Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

у с т а н о в и в:

26.11.2019 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення коштів, у якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти у розмірі 45001,03 грн. та судові витрати у сумі 1921,00 грн.

Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 19.09.2018 року відповідачка звернулась до Шевченківської РФ Київського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітної. Відповідно до положень ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» відповідачу було надано статус безробітного з 19.09.2018 року та 26.09.2018 року відповідачу призначено допомогу по безробіттю з 26.09.2018 року по 20.09.2019 року, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу. При здійсненні обміну даними про особу з Пенсійним Фондом України, Шевченківськю РФ КМЦЗ виявлено порушення умов перебування відповідача на обліку як безробітної в період отримання допомоги по безробіттю, а саме: перебувала в трудових відносинах із ДВНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана» на підставі договору на виконання робіт та була прийнята на посаду - старший викладач кафедри фізичного виховання з 19.11.2018 року по 20.03.2019 року. Наказом Шевченківської РФ КМЦЗ №НТ190829 від 29.08.2019 року відповідачу припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію як безробітного у зв`язку з встановленням факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг). Керуючись нормами Закону України «Про зайнятість населення» та Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, 31.07.2019 року позивачем складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення №1873. За висновками вказаного Акту, відповідачка перебувала у відносинах цивільно-правового характеру з ДВНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана» з 19.11.2018 року по 20.03.2019 та отримала дохід за виконання дорученої роботи. Посилаючись на положення ст.ст. 1, 43 Закону України «Про зайнятість населення» позивач зазначає, що з 19.11.2018 року відповідачка стала зайнятою особою, не повідомила про відносини цивільно-правового характеру Шевченківську РФ КМЦЗ під час постановки на облік, тому не мала права отримувати статус безробітної. З урахуванням положень ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», оскільки відповідач умисно приховала відомості щодо надання послуг ДВНЗ «КНЕУ ям. В. Гетьмана», наказом Шевченківської РФ КМЦЗ від 04.09.2019 року прийнято рішення про стягнення з відповідача нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення у розмірі 45001,03 грн., яке складається з допомоги по безробіттю за період з 19.11.2018 року по 28.08.2019 року.

Ухвалою суду від 03.12.2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.

