Провадження № 4-с/161/72/20
У Х В А Л А

11 листопада 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судового засідання Мельничук Т.Ю.

з участю представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку скаргу ОСОБА_2 на дії приватного виконавця , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась в суд зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича.

У своїй скарзі зазначає, що Луцьким міськрайонним судом Волинської області за результатами розгляду справи за позовом державного підприємства «СЕТАМ» до ОСОБА_2 було винесено рішення у справі №161/9077/19 від 12 листопада 2019 року, згідно з яким з ОСОБА_2 ухвалено стягнути на користь Державного підприємства СЕТАМ 133 543 грн. 84 коп., з яких: 92 050 грн. заборгованість за зберігання майна, 6658 грн.- три відсотки річних, 27 835 грн. 81 коп. - втрати від інфляції .

Волинським апеляційним судом, за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 , на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2019 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області - без змін.

Після розгляду справи судом апеляційної інстанції та набрання рішенням законної сили її представник звернулася до ДП СЕТАМ із заявою, в якій просила повідомити коли та за якою адресою вона може отримати транспортні засоби, придбані нею на електронних торгах.

У відповідь на цей лист її представником було отримано лист-відмову у поверненні майна.

ДП СЕТАМ відмовився повертати їй транспортні засоби, придбані на торгах. Таку відмову вважає необґрунтованою та протиправною, оскільки слід розмежовувати правовідносини стосовно обов`язку зберігача повернути майно та боргові зобов`язання, що виникли за наслідком ухвалення судового рішення. Наявна сума боргу жодним чином не повинна впливати на законне право власності особи та можливість отримати своє майно.

Відтак, ДП СЕТАМ штучно створена перешкода ОСОБА_2 в отриманні придбаного на прилюдних торгах майна.

17 серпня 2020 року нею було отримано лист від приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л., в якому містилась постанова про відкриття виконавчого провадження від 24.07.2020 року, у відповідності до якого виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області №161/9077/19 від 04.06.2020 року.

Тобто, місцем відкриття виконавчого провадження в даному випадку стала Полтавська область, незважаючи на те, що вона зареєстрована та проживає у місті Луцьку Волинської області. Їй на праві власності, крім транспортних засобів, що штучно протиправно утримуються ДП СЕТАМ на території Полтавської області належить нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 , нежитлове приміщення хлібзаводу, що знаходиться по АДРЕСА_2 . Також вона є власником транспортного засобу марки Фольксваген, модель Джетта 2008року випуску, що зареєстрований та фактчино перебуває на території міста Луцьк Волинської області.

Тобто, усе належне їй майно, в тому числі й найбільше вартісне нерухоме майно, знаходиться на території Волинської області. Натомість, транспортні засоби, за місцезнаходженням яких відкрито виконавче провадження на території Полтавської області, знаходяться проти її волі. Тобто, майно за місцезнаходженням якого відкрито виконавче провадження, знаходиться в іншої особи, а не в боржника, проти волі останнього. Відтак, місцезнаходження такого майна не повинно лягати в основу місця виконання судового рішення. З викладеного слідує, що дії ДП СЕТАМ, як стягувача та приватного виконавця спрямовані на штучну зміну місця вчинення виконавчих дій. В такому випадку, єдиним місцем перебування майна боржника та місцем проживання боржника є Волинська область.

Посилаючись на вищенаведене, заявник просить визнати протиправними дії приватного виконавця Полтавського виконавчого округу Скрипника Володимира Леонідовича, стосовно прийняття до виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.06.2020 р. №161/9077/19; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.07.2020 року щодо примусового виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.06.2020 р. №161/9077/19.

