Справа № 191/1844/19
Провадження № 2/191/724/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді Гречко Ю.В.,
при секретарі - Борисової О.В.
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форвард» про застосування наслідків неукладеного договору,-
Оскільки договір між позивачем та будь-ким іншим не укладався, то розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банка України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики. З урахуванням встановлених рівнів облікової ставки НБУ відповідач повинний сплатити позивачу з урахуванням розмірів процентів за користування чужими грошовими коштами з 18 січня 2013 року до 04 листопада 2018 року складає 8783,82 грн.
До початку судового засідання позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзиву відповідачем по даній справі суду не надано.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного.
Судом встановлено, що 15 грудня 2013 року позивач звернулася до ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є ПАТ «БАНК ФОРВАРД», із заявою, яка містить в собі пропозицію (оферту) про укладення договору і позивачу було перераховано кредит в розмірі 2617,42 грн.
Судом встановлено, що відповідно до відповіді ПАТ «Банк Форвард» від 31 січня 2015 року № 14/1-08-468 на заяву позивача ПАТ «Банк Фокард» є правонаступником ПАТ «Банк Русский Стандарт».
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.1. ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Статтею 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти: правочини між юридичними особами; правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.
Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.
На виконання вимог ст.80 ЦПК України відповідачем не надано доказів на спростування твердження позивача, що банк надав позивачу в письмовій формі повну інформацію про умови кредитування та орієнтовану сукупну вартість споживчого кредиту, а правочин вчинений у письмовій формі не містить дати та підпису його стороною (сторонами).
Відповідно до положень ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави ( безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Також підлягає задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача трьох процентів річних в розмірі 5200,25 грн., оскільки відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Доводи сторони позивача, щодо стягнення процентів за користування чужими грошима в розмірі 8783,82 грн. не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та не ґрунтуються на вимогах закону, тому суд вважає, що в цій частині позовних вимог слід відмовити.
Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 215, 626-628, 1054, 1167 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 12, 81, 258, 263, 264, 265, 273 , 354, ЦПК України ст.ст. 11, 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форвард» про застосування наслідків неукладеного договору задовольнити частково.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форвард» про застосування наслідків неукладеного договору в частині стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами відмовити.
На заочне рішення протягом 30 (тридцяти) днів з дня його повного складення позивачами може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання - після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення виготовлене у повному обсязі 21 лютого 2020 року.
Суддя: Ю. В. Гречко