03.01.2020 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що відповідач не визнає заявлених до неї позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що 04.06.2013 року між ДНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана» та відповідачкою було укладено контракт, за яким останню прийнято на роботу на посаді старшого викладача кафедри фізичного виховання на строк з 02.09.2013 року по 01.09.2018 року. В п. 5.2. контракту зазначено, що за створення інноваційних продуктів, а саме: підготовка навчальної та навчально-методичної літератури, науково-педагогічному працівникові встановлюється додаткове матеріальне стимулювання у розмірах згідно з умовами, що наведені у додатку №3 до Колективного договору, яке оформлюється додатковою угодою (договором, завданням, наказом). В кінці 2017 року на початку 2018 року колективом співавторів, згідно «Тематичного плану видання навчально-методичної літератури» на поточний рік, було написано навчальний посібник « Силові вправи в фізичному вихованні студентів». 10.05.2018 року під час засідання кафедри фізичного виховання КНЕУ було ухвалено рішення рекомендувати до друку навчальний посібник «Силові вправи в фізичному вихованні студентів». Після цього, редакційною колегією факультету на своєму засіданні було надано висновок про відповідність навчального посібника існуючим вимогам та також рекомендовано до друку. 17.05.2018 року на засіданні Науково-методичної ради було ухвалено рекомендувати до видання навчальний посібник «Силові виправи в фізичному вихованні студентів», підготовленого колективом авторів кафедри фізичного виховання (старшими викладачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ). Для передачі даного рукопису викладачами було заповнено ряд документів, а саме: договір на виконання робіт та акт про виконання даних робіт, але дата та сума у цих документах викладачами не вказувалась. 22.05.2018 року проректором КНЕУ було накладено резолюцію «До видання» на титульному аркуші начального посібника. 23.05.2018 року робота була передана до видавництва КНЕУ та зареєстрована за вхідним номером у видавництві №18-5453 від 23.05.2018 року. 12.06.2018 року відповідачка отримала повідомлення про припинення контракту з 01.09.2018 року та у цей день відповідача було звільнено. На момент звільнення відповідачки всі обов`язки по підготовці навчального посібника були завершені і оригінал в електронному та паперовому вигляді знаходився та залишився у видавництві. В жовтні 2018 року навчальний посібник був вже надрукований в електронному вигляді та розміщений в електронній бібліотеці КНЕУ. Під час перебування на обліку у КМЦЗ відповідачка дізналась, що в договір про виконання робіт та передачу навчального підручника було внесено дату 19.11.2018 року, а в акт про передачу виконаних робіт та отримання коштів - 20.03.2019 року. У зв`язку із цим відповідачку було знято з обліку та звинувачена у незаконному отриманні грошових коштів соціальної допомоги, оскільки вона начебто перебувала у трудових відносинах з КНЕУ під час перебування на обліку в КМЦЗ. Відповідачка стверджує, що зазначене не відповідає дійсності, оскільки вона сама та ще два автори, виконували роботу по написанню та переданню навчального посібника, перебуваючи у трудових відносинах з КНЕУ, що відображено в договорі про виконання робіт, який було укладено зі старшими викладачами. На підставі вказаних дат договору та акту, невірні дані щодо начебто працевлаштування відповідача, були внесені до бази Пенсійного Фонду України і вони стали підставою для зняття з обліку та звернення до правоохоронних органів стосовно начебто неправомірних дій відповідача, а також вимоги КМЦЗ повернути незаконно отримані кошти. Відповідачка зазначає, що виконала свої обов`язки стосовно написання навчального посібника та передачі його в друк у травні 2018 року. Через певні негласні умови та в зв`язку із вимогою методичного відділу відповідачка не зазначила на договорі та акті виконаних робіт конкретної дати. На цих документах пізніше були зазначені дати, які не відповідають дійсності, у зв`язку із чим відповідачкою складено заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України. Відповідачка стверджує, що свої зобов`язання з написання та передання навчального посібника вона виконала в повному обсязі до часу звільнення з посади старшого викладчата у КНЕУ і на час обліку у КМЦЗ як безробітна, будь-яких трудових договорів та договорів на укладання робіт не укладала. Гонорар за видання навчального посібника відповідачка отримала за виконану та передану роботу 23.05.2018 року разом з іншими авторами. Відповідачка зазначає, що будь-яким чином не вводила в оману КМЦЗ, адже на момент її звільнення всі обов`язки по підготовці навчального посібника були завершені і оригінал в електронному та паперовому вигляді знаходився та залишався у видавництві. В жовтні 2018 року навчальний посібник був вже надрукований в електронному вигляді та розміщений в електронній бібліотеці КНЕУ.

09.01.2020 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача на позовну заяву зі змісту якої вбача ється, що позивач підтримує свої позовні вимоги та додатково зазначає, що 19.09.2018 року відповідачка звернулась до Шевченківської РФ КМЦЗ та в подальшому уклала договір №6 від 19.11.2018 року на виконання робіт і підписала акт приймання-передачі наданих послуг 20.03.2019 року. Посилання відповідача на негласні умови заявлені роботодавцем, внаслідок чого вказані дати в документах не відповідають дійсності не заслуговують на увагу, так як відсутні докази, що відповідач намагалась оскаржити дії посадових осіб ДНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана».

Ухвалою суду від 08.01.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням/викликом сторін.

Ухвалою суду від 24.02.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі.

За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

За змістом копії контракту від 04.06.2013 року з науково-педагогічним працівником ДВНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана», відповідача було прийнято на посаду старшого викладача кафедри фізичного виховання на строк з 02.09.2013 року по 01.09.2018 року. Пунктом 5.2. контракту передбачено, що за створення інноваційних продуктів науково-педагогічному працівникові встановлюється додаткове матеріальне стимулювання у розмірах згідно з умовами, що наведені у додатку №3 до Колективного договору, яке оформлюється додатковою угодою (договором, завданням, наказом) (а.с. 44-49).

