Провадження №2/522/1013/20
УХВАЛА

23 листопада 2020 року Приморський районний суд м. Одеси

під головуванням судді Єршової Л.С.,

за участю секретаря судового засідання Радзімовської Р.О.,

представник позивача адвоката Бохенко С.Ю.,

представник відповідача - ОСОБА_1 ,

представник третьої особи ОСОБА_2 - адвоката Євфімішина П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_3 адвоката Бохенка С. Ю. про відвід головуючого судді у справі за позовом ОСОБА_3 до Одеського національного медичного університету, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , про визнання недійсним рішення Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31.08.2018 року; визнання недійсним та скасування протоколу №1 засідання Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31.08.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду міста Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Одеського національного медичного університету, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , про визнання недійсним рішення Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31.08.2018 року; визнання недійсним та скасування протоколу №1 засідання Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31.08.2018 року.

23 листопада 2020 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_3 адвоката Бохенка С. Ю. про відвід головуючого судді Єршової Л.С., у якій представник позивача зазначає, що суддя навмисно затягує розгляд справи, не сповіщає сторони про дати судового засідання та відмовляється, на його думку, проводити судові засідання.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Бохенко С.Ю. заяву підтримав, просив поновити строк для її подання та задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1 проти задоволення заяви заперечувала.

Представник третьої особи ОСОБА_2 адвокат Євфімішин П.В. проти задоволення заяви представника позивача не заперечував.

Суд, проаналізувавши заяву позивача, приходить до висновку про залишення заяви представника позивача про відвід головуючого без розгляду з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

У своїй заяві позивач посилається, на начебто, затягування головуючим суддею розгляду справи. Підстави наведені позивачем в заяві про відвід головуючого судді мали місце, на його думку з самого початку розгляду справи, а саме з моменту призначення справи до розгляду у підготовчому судовому засіданні, а саме з 26.12.2018 року.

У свою чергу заява позивача про відвід головуючому судді підписана ним 23 листопада 2020 року та того ж дня отримана суддею.

Тобто, заява про відвід головуючого судді Єршової Л.С. подана із пропуском строку, передбаченого ч. 3 ст. 39 ЦПК України.

Заява представника позивача про поновлення строку для подання заяви про відвід судді, на думку суду, є необґрунтованою, оскільки суду не надано жодного доказу пропущення вищевказаного строку.

Тому вказана заява про відвід судді Єршової Л.С. повинна бути залишена без розгляду у відповідності до ч. 2 ст. 222 ЦПК України.

У той же час представник позивача в заяві про відвід судді зазначає, що суддя Єршова Л.С., на його думку, навмисно не проводить судові засідання по справі, не відправляє сторонам сповіщення про призначені судові засідання та не проводить фіксацію судового розгляду.

Такі посилання представника позивача суд розцінює як неправдиві та заявлені з метою тиску на суд задля ухвалення рішення на його користь.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободу передбачено, що «кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…».

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Білуха проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Таким чином, Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

При розгляді заяви про самовідвід, слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Так, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про самовідвід судді, адже в іншому випадку це буде розцінене як порушення права особи на справедливий суд.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді.

Частиною 3 ст. 39 ЦПК України визначено, що самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Обґрунтування задоволення заяви про самовідвід полягає у наведених в заяві представника позивача про відвід судді недостовірних відомостей, що стали винятковим випадком для задоволення заяви про самовідвід після спливу строку встановленого ч. 3 ст. 39 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, з метою уникнення будь-яких спроб посягань учасників судового процесу в справі на гарантії дотримання судом принципів законності, для запобігання у подальшому сумнівів у необ`єктивності головуючого, а також звинувачень у заінтересованості в результаті розгляду справи, для забезпечення усунення будь-яких сумнівів у сторін, щодо неупередженості в розгляді даної цивільної справи, заявлений самовідвід головуючого судді підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40, 258, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_3 адвоката Бохенка С. Ю. про відвід головуючого судді у справі за позовом ОСОБА_3 до Одеського національного медичного університету, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , про визнання недійсним рішення Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31.08.2018 року; визнання недійсним та скасування протоколу №1 засідання Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31.08.2018 року, залишити без розгляду.

Заяву судді Приморського районного суду міста Одеси Єршової Л.С. про самовідвід у справі №522/21961/18 (провадження №2/522/1013/20) за позовом ОСОБА_3 до Одеського національного медичного університету, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , про визнання недійсним рішення Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31.08.2018 року; визнання недійсним та скасування протоколу №1 засідання Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31.08.2018 року, задовольнити.

Матеріали справи передати до канцелярії суду для визначення головуючого судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Л.С. Єршова