Приватний виконавець Скрипник В.Л. подав відзив, який мотивує тим, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 62645430, з примусового виконання виконавчого листа №161/9077/19 від 04.06.2020р., про стягнення з ОСОБА_2 і користь ДП «СЕТАМ» 133543 грн. 84 коп., з яких: 92050 грн. заборгованість за зберігання майна, 6 658 грн. три відсотків річних, 27835 грн. 81 коп. -втрати від інфляції. Примусове виконання будь-якого судового рішення розпочинається з подання стягувачем заяви про примусове виконання.

У заяві про примусове виконання рішення ДП «СЕТАМ» повідомило приватного виконавця, що боржнику на праві приватної власності належать транспортні засоби: вантажні автомобілі марки КрАЗ 255, світло-зеленого кольору, індикатор №610466, індикатор №255307308, індикатор №565127, індикатор №255Б1308200, індикатор №418546, у кількості 5 шт., які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 та перебувають на зберіганні у стягувача - ДП «СЕТАМ». Право власності на вищевказані транспортні засоби підтверджується актом державного виконавця про проведені електронні торги, протоколом проведення електронних торгів за лотом №149577.

До заяви про примусове виконання рішення суду стягувачем надано, зокрема, протокол проведення електронних торгів №14541 від 15.06.2016 року, копію постанови про заміну зберігача від 22.02.2016 р. та довідку ДП «СЕТАМ» про місцезнаходження майна від 20.07.2020р., відповідно до якої вищевказані транспортні засоби, що належать боржнику на праві приватної власності, розташовані за адресою: АДРЕСА_3 та перебувають на зберіганні у стягувача - ДП «СЕТАМ».

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2019 року у справі №161/9077/19, залишеним в силі постановою Волинського апеляційного суду від 12 травня 2020р., встановлено, що акт державного виконавця про проведені електронні торги надіслано переможцю ( ОСОБА_2 ) 15.08.2016р. та отримано останньою 29.08.2016р., що підтверджується реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції та витягом з офіційного сайту «Укрпошта».

Ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Оскільки стягувачем у відповідності до вимог чинного законодавства належним чином підтверджено та надано докази наявності майна у боржника ОСОБА_2 в межах виконавчого округу Полтавської області, то у приватного виконавця були відсутні підстави для повернення без прийняття виконавчого документа.

Виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» 24.07.2020 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62645430, про що повідомлено сторони у встановленому законом порядку.

Крім того, 27.07.2020 р. приватним виконавцем до Крюківського відділу ДВС у м.Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надіслано запит про надання копії акту державного виконавця про проведені електронні торги по лоту №149577 та щодо надання інформації про те, чи внесено переможцем ОСОБА_2 по лоту №149577 грошові кошти за придбане майно.

04.08.2020р., за вх. №4175, на адресу приватного виконавця надійшла відповідь Крюківського відділу ДВС у м.Кременчуці на відповідний запит, в якій повідомлено про те, що акт державного виконавця про проведені електронні торги від 08.07.2016року було направлено переможцю - ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_4 . Також виконавця повідомлено про те, що надати копію акту про проведені електронні торги від 08.07.2016р. неможливо, у зв`язку зі знищенням матеріалів виконавчого провадження.

Таким чином, наявність у боржника акту про проведені електронні торги, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, що перебуває у Полтавській області, не викликало сумніву. Щодо тверджень скаржника, що стосуються нібито «самовільно нарахованої ДП «СЕТАМ» суми заборгованості та штучно створених перешкод для ОСОБА_2 в отриманні придбаного на прилюдних торгах майна - не заслуговують на увагу, оскільки виходять за межі предмету скарги . За змістом Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не наділений повноваженням перевірки законності виконавчого документу та рішень, що були підставою для його видачі, а зобов`язаний лише прийняти рішення про відкриття виконавчого провадження, або повернення без прийняття виконавчого документу, та перевірити відповідність виконавчого документу вимогам, передбаченим ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, вказані обставини щодо суми заборгованості боржника перед ДП «СЕТАМ» та неотримання боржником придбаного на електронних торгах майна, що наразі перебуває на зберіганні у ДП «Сетам», є встановленими рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області, яке залишено в силі судом апеляційної інстанції, а тому є преюдиційними.