12.06.2018 року відповідача було повідомлено про припинення контракту 01.09.2018 року та запропоновано прибути до відділу кадрів для оформлення необхідних документів із урахуванням вимог трудового законодавства (а.с. 50).

Згідно копії трудової книжки відповідача, остання була звільнена з посади у ДВНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана» 01.09.2018 року у зв`язку з закінченням строкового трудового договору (контракту) за п. 2 ст. 36 КЗпП України (а.с. 43).

Як вбачається з матеріалів справи, 19.09.2018 року відповідачка звернулась до Шевченківської РФ КМЦЗ зі заявами про надання статусу безробітної та про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю (а.с. 5-6).

Зі змісту персональної картки відповідача вбачається, що датою припинення останнього виду зайнятості є 01.09.2018 року, дата надання статусу безробітного - 19.09.2018 року, дата припинення реєстрації - 29.08.2019 року (а.с. 7-8).

За змістом копії договору №6 від 19.11.2018 року, ДВНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана» та ОСОБА_1 - старший викладач кафедри фізичного виховання, керуючись «Положенням про матеріальне стимулювання видання навчальної літератури у ДВНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана» від 26.04.2017 року, уклали цей договір про наступне: виконавець передає університету написаний за попереднім узгодженням з керівництвом КНЕУ згідно «Тематичного плану видання навчально-методичної літератури» на поточний навчальний рік, а саме: навчальний посібник «Силові вправи в фізичному вихованні студентів». Університет зобов`язується заплатити виконавцю за виконану роботу 9911,25 грн. (а.с. 9).

Згідно копії Акту, затвердженого проректором КНЕУ 20.03.2019 року, ДВНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана» та ОСОБА_1 склали акт про те, що виконавець повністю виконав та здав замовнику роботу- навчальний посібник «Силові вправи в фізичному вихованні студентів» якісно і в строк на суму 9911,25 грн. Замовник прийняв виконану роботу, претензій не має (а.с. 10).

Із Витягу наказів про прийняття рішення по відповідачу від 29.08.2019 року вбачається, що наказом №НТ180920 від 20.09.2018 року відповідачу надано статус безробітного з 19.09.2018 року, наказом №НТ180926 від 26.09.2018 року відповідачу призначено допомогу по безробіттю з 26.09.2018 року по 20.09.2019 року. Наказом від 26.09.2019 року №НТ180926 відповідачу розпочато виплату допомоги по безробіттю з 26.09.2018 року. Наказом №НТ190829 від 29.08.2019 року припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з припиненням реєстрації безробітного відповідно до п. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», п. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п.п. 1, 2 п. 37 Порядку від 20.03.2013 року №198. у зв`язку з встановленням факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг) відповідно до п.п. 9 п. 1 ст. 45 ЗУпЗН та п.п. 2 п. 1 частини V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності з 29.08.2019 року. Наказом від 29.08.2019 року №НТ190829 припинено реєстрацію безробітного у зв`язку з встановленням факту виконання зареєстрованим безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), заняття іншим видом діяльності згідно зі статтею 4 Закону України «Про зайнятість населення» відповідно до абзацу 19 п.п. 1 п. 30 Порядку з 29.08.2019 року (а.с. 11-12).

Відповідно до акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №1873 від 31.07.2019 року, звірка проводилась у зв`язку з виявленими відносинами цивільно-правового характеру відповідача з ДВНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана» в період перебування на обліку в службі зайнятості в статусі безробітної. Для проведення звірки були надані наступні документи: Лист від 05.06.2019 №01/13-552; Лист про надання інформації від 31.07.2019 року №01/12-778; Договір на виконання робіт від 19.11.2018 року №6; акт виконаних робіт від 20.03.2019 року б/н. Встановлено, що відповідачка уклала цивільно-правовий договір з ДВНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана» про надання послуг. Договір діє з 19.11.2018 року. Відповідно до листа від 31.07.2019 року №01/12-778 строк дії договору з 19.11.2018 року по 20.03.2019 року. Згідно з актом виконаних робіт відповідачка отримала дохід. За змістом висновку, відповідачка перебувала у цивільно-правових відносинах з ДВНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана» з 19.11.2018 року по 20.03.2019 року та отримала дохід за виконання дорученої роботи. У графі «пояснення роботодавця» роботодавцем зазначено, що коригування до органів ДФС щодо дати початку відносин цивільно-правового характеру буде подано найближчим часом. При цьому, у графі «пояснення безробітного» жодної відмітки не міститься (а.с. 13-14).

