Справа пр. №2/756/5152/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Лісовенка О.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 21 листопада 1998 року між нею та відповідачем у справі ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №1822.

Від шлюбу з ОСОБА_2 у ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 - син ОСОБА_4 .

Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім`ї є неможливим. ОСОБА_1 зазначила, що з ОСОБА_2 хоч і мешкають разом, проте шлюбно-сімейних стосунків не підтримують. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 21 листопада 1998 року між нею та ОСОБА_2 .

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити та пояснила, що шлюб між нею та відповідачем зберегти неможливо, а її рішення про розірвання шлюбу є остаточним.

Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу категорично заперечував, просив надати подружжю строк для примирення тривалістю шість місяців.

Заслухавши вступні слова сторін, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 21 листопада 1998 року між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №1822 (а. с. 13).

Від шлюбу з ОСОБА_2 у ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 - син ОСОБА_4 (а. с. 12, 13).

Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Зі змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У своїй постанові від 26 листопада 2018 року у справі №761/33261/16-ц Верховний Суд вказав на те, що тлумачення ст. 111 СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Позивач у судовому засіданні пояснила, що у неї відсутнє почуття любові до відповідача. Також ОСОБА_1 зазначила, що її рішення розірвати шлюб є обміркованим, виваженим та остаточним.

Враховуючи викладене, суд не вважає доцільним вживати заходи щодо примирення подружжя.

За приписами ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу.

Судом встановлено, що сторони справи хоч і мешкають разом, проте шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, їх шлюб носить формальний характер.

За наведених обставин, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , слід розірвати.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 840,80 грн.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ст. ст. 104, 110, 112 СК України, ст. ст. 2-5, 10-13, 19, 81-82, 89, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 21 листопада 1998 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №1822.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук

Повний текст рішення виготовлено 27 листопада 2020 року