Ігнорування преюдиційних обставин свідчитиме про порушення не лише вимог процесуального закону, але й практики Європейського суду з прав людини щодо обов`язковості судових рішень, яка з огляду на вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини повинна застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, у рішеннях від 06.09.2005 р. у справі «Салов проти України», від 25.07.2002р. у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України», від 28.10.1999 р. у справі «Брумареску проти Румунії», Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової певності, який вимагає, крім іншого, щоб у випадках, коли суди винесли остаточне рішення з якогось питання, їхнє рішення не підлягало сумніву.

Той факт, що боржниця намагалась оскаржити в усіх інстанціях рішення суду про стягнення з неї заборгованості за зберігання майна, свідчить про відсутність в неї наміру добровільно виконувати зобов`язання зі сплати заборгованості. Натомість, наразі ОСОБА_2 шляхом недобросовісного використання передбачених законодавством механізмів намагається оскаржити законні дії виконавця та уникнути виконання рішення суду. При цьому, сам по собі факт існування заборгованості перед ДП «СЕТАМ» боржником не заперечується.

Доводи боржника про нібито наявність порушень з боку виконавця щодо підвідомчості при відкритті виконавчого провадження жодним чином не скасовують необхідність виконання боржником рішення суду.

Виконавець, в свою чергу, мав всі законні підстави для відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа, який пред`явлено стягувачем до виконання за місцезнаходженням майна боржника, що свідчить про відсутність порушень вимог законодавства, що стосуються місця виконання рішення.

Згідно ч. 8 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», особи, беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Таким чином, вважає вимоги скаржника необґрунтованими, безпідставними , а тому у відзиві просить відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_2 .

Від заінтересованої особи, державного підприємства «Сетам» (далі ДП СЕТАМ) надійшли письмові пояснення, згідно з якими ДП СЕТАМ вважає вимоги скаржника незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Посилається на те, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2019 року частково задоволено позов Державного підприємства «СЕТАМ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ДП «СЕТАМ» 133 543 грн. 84 коп., заборгованості за зберігання майна, три відсотки річних, та втрати від інфляції . На підставі вищезазначеного рішення приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. 24 липня 2020 року відкрито виконавче провадження № 62645430. Відповідно до частини першої статті 594 Цивільного кодексу України кредитор, який правомірно володіє річчю, що підлягає передачі боржникові або особі, вказаній боржником, у разі невиконання ним у строк зобов`язання щодо оплати цієї речі або відшкодування кредиторові пов`язаних з нею витрат та інших збитків має право притримати її у себе до виконання боржником зобов`язання.

Таким чином, придбане ОСОБА_2 , як переможцем електронних торгів за лотом № 149577, майно, а саме: вантажні автомобілі марки КрАЗ 255, світло-зеленого кольору, індикатор № НОМЕР_1 , індикатор №255307308, індикатор №565127, індикатор №255Б1308200, індикатор №418546, у кількості 5 шт., які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 та перебувають на зберіганні у стягувача - ДП «СЕТАМ», яке у даному випадку ніяким чином не порушило права скаржника та не вчинило жодних дій, які б свідчили про оспорювання будь-яких його прав чи свобод.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримала з підстав, наведених у ній.

Представник ДП «СЕТАМ» у своїх письмових поясненнях зазначив про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, подані учасниками справи докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, установив таке.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи з примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, встановленому законами України.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про державну виконавчу службу», працівники ВДВС зобов`язані сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав юридичних осіб та громадян, гарантованих Конституцією України та Законами України.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2019 року у справі № 161/9077/19, залишеним в силі постановою Волинського апеляційного суду від 12 травня 2020р., частково задоволено позов Державного підприємства «СЕТАМ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Державного підприємства «СЕТАМ» 133 543 грн. 84 коп., з яких: 92 050 грн. заборгованість за зберігання майна, 6658 грн.- три відсотки річних, 27 835 грн. 81 коп. - втрати від інфляції та 2 003 грн. 16 коп. - судовий збір.