За змістом листа ДВНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана» №01/13-552 від 05.06.2019 року, відповідачка дійсно перебувала в цивільно-правових відносинах з університетом, про що свідчить договір про виконання робіт від 19.11.2018 року №6 та Акт про виконання робіт від 20.03.2019 року (а.с. 15).

Згідно листа ДВНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана» №01/13-778 від 31.07.2019 року, відповідачка та ОСОБА_2 дійсно перебували в цивільно-правових відносинах з університетом, про що свідчать договори про виконання робіт від 19.11.2018 року №6 та №7 і акти про виконання робіт від 20.03.2019 року. Договірні відносини університету з відповідачем та ОСОБА_2 на основі договорів на виконання робіт №7 та №6 від 19.11.2018 року виникли з моменту укладення цих договорів, а саме з 19.11.2018 року. Вказані цивільні правовідносини припинились належним виконанням зобов`язання обома сторонами, про що складено відповідні акти від 20.03.2019 року, тобто договірні відносини університету з відповідачем та ОСОБА_2 припинились 20.03.2019 року (а.с. 16).

Відповідно до довідки-розрахунку №151 від 02.09.2019 року, за період з 19.11.2018 року по 28.08.2019 року відповідачу надлишково виплачено матеріальне забезпечення на випадок безробіття у розмірі 45001,03 грн. (а.с. 18).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач своїм листом від 04.09.2019 року звернувся до відповідача з вимогою повернути надмірно сплачені кошти у розмірі 45001,03 грн. (а.с. 19-20).

За змістом листа ДВНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана» від 23.10.2019 року №03/0-3/62юр, відповідачка перебувала у цивільно-правових відносинах з університетом за договором №6 від 19.11.2018 року на виконання робіт, за яким відповідачка зобов`язується написати та передати університету навчальний посібник «Силові вправи в фізичному вихованні студентів» (а.с. 51).

Відповідно до змісту листа ДВНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана» від 02.12.2019 року №01/13-1242, на запит адвокатського бюро університетом, зокрема, було надано: копію службової записки щодо написання навчального посібника «Силові вправи у фізичному вихованні студентів»; витяг з протоколу №12 засідання кафедри фізичного виховання від 10.05.2018 року; копію висновку редакційної колегії факультету економіки аграрно-промислового комплексу щодо відповідності існуючим вимогам структури рукопису начального (навчально-методичного) видання «Силові вправи в фізичному вихованні студентів» ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; копію протоколу засідання Науково-методичної ради ДВНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана» №8 від 17.05.2018 року з додатками; копію аркуша з журналу реєстрації вхідних документів Видавництва ДВНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана» за травень 2018 року із номером ІНФОРМАЦІЯ_2 про отримання рукопису навчального посібника «Силові вправи в фізичному вихованні студентів» з рецензією А.М. Колота від 22.05.2018 року «До видання» (а.с. 52).

За змістом службової записки завідувача кафедри фізичного виховання, останній звернувся до проректора з науково-педагогічної роботи з проханням надати дозвіл на написання посібника «Силові вправи в фізичному вихованні студентів», рукопис якого підготує колектив авторів ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ). Вказана службова записка містить резолюцію «Дозволяю» із зазначенням дати - 07.12.2017 року (а.с. 56).

Відповідно до Витягу з протоколу №12 засідання кафедри фізичного виховання від 10.05.2018 року, на засіданні було вирішено вважати за можливе рекомендувати до друку навчальний посібник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 «Силові вправи в фізичному вихованні студентів» для студентів вищих навчальних закладів (а.с. 59).

Згідно висновку редакційної колегії факультету економіки аграрно-промислового комплексу щодо відповідності існуючим вимогам структури рукопису навчального (навчально-методичного) видання «Силові вправи в фізичному вихованні студентів» ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ), рекомендовано до друку. Висновок, зокрема, ураховує зміст протоколу №12 від 10.05.2018 року, яким вирішено рекомендувати навчальний посібник до друку (а.с. 60).

В матеріалах справи міститься копія заяви відповідачки до голови Науково-методичної ради з проханням розглянути на засіданні науково-методичної ради рукопис навчальний посібник «Силові вправи в фізичному вихованні студентів» щодо його рекомендації до друку (колектив авторів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) (а.с. 55).

Як вбачається з протоколу №8 від 17.05.2018 року засідання науково-методичної ради, на засіданні було рекомендовано до видання навчальний посібник «Силові вправи в фізичному вихованні студентів», підготовленого колективом авторів кафедри фізичного виховання ДВНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана» (старший викладач ОСОБА_1 , старший викладач ОСОБА_2 , старший викладач ОСОБА_3 ) (а.с. 53-54).

На титульному аркуші навчального посібника «Силові вправи в фізичному вихованні студентів» міститься резолюція «До видання» та зазначено дату - 22.05.2018 року (а.с. 61).

З матеріалів справи вбачається, що навчальний посібник «Силові вправи в фізичному вихованні студентів» був зареєстрований у Виданні ДВНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана» 23.05.2018 року за номером 185453 (а.с. 62).

За змістом наявної в матеріалах справи копії навчального посібника «Силові вправи в фізичному вихованні студентів», вказане видання було підписане до друку 25.09.2018 року (а.с. 65-66).

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 13.11.2019 року зареєстровано кримінальне провадження за ч. 4 ст. 358 КК України із фабулою про те, що в договорі про виконання робіт про передачу навчального підручника «Силові вправи в фізичному вихованні студентів» видавництва «КНЕУ ім. В. Гетьмана» та акті про передачу виконаних робіт та отримання грошових коштів, невстановленою особою внесено підроблені відомості, які в подальшому були використані для нарахування заробітної плати, а саме дату та суму (а.с. 68-69).

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення»: безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи; зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім`ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб`єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно; зареєстрований безробітний - особа працездатного віку, яка зареєстрована в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, як безробітна і готова та здатна приступити до роботи.

За змістом ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою.

Згідно ст. 9 Закону України «Про зайнятість населення», кожен має право на соціальний захист у разі настання безробіття, що реалізується шляхом, зокрема, участі в загальнообов`язковому державному соціальному страхуванні на випадок безробіття, яке передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Згідно ст.ст. 44, 45 Закону України «Про зайнятість населення» , зареєстровані безробітні мають право, зокрема, на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону. Зареєстровані безробітні зобов`язані, зокрема, інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі: 1) зайнятості особи; 9) встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг).

Відповідно до положень ст.ст. 31, 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі: 1) працевлаштування безробітного. Застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Статтями 76-81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Здійснивши оцінку наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, з огляду на наступне.

Ураховуючи, що відповідачка 01.09.2018 року була звільнена з роботи за закінченням строку контракту, вона з законних підстав звернулась із заявою про надання статусу безробітного і у відповідності до вимог чинного законодавства України їй було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю.

Натомість, за твердженням позивача, в період реєстрації відповідача як безробітної та отримання нею допомоги по безробіттю, остання виконувала оплачувану роботу (надання послуг) за цивільно-правовою угодою у період з 19.11.2018 року по 20.03.2019 року, що і стало підставою для припинення реєстрації безробітного та припинення виплати допомоги по безробіттю, а також є законодавчо визначеним підґрунтям для стягнення з відповідача суми виплаченого матеріального забезпечення.

При цьому, судом достеменно встановлено, що навчальний посібник «Силові вправи у фізичному вихованні студентів» був підготовлений колективом авторів, у тому числі відповідачкою, та зданий університету у друк до закінчення трудових відносин відповідачки із ДВНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана» 01.09.2018 року.

