СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/24306/19

пр. № 2/759/2478/20

06 лютого 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гродського П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві без виклику сторін у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» (03062, м. Київ, пр. Перемоги, 65) про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

у грудні 2019 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 69386 грн 20 коп. та судові витрати по справі у розмірі 768 грн 40 коп.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 15.09.2019 із вини водія транспортного засобу «Mazda» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 трапилася ДТП в результаті якої позивачу як власнику транспортного засобу «Ford» д.н.з. НОМЕР_2 було завдано матеріальних збитків на підставі чого постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.11.2018 ОСОБА_2 було визнано винною, у якої на момент настання ДТП транспортний засіб «Mazda» д.н.з. НОМЕР_1 був застрахований у ПрАТ СГ «ТАС», тому з метою отримання страхового відшкодування позивачем були здійсненні всі обов`язки, передбачені Законим України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування» та договором добровільного комплексного страхування транспортних ризиків «Повний Захист» на підставі чого відповідачем було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 81574 грн 11 коп., однак позивач з такою виплатою не погодився, оскільки розрахунок страхового відшкодування визначений відповідачем на підставі оцінки, підготовленої не у відповідності до норм чинного законодавства, а тому на підставі заяви позивача було складено звіт відповідно до якого розмір матеріального збитку у розмірі 150960 грн 31 коп. на підставі чого відповідач повинен здійснити доплату страхового відшкодування у розмірі 69386 грн 20 коп.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.01.2020 відкрито спрощене позовне провадження (а.с. 80).

29.01.2020 від представника відповідача подав до суду відзив в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав того, що вимоги позивача не підтвердженні належними та допустимими доказами, а також не погоджується з оцінкою наданою позивачем.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Заявлена позивачем до стягнення сума складає 69386 грн 20 коп., що за своїм розміром не перевищує п`ятисот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначених граничним за вимогами ч. 5 ст. 274 ЦПК України.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 15.09.2018 о 01 год. 40 хв. водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Mazda» д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Вавілових, 15 в м. Києві, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Подвойського, не надала перевагу у русі автомобілю марки «Ford» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушила п.16.11 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно зі ст. 124 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.11.2018 ОСОБА_2 визнано винною у вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП на накладено адміністративне стягнення (а.с. 12).

Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована у АТ «СТ «ТАС» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ 7369686 від 05.07.2018 (а.с. 10).

20.09.2018 ОСОБА_3 звернулася до відповідача з повідомленням про настання вказаної події в якому повідомила про можливість огляду автомобіля «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_2 за адресою м. Київ, вул. Затишна, 7Б (а.с. 13).

16.10.2018 позивач звернулася до відповідача по справі АТ «СТ «ТАС» із заявою про страхове відшкодування (а.с. 14).

03.11.2018 оцінювачем Волошин A.A. складений Звіт №0110/1-4, згідно якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу транспортного засобу «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_2 становить 117746 грн 19 коп. з ПДВ та 81574 грн 11 коп. без ПДВ.

19.12.2018 відповідачем було сплачено на реквізити вказані в заяві позивача страхове відшкодування в розмірі 81574 грн 11 коп., що підтверджується платіжним дорученням №114811 від 19.12.2018 (а.с. 113).

Однак позивач не погодилася із зазначеною сумою виплати страхового відшкодування АТ «СТ «ТАС», на підставі чого звернулася до відповідача із відповідною заявою в якій зазначила, що за попередніми розрахунками необхідна сума складає 130000 грн 00 коп. (а.с. 15).

За заявою позивача суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «ЕАК «Довіра» було підготовлено Звіт №15487 відповідно до якого розмір матеріального збитку завданого транспортному засобу «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_2 становить 150960 грн 31 коп. (а.с. 40-64).

Згідно із ч. 1 ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами встановленими ст. 89 цього кодексу.

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством».

Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту».

Згідно п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти».

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на потерпілого покладено наступні обов`язки: п. 33.3. статті 33 Закону зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів); п. 33-1.1. статті 33-1 сприяти страховику в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально».

Статтею 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено порядок дій страховика та потерпілого для здійснення страхового відшкодування:

Страховик зобов`язаний протягом двох робочих »днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей,.необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Керуючись п.34.4 Закону страховик (відповідач) має право для визначення розміру збитків, залучати осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Керуючись п. 34.3 Закону потерпілий (позивач) мав право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди якщо представник страховика не з`явився у визначений законом строк 10 робочих днів з дати отримання повідомлення.

Відповідач, після отримання повідомлення про ДТП, організував огляд пошкодженого транспортного засобу у строк до 10 робочих днів, чим дотримався вимог ст. 34 Закону.

Натомість позивач 01.10.2018, до закінчення строку 10 робочих днів з моменту подання повідомлення, замовив оцінку збитку у TOB «БАК «Довіра» чим порушив п.34.3 Закону.

Різниця у розмірі матеріального збитку між звітом оцінювача Волошин A.A. (117 746 грн 19 коп. з ПДВ) та звітом оцінювача Лепіска О.М. (150960 грн 31 коп. з ПДВ) виникло, оскільки оцінювач ЕАК «Довіра» Лепіска О.М. обрав в комплектації невірний варіант двигуна, що призвело до розбіжностей у каталогових номерах запасних частин та розбіжності у вартості запчастин по окремим позиціям, які не коригувались жодним з оцінювачів, та взяті з комп`ютерної програми Audatex, яка рекомендована п. 59 додатку 8 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Водночас невірна комплектація транспортного засобу «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_2 здійснена оцінювачем Лепіска О.М. призвела невірної оцінки розміру збитку.

Зокрема оцінювач ЕАК Довіра Лепіска О.М. ціну аналогічного ТЗ прийняв з бюлетеня автотоварознавця, але обрав транспортний засіб з об`ємом двигуна 1,0л., однак транспортний засіб «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_2 належить до Північноамериканського ринку та має об`єм двигуна: 2,0л., що призвело до заниження значення коефіцієнту фізичного зносу до Ез= 0,4027 у звіті оцінювача Лепіска О.М. в порівнянні з Ез= 0,49 у Звіті оцінювача Волошин A.A. та до невірної та недостовірної оцінки розміру матеріального збитку.

Враховуючи викладене Звіт №0110/1-4 від 03.11.2018 оцінювача Волошин A.A. складений на підставі вірної комплектації транспортного засобу.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Крім того, відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача щодо заявлених позовних вимог, не є підставою для звільнення від доказування у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

У зв`язку з тим, що суд дійшов ґрунтовного висновку про відмову у задоволенні позову, судом не вбачається підстав для відшкодування судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами Закону України «Про обов`язкове страхування»; Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 353, 417 ЦПК України

УХВАЛИВ:

у позовних вимогах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» (03062, м. Київ, пр. Перемоги, 65) про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст судового рішення складено 12.02.2020.