права на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч.1 ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Статтею 47 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з п.п.1,2,5 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язаному з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна

Судом встановлено, що відповідач вселився у спірний будинок як член сім`ї позивача, оскільки був одружений із онукою позивача, які разом проживають у спірному будинку, а тому фактично набув права користування чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом.

На момент розгляду справи відповідач не є членом сім`ї позивача, а тому не має законних підстав для проживання за адресою АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 406 ЦК України, сервітут припиняється у разі припинення обставин, яка була підставою встановлення сервітуту. Згідно ч. 2, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

На момент розгляду справи відповідач не є членом сім`ї позивача, а тому не має законних підстав для проживання за адресою АДРЕСА_1 , що є істотною обставиною у розумінні ст. 406 ЦК України.

Отже, виходячи з характеру спірних відносин та доведення суду наявності у позивача права власності на житловий будинок, є підстави для задоволення позову щодо виселення відповідача, який не є членом сім`ї позивача та усунення перешкод в користуванні будинком, оскільки визначений позивачем спосіб захисту є правомірним та має за мету відновити порушенні права позивача.

Керуючись ст.ст. 321, 391, 405, 406 ЦК України, ст.ст.12, 141, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням по АДРЕСА_1 , та висилити ОСОБА_3 (проживає: АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 ) з житлового будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 768 грн.40 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчук В. В.