Договір на виконання робіт №6, який датований 19.11.2018 року, з огляду формулювання його предмету, не передбачає виконання відповідачкою роботи по написанню навчального посібника. Предметом договору передбачено передачу університету вже написаного посібника, адже у відповідності до положень ст. 16 Закону України «Про авторське право та суміжні права» університет мав згідно вимог закону набути виключне майнове право на службовий твір.

У сукупності з іншими доказами, зазначений договір підтверджує, що станом на зазначену у ньому дату авторський твір вже був в повному обсязі створений та фактично переданий, а надані стороною відповідача докази підтверджують, що написання навчального посібника і його передача університету в друк відбулась під час перебування відповідачки у трудових відносинах з ДВНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана» до 01.09.2018 року та до її реєстрації в якості безробітної.

Матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження того, коли саме відповідачу було сплачено авторську винагороду, однак на думку суду, ураховуючи встановлені судом обставини стосовно виконання та передачі роботи до реєстрації відповідача в якості безробітного, здійснення фактичної оплати винагороди до або під час реєстрації відповідача як безробітної не впливає на її статус та не діє підстав для стягнення з неї виплаченого матеріального забезпечення, оскільки така оплата здійснена за роботу виконану відповідачем під час її перебування в трудових відносинах з університетом і до її реєстрації в якості безробітної.

За встановлених судом обставин, договір від 19.11.2018 року та акт від 20.03.2019 року не свідчать про виконання відповідачем у цей період оплачуваної роботи та знаходження в цивільно-правових відносинах з університетом, адже договір не передбачає виконання роботи, а лише фіксує передачу вже попередньо виконаного рукопису університету. Акт взагалі не містить дати його складання сторонами, адже містить лише дату затвердження цього акту проректором, тож зі змісту акту не вбачається коли саме він був укладений сторонами.

Пунктом 5 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 N60/62, Постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 N7-1 , передбачено, що у разі встановлення недостовірності даних, на підставі яких особі надано статус безробітної та право на виплату матеріального забезпечення, особа ознайомлюється з актом, про що засвідчує власним підписом. У разі відмови особи підписати акт про це робиться відповідна відмітка спеціалістом центру зайнятості.

Натомість зі змісту акту №1873 від 31.07.2019 року вбачається, що відповідача з цим актом не ознайомлювали, графа «пояснення безробітного» не містить жодних відміток. При цьому, пояснення роботодавця, в комплексі з іншими наявними в матеріалах справи доказами, вказує на правдивість позиції відповідача про те, що виконання робіт з підготовки навчального посібника та його передача університету відбулось до її реєстрації в якості безробітної. Отже, позивач здійснюючи розслідування обґрунтованості виплат матеріального забезпечення та не визнавши за необхідне в даному випадку зажадати пояснень самого безробітного, не встановив дійсних обставин, які мали істотне значення для вірного висновку про те чи дійсно відповідачка мала цивільно-правові відносини з університетом та отримувала дохід під час отримання нею допомоги по безробіттю.

Із матеріалів справи вбачається, що виконання відповідачем оплачуваної роботи під час отримання допомоги по безробіттю за договором №6 від 19.11.2018 року не підтверджено, натомість судом встановлено, що фактичне передання передбаченого цим договором навчального посібника відбулось до набуття відповідачем статусу безробітної.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підтвердженого факту виконання відповідачем оплачуваної роботи під час реєстрації в якості безробітної та відсутності її зайнятості у цей період в розумінні положень Законів України «Про зайнятість населення», «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» і отримання доходу у зв`язку з такою зайнятістю. При цьому здійснення оплати попередньо виконаної роботи, навіть якщо така оплата відбулась під час отримання особою допомоги по безробіттю, але за роботу, яка була виконана до набуття статусу безробітного, не є підставою для стягнення виплаченого матеріального забезпечення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 275, 279, 354, 355 ЦПК України, Законами України «Про зайнятість населення», «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 N60/62, Постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 N7-1, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позову Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 24.02.2020 року.

Учасники справи:

Позивач - Київський міський центр зайнятості (м. Київ, вул. Жилянська, 47б, );

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_1 ).

Суддя -