Відповідно до частини першої статті 594 Цивільного кодексу України кредитор, який правомірно володіє річчю, що підлягає передачі боржникові або особі, вказаній боржником, у разі невиконання ним у строк зобов`язання щодо оплати цієї речі або відшкодування кредиторові пов`язаних з нею витрат та інших збитків має право притримати її у себе до виконання боржником зобов`язання.

Отже, майно, придбане ОСОБА_2 , як переможцем електронних торгів за лотом № 149577, а саме: вантажні автомобілі марки КрАЗ 255, світло-зеленого кольору, індикатор № НОМЕР_1 , індикатор № 255307308, індикатор № 565127, індикатор № 255Б1308200, індикатор № 418546, у кількості 5 шт., правомірно зберігаються на майданчику Полтавської філії ДП «СЕТАМ» до повного погашення ОСОБА_2 заборгованості перед стягувачем ДП СЕТАМ.

Згідно зі ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Нормами даного Закону, зокрема статтею 18, закріплено обов`язки і права виконавців під час здійснення ними виконавчого провадження.

Частиною 1 вказаної статті передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Примусове виконання будь-якого судового рішення розпочинається з подання стягувачем заяви про примусове виконання рішення суду.

Інструкцієюз організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 р., передбачено, що заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Судом встановлено, що 23.07.2020р. за вх. №4038 на адресу приватного виконавця надійшла заява ДП «СЕТАМ» про примусове виконання рішення суду, в якій стягувач просив прийняти до виконання виконавчий лист №161/9077/19 від 04.06.2020 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ДП «СЕТАМ» заборгованості за зберігання майна. Вищевказаний виконавчий документ пред`явлено стягувачем до виконання, за місцезнаходженням майна боржника, відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Як слідує з матеріалів справи, у заяві про примусове виконання рішення ДП «СЕТАМ» повідомило виконавця, що боржнику на праві приватної власності належать транспортні засоби: вантажні автомобілі марки КрАЗ 255, світло-зеленого кольору, індикатор №610466, індикатор №255307308, індикатор №565127, індикатор №255Б1308200, індикатор №418546, у кількості 5 шт., які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 та перебувають на зберіганні у стягувача - ДП «СЕТАМ».

Підтвердженням права власності на вищевказані транспортні засоби є акт державного виконавця про проведені електронні торги, протокол проведення електронних торгів за лотом №149577.

Судом встановлено, що до заяви про примусове виконання рішення суду стягувачем ДП «СЕТАМ» було надано наступні документи: протокол проведення електронних торгів №14541 від 15.06.2016 року, копію постанови про заміну зберігача від 22.02.2016 р. та довідку ДП «СЕТАМ» про місцезнаходження майна від 20.07.2020р., відповідно до якої вищевказані транспортні засоби, що належать боржнику на праві приватної власності, розташовані за адресою: АДРЕСА_3 та перебувають на зберіганні у стягувача - ДП «СЕТАМ».

Згідно п. 8 р. X Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016 р., акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2019 року у справі №161/9077/19, залишеним в силі постановою Волинського апеляційного суду від 12 травня 2020р., встановлено, що акт державного виконавця про проведені електронні торги надіслано переможцю ( ОСОБА_2 ) 15.08.2016р. та отримано останньою 29.08.2016р., що підтверджується реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції та витягом з офіційного сайту «Укрпошта».

У відповідності до ст.24 Закону України Про виконавче провадження, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Ч. 3 р. 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р. передбачено, що у разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника до заяви про примусове виконання рішення додається документ/копія документа, який підтверджує, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Таким чином, судом встановлено, що стягувачем , у відповідності до вимог чинного законодавства підтверджено та надано докази наявності майна у боржника ОСОБА_2 в межах виконавчого округу Полтавської області, то суд вважає, що у виконавця були підстави для прийняття виконавчого документа до виконання.

