Справа № 352/1529/20
Провадження 2-з/352/23/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді Гриньків Д.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду заяву представника ОСОБА_1 адвоката Парфан Тараса Дмитровича про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

12.08.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , за участі третьої особи на стороні відповідача Козинської сільської ради, про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою суду від 17.08.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

18.11.2020 представник ОСОБА_1 адвокат Парфан Тарас Дмитрович подав заяву про забезпечення позову у даній справі шляхом заборони приватному нотаріусу Галицького нотаріального округу Івано-Франківської області Данилюку Олексію Орестовичу видавати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , та вчиняти реєстраційні дії щодо реєстрації права власності на спадкове майно ОСОБА_3 .

Заява мотивована тим, що є судовий спір про визнання заповіту ОСОБА_3 від 07.02.2013 недійсним, а у відповідача виникає право після 25.11.2020 отримати від приватного нотаріуса Данилюка О.О. свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 25.05.2020 та зареєструвати право власності на спадкове майно до вирішення спору по суті, що в подальшому може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З урахуванням приписів ч. 1 ст. 153 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд заяви здійснюється без виклику сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши заяву про забезпечення цивільного позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

Як вбачається із роз`яснень, наданих в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Предметом спору між сторонами є заповіт та право на спадкування після смерті ОСОБА_3 . Позивач по справі зазначає, що є спадкоємцем за заповітом від 05.03.2012 року, однак в матеріалах справи міститься і заповіт ОСОБА_3 , складений на ім`я відповідача 07.02.2013. Позивач ставить під сумнів дійсність складеного заповіту.

Таким чином, видача відповідачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно несе реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення у випадку задоволення позову ОСОБА_1 , тобто призведе до значних ускладнень в реалізації позивачем можливих спадкових прав, на захист яких він звернувся до суду.

Суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Галицького нотаріального округу Івано-Франківської області Данилюку Олексію Орестовичу видавати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також завдати шкоди правам та законним інтересам позивача, оскільки є передбаченою законом підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно.

В задоволенні заяви в частині забезпечення позову шляхом заборони вчиняти реєстраційні дії щодо реєстрації права власності на спадкове майно ОСОБА_3 слід відмовити, так як такі дії неможливо здійснити до видачі свідоцтва про право на спадщину, а відтак забезпечення позову шляхом заборонивидавати свідоцтво про право на спадщину є ефективним та достатнім способом забезпечення позову у даному випадку.

Таким чином, беручи до уваги предмет даного позову, наведені докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, наявність зв`язку між заходом забезпечення позову шляхом заборонивидавати свідоцтво про право на спадщину та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, враховуючи те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову вищевказаним шляхом, а застосування саме такого виду забезпечення позову є співмірним заявленим вимогам та фактично реалізує мету його застосування.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що заяву про забезпечення позову слід задовольнити частково.

Відповідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 149-153 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Парфан Тараса Дмитровича про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборони приватному нотаріусу Галицького нотаріального округу Івано-Франківської області Данилюку Олексію Орестовичу видавати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 до набрання законної сили судовим рішенням у даній цивільній справі.

В задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Згідно з ст.261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з 19.11.2020, як дня складення повного судового рішення.

Строк пред`явлення до виконання до 19.11.2023 року.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , с. Козино, Тисменицький район, Івано-Франківська область;

Третя особа на стороні відповідача: Козинська сільська рада, с. Козино, Тