Справа № 587/1722/19
РІШЕННЯ
21 лютого 2020 року Сумський районний суд Сумської області в складі :
головуючого судді Черних О.М.
з участю секретаря - Землюк А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 до Косівщинської сільської ради (с.Косівщина, вул. Шкільна, 16, Сумського району, Сумської області), третя особа: приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Степаненко Тетяна Іванівна (вул. Покровська, 15, м. Суми) про визнання права власності на нерухоме майно як частку в спільному майні подружжя та в порядку спадкування,
Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, який в подальшому уточнили, та мотивують його тим, що вони є спадкоємцями за законом після померлого у вересні 2005 року ОСОБА_3 . До складу спадщини входить незакінчений будівництвом житловий будинок, який складає 11% готовності та інші надвірні будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 на даний час АДРЕСА_3 АДРЕСА_1 ), який належав померлому на підставі договору міни від 23.04.1997 року. Постановою приватного нотаріуса позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний будинок, оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на майно. Посилаючись на те, що домобудівля була придбана та добудована в період шлюбу за спільні кошти, позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на Ѕ частину домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , як частку в спільній сумісній власності подружжя та визнати за нею право власності на ј частину вказаної будівлі в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , а позивач ОСОБА_2 просить суд визнати за нею право власності на ј частину домобудівлі, розташованої в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 .
Позивачі в судове засідання не з`явились, від їх представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.
Представник відповідача Косівщинської сільської ради Сумського району в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без представника сільської ради, проти позовних вимог не заперечують.
Третя особа приватний нотаріус Степаненко Т.І. в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься лист-повідомлення, в якому просить суд розглянути справу по суті без її участі, покладається на розсуд суду.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявні у справі докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що з 15 грудня 1988 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується довідкою відділу реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції № 1114/03-79 від 07.09.2005 року (а.с. 8). Від шлюбу мають доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9).
Як вбачається з Договору міни від 23.04.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Висєканцевою Т.С., ОСОБА_3 належав на праві власності незакінчений будівництвом жилий будинок, який складає 11% готовності, та інші надвірні побутові будівлі: кухня «Б», сарай «В», гараж «Г», погріб «п/г», вбиральня «Д», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 11).
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 7) та після його смерті відкрилася спадщина.
Згідно довідки Косівщинської сільської ради Сумського району № 54 від 16.05.2019 року ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на день смерті був постійно зареєстрований та постійно проживав в АДРЕСА_1 . На день його смерті були постійно зареєстровані та постійно проживали ОСОБА_1 дружина 1968 року народження, ОСОБА_2 дочка, 2001 року народження. Заповіт від імені ОСОБА_3 у виконкомі Косівщинської сільської ради не посвідчувався, не змінювався та не відмінявся (а.с.13).
Відповідно до статті 1216 ЦК України,- спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Згідно з частинами 1,2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Частиною 1 стаття 1226 ЦК України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно вимог ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).
Як роз`яснено в п.5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, - право власності припиняється у разі смерті власника.
Зі змісту ст. 22, 28 КпШС України,- у редакції, що діяла на час придбання вказаного майна, - майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю, а в разі його поділу частки подружжя визнаються рівними.
Згідно роз`яснень, наданих Пленумом ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ в п. 3.4 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», - у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.
Так, на підставі заяви ОСОБА_1 від 22 травня 2019 року приватним нотаріусом Степаненко Т.І. заведено спадкову справу № 56/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 30-36).
Відповідно до постанови від 30.07.2019 року приватним нотаріусом Степаненко Т.І. встановлено, що спадкоємцями майна померлого ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які прийняли спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем, але оскільки відсутні документи, які б посвідчували право власності спадкодавця на будинок, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14).
Згідно довідки ДП «Регіональна агенція технічної інвентаризації» КП «Ініціатива» Кровненської сільської ради № 390-1-05/19 від 28.05.2019 року, відповідно до інвентаризаційної справи № А 000025728 Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради станом на 29.12.2012 року підтвердити право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 ) можливості не має у зв`язку з відсутністю державної реєстрації (а.с. 15).
За змістом положень статті 182 ЦК України до складу спадщини входить лише те нерухоме майно, право на яке зареєстровано в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.
Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.
Пунктом 4.18 Глави 10 вищевказаного Порядку встановлено, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
З листа Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 вбачається, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.
Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , була відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року.
Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно положень ч. 2 та ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції від 16.01.2020 року, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1)реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства,що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Таким чином, ОСОБА_3 не виконав вимоги щодо належної реєстрації свого права власності на спірний об`єкт незавершеного будівництва, при цьому, це не вплинуло жодним чином на наявність в нього права власності на цей об`єкт, так як державна реєстрація є лише підтвердженням з боку держави права, що виникло на підставі укладеної угоди.
Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого 28 травня 2019 року, домобудівля складається з: житлового будинку «Б-1», прибудови «б», сарая «В», гаражу «Г», вбиральні «Д», літнього душу «Е», навісу «Ж», погрібу «п/г» та огорожі «№1-4» (а.с.10).
Згідно рішення виконкому Косівщинської сільської ради Сумського району від 09.07.2019 року присвоєно поштову адресу домоволодінню (житловому будинку), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 замість адреси АДРЕСА_2 , який відповідно до договору міни належав її померлому чоловіку ОСОБА_3 ОСОБА_1 здійснити реєстрацію речових прав на нерухоме майно (а.с. 16).
Таким чином, враховуючи те, що незакінчений будівництвом жилий будинок, який складає 11% готовності, з надвірними будівлями, за адресою: АДРЕСА_1 , набутий в період шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а тому суд вважає можливим визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину 11% готовності незакінченого будівництвом житлового будинку, з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , як частку в спільній сумісній власності подружжя.
Крім того, з огляду на відсутність державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва та неможливість реалізації позивачами спадкових прав у нотаріальному порядку щодо спадкування за законом після померлого чоловіка та батька, суд приходить до висновку про необхідність визнання за ними права власності по ј частині 11% готовності незакінченого будівництвом житлового будинку, з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .
Керуючись ст. ст. 182, 1216, 1218, 1268, 1269, 1297 ЦК України, ст.ст. 4, 76-83, 264, 265 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 до Косівщинської сільської ради (с.Косівщина, вул. Шкільна, 16, Сумського району, Сумської області), третя особа: приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Степаненко Тетяна Іванівна (вул. Покровська, 15, м. Суми) про визнання права власності на нерухоме майно як частку в спільному майні подружжя та в порядку спадкування задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину 11% готовності незакінченого будівництвом житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , як частку в спільній сумісній власності подружжя.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на ј частину 11% готовності незакінченого будівництвом житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визнати за ОСОБА_2 право власності на ј частину 11% готовності незакінченого будівництвом житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Черних