Статтею 4 вищевказаного Закону встановлені вимоги до виконавчого документа. Виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ, якщо він відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Як випливає із змісту Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не наділений повноваженням перевірки законності виконавчого документу та рішень, що були підставою для його видачі, а зобов`язаний лише перед прийняттям рішення про відкриття виконавчого провадження або про повернення без прийняття виконавчого документа перевірити відповідність виконавчого документу вимогам, передбаченим ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, встановивши, що виконавчий документ повністю відповідає вимогам статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець Скрипник В.Л. мав всі законні підстави відкрити виконавче провадження на підставі поданого стягувачем виконавчого документа за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» 24.07.2020 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62645430, про що повідомлено сторони у встановленому законом порядку.

Таким чином, твердження скаржника про нібито порушення приватним виконавцем підвідомчості при відкритті даного виконавчого провадження не відповідає дійсності, а тому не заслуговує на увагу суду.

Згідно п. 4 р. X Порядку реалізації арештованого майна, після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі, сплати винагороди за організацію та проведення електронних торгів), на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди за організацію та проведення електронних торгів (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Як слідує з матеріалів справи, приватним виконавцем Скрипником В.Л. , 27.07.2020 р. надіслано запит до Крюківського відділу ДВС у м.Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про надання копії акту державного виконавця про проведені електронні торги по лоту №149577 та щодо надання інформації про те, чи внесено переможцем ОСОБА_2 по лоту №149577 грошові кошти за придбане майно.

За вхідним номером 4175 від 04.08.2020р., на адресу приватного виконавця, надійшла відповідь Крюківського відділу ДВС у м.Кременчуці на відповідний запит, в якій повідомлено про те, що акт державного виконавця про проведені електронні торги від 08.07.2016року було надіслано переможцю - ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_4 . Також виконавця повідомлено про те, що надати копію акту про проведені електронні торги від 08.07.2016р. неможливо, у зв`язку зі знищенням матеріалів виконавчого провадження.

За таких обставин, наявність у боржника акту про проведені електронні торги, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, не викликає сумніву, а відповідно беззаперечним є факт наявності у боржника майна, що перебуває у Полтавській області.

Посилання скаржника на те, що ДП «СЕТАМ» самовільно нарахувало суму заборгованості та штучно створило перешкоди для ОСОБА_2 в отриманні придбаного на прилюдних торгах майна , суд не бере до уваги, оскільки вони виходять за межі предмету скарги на дії приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження.

Крім того, вказані обставини щодо суми заборгованості боржника перед ДП «СЕТАМ» та неотримання боржником придбаного на електронних торгах майна, що перебуває на зберіганні у ДП «Сетам», є встановленими рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області, яке залишено в силі судом апеляційної інстанції, а тому є преюдиційними.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом також встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2020 року по справі №161/9077/19 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.11.2019 р. та постанову Волинського апеляційного суду від 12.05.2020 р. у справі за позовом ДП «Сетам» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Таким чином, виконавець мав всі законні підстави для відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа, який пред`явлено стягувачем до виконання за місцезнаходженням майна боржника, що свідчить про відсутність порушень вимог законодавства, що стосуються місця виконання рішення.

Оцінюючи в сукупності наведені норми Закону, суд приходить до висновку, що приватний виконавець правомірно виніс постанову про відкриття провадження, оскільки відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі дії в тому числі провадяться державним виконавцем і за місцезнаходженням майна боржника, а тому підстави для повернення виконавчого листа стягувачу, без виконання, в приватного виконавця були відсутні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_2 на дії приватного виконавця у справі №161/14149/20 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, ст. 594 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 5, 24, 37 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

постановив:

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду Івасюта Л.В.