СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/21886/19

пр. № 2/759/2007/20

06 лютого 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гродського П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві без виклику сторін у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовними вимогами Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

у листопаді 2019 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 122938 грн 25 коп. та судові витрати по справі у розмірі 1921 грн 00 коп.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 30.01.2012 між сторонами укладено договір б/н згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві, однак у порушення умов договору відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного внесення платежів за договором не виконав, внаслідок чого станом на 31.08.2019 утворилася заборгованість у розмірі 481753 грн 50 коп.

Ухвалою суду від 28.11.2019 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 46).

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Заявлена позивачем до стягнення сума складає 122938 грн 25 коп., що за своїм розміром не перевищує п`ятисот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначених граничним за вимогами ч. 5 ст. 274 ЦПК України.За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 30.01.2012 підписав заяву б/н згідно якої отримав кредит у розмірі 5000 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 7).

У заяві зазначено, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг.

До заяви банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 8).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 31.08.2019 становить 481753 грн 50 коп. з яких: 4991 грн 25 коп. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 470112 грн 25 коп. загальний залишок заборгованості за відсотками; 6650 грн 00 коп. заборгованість за пенею та комісією (а.с. 5, 6).

Однак позивач просить повернення лише частини суми заборгованості за кредитом у розмірі 122938 грн 25 коп., яка складається із: 4991 грн 25 коп. заборгованість за кредитом та 117947 грн 00 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом в період з 30.01.2012 по 29.01.2018.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Отже, вина відповідача у зобов`язальних правовідносинах презюмується, якщо він не доведе відсутності своєї вини, тобто не доведе належними та допустимими доказами погашення кредитної заборгованості або не доведе іншого розміру заборгованості.

За змістом ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 11.10.2017 (справа 6-1374цс17).

Згідно частини першої статті 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За частиною третьою статті 653 ЦК України в разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Отже, якщо сторони кредитного договору досягнули домовленості щодо всіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитом з дотриманням певної процедури, то таке збільшення може відбуватись виключно в разі дотримання передбаченої договором процедури. У разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 14.12.2016 № 6-2315цс16, від 30.11.2016 № 6-82цс16.

Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено право банку проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше, ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема, у виписці по картрахунку згідно п. 1.1.3.1.9. цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення клієнта про не згоду із змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови.

Пунктом 1.1.3.1.9. Умов та Правил встановлено обов`язок банку не рідше одного разу на місяць способом, указаним у заяві, надавати держателю виписки про стан картрахунків та про проведені за минулий місяць операціях по картрахункам.

Банк інформує клієнта про заборгованість по кредитним договорам (у тому числі про заборгованість по кредитним картам), розміру поточних платежів, активації продуктів та послуг банку, а також інших правилах користування платіжною картою та умовах кредитного договору, включаючи внесення у них змін, шляхом використовування функції sms-повідомлень (пункт 2.1.1.8.7 Правил користування карткою).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що з 30.01.2012 по 29.01.2018 діяла базова процентна ставка за користування кредитом у розмірі 30,00%, з 1 вересня 2014 року банком була змінена процентна ставка до 34,80%, а з 1 квітня 2015 року проценти нараховувалися за ставкою 43,2% річних і остаточна заборгованість була розрахована, враховуючи змінені процентні ставки.

Крім того, у витягу з тарифів «Універсальна», наданих позивачем, вбачається, що підвищені проценти встановлені за тратами, здійсненими з 1 вересня 2014 року та з 1 квітня 2015 року.

Однак, позивач не надав доказів, що позичальник був у спосіб, встановлений умовами договору, повідомлений про зміни процентних ставок за користування кредитним коштами, а відтак позивач не мав правових підстав для нарахування процентів за підвищеними ставками.

Пунктом 2.1.1.12.6. Правил користування карткою встановлено, що за користування кредитом та овердрафтом банк нараховує проценти у розмірі, встановленому тарифами банка, із розрахунку 365/366 календарних днів у році.

З урахуванням встановлених судом обставин, та враховуючи невиконане зобов`язання перед банком щодо повернення кредитних коштів, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по відсотках за користування кредитом за період з 30.01.2012 (дата початку нарахування процентів) по 31.12.2012 з урахуванням базової процентної ставки 30,00 % в сумі 4991 грн 25 коп., виходячи з такого розрахунку: 4991,25 (тіло кредиту) х 30,00% х 366 днів: 366:100 = 1497 коп. 37 коп.

За період з 01.01.2013 р. по 01.01.2015 з урахуванням базової процентної ставки 30,00 % в сумі 4991 грн 25 коп. виходячи з такого розрахунку: 4991,25 грн х 30,00% х 1095 днів: 365:100 = 44921 грн 25 коп.

За період з 01.01.2016 по 31.12.2016 з урахуванням базової процентної ставки 30,00 % в сумі 4991 грн 25 коп. виходячи з такого розрахунку: 4991,25 грн х 30,00% х 366 днів: 366:100 = 1497 коп. 37 коп.

За період з 01.01.2017 по 29.01.2018 з урахуванням базової процентної ставки 30,00 % в сумі 4991 грн 25 коп. виходячи з такого розрахунку: 4991,25 грн х 30,00% х 393 днів: 365:100 = 1612 коп. 24 коп.

А всього заборгованість по відсотках за користування кредитом з 30.01.2012 (дата початку нарахування процентів) по 29.01.2018 складає 49528 грн 23 коп.

Також, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що відповідач повинен виконати зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів (тіло кредиту).

Наданими позивачем розрахунком заборгованості підтверджується розмір отриманих відповідачем коштів у визначеному позивачем розмірі.

З урахуванням доказів, оцінку яким суд дав вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

За ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Загальна сума задоволених вимог позивача складає 54525 грн 48 коп. та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 847 грн 73 коп. (54252,48 грн. х 100% : 122938,25 = 44 % х 1921).

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 847 грн 73 коп.

На підставі викладеного, керуючись вимогами Закону України «Про банки і банківську діяльність»; ст.ст. 207, 509, 525, 526, 530, 536, 626, 528, 614, 651, 653, 1048, 1049, 1054, 1056-1, та ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, рах№UA9003111. VAJ 305299. адреса місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) заборгованість за тілом кредиту розмірі 54525 (п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот двадцять п`ять) грн 48 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, рах№UA9003111. VAJ 305299. адреса місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) судовий збір по справі у розмірі 847 (вісімсот сорок сім) грн 73 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст судового рішення складено 07.02.2020.