Провадження №2/359/750/2020
Справа №359/8383/19
24 лютого 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Журавського В.В.
при секретарі Івановій К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, -
В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 . 30 хв. в с.Чубинське Бориспільського району на вулиці між СТ Агро» та СТ «Сади МВС», собака породи «Кане-Корсо», який належить гр. ОСОБА_2 , вибіг на вулицю із домоволодіння СТ «Агро» № НОМЕР_2 та покусав собаку породи «Шпіц» по кличці « Буся », яка належала ОСОБА_1 , в наслідок отриманих травм собака породи « Шпіц » померла.
В уточненій позовній заяві позивач зазначила, що згідно з Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області, справа №359/7034/19, провадження № 3/359/2499/2019 від 02 серпня 2019 року, викладені факти та обставини були встановлені у судовому засіданні в ході адміністративного провадження. Вина відповідача була встановлена та її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили та відповідачем не оскаржувалася.
У зв`язку із незаконними діями відповідача, які полягають у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачено ч. 2 ст. 154 КУпАП, їй завдано матеріальну та непоправиму моральну шкоду, що полягає у сильних душевних стражданнях.
Позивач зазначає. що після смерті її собаки породи «Шпіц» по кличці « Буся », вона знаходилася у стані постійного стресу та нервозності, через постійне хвилювання порушився сон та харчування, вона перестала спокійно спати, відчувала постійну тривогу. Вона дуже глибоко переживала смерть своєї собаки, оскільки остання була подарована їй на день народження її чоловіком і вона відчувала до неї сильне почуття любові та прив`язаності. Для відновлення нормального душевного стану їй потрібен був час.
Зважаючи на викладене, позивач оцінює моральну шкоду у розмірі півтора прожиткових мінімумів доходів громадян, встановлених на момент вчинення адміністративного правопорушення.
В судовому засіданні позивач підтримала уточнені позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомила, відзиву та заперечень на позов до суду не надала.
На підставі ст. 280 ЦПК України та враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
В судовому засіданні встановлено, що 22.06.2019 о 20 год. 30 хв. в с. Чубинське Бориспільського району на вулиці між СТ Агро» та СТ «Сади МВС», собака породи «Кане-Корсо», який належить гр. ОСОБА_2 , вибіг за вулицю із домоволодіння СТ «Агро» №НОМЕР_2 та покусав собаку породи «Шпиц» по кличці « Буся », яка належала гр. ОСОБА_1 , в наслідок отриманих травм собака породи « Шпиц » померла.
Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.08.2019 року по справі №359/7034/19 (провадження № 3/359/2499/2019) відповідача ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 85 гривень (а.с.10-11).
На підтвердженням права власності на собаку позивачем було наданою також копію ветеринарного паспорту (а.с.20).
Як вбачається з медичної документації та підсумкового чеку після нападу собаки відповідача, собака позивача залишалася певний період часу живою, тому позивач витратила кошти на допомогу ветеринарної клініки в розмірі 7666,00 грн. (а.с.13, 16-19).
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до вимог ч.1 ст.1187 вказаного Кодексу, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
За загальним правилом, встановленим ч.2 ст.1187 цього Кодексу, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Також, згідно ч. 1 ст. 180 Цивільного кодексу України тварини є особливим об`єктом цивільних прав. Документом, що підтверджує право власності на тварин, є договір купівлі-продажу, оренди, дарування тощо, оформлений належним чином, або реєстраційне посвідчення, яке видається Центром ідентифікації тварин після обов`язкової реєстрації собаки. Також підтвердженням права власності на тварину може бути ветеринарний паспорт, що видається власнику після проведення щеплення.
Окрім того, відповідно до ч.4 ст. 12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 1 лютого 2006 року № 3447-IV, який регулює відносини, що виникають у зв`язку з утриманням тварин та поводженням із ними фізичних та юридичних осіб, шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Так, з наданої медичної документації про надання ветеринарної допомоги вбачається, що власником собаки є ОСОБА_1 і чек за надання ветеринарних послуг оформлений саме на її ім`я.
Враховуючи вище вказані обставини, суд вбачає підстави для задоволення позову, оскільки позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того, що саме вона була власником собаки породи «Шпіц» на прізвисько « Буся », та що собака перебувала у її володінні та на її утриманні, а також надано достатньо доказів завдання їй матеріальної шкоди.
Щодо відшкодування моральної шкоди, то суд зазначає наступне.
Стаття 23 ЦК України встановлює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Отже, для відшкодування моральної шкоди в даній справі необхідні наступні підстави: наявність душевних страждань, яких позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, членів його сім`ї чи близьких родичів або у зв`язку з пошкодженням його майна. Необхідними умовами також є неправомірність рішень, дій чи бездіяльності та наявність вини відповідача.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.3.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»:
П. 3 Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
П. 5 Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
П. 9 Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Оцінюючи ситуацію, яка виникла 22.06.2019 року, наявність моральних страждань позивача, пов`язаних з необхідністю лікування своєї собаки, та подальше переживання втрати домашнього улюбленця, а також витрачання особистого часу позивача для відновлення у судовому порядку порушених прав та інтересів, суд приходить до висновку про задоволення позову і в частині стягнення моральної шкоди, а саме про стягнення з відповідача ОСОБА_2 , як власника собаки, на користь позивача моральної шкоди в розмірі 2881,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, -
Позивач: ОСОБА_1 , І . н. НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , І.н. невідомий, адреса: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення у повному обсязі складено 26 лютого 2020 року.
Суддя: В.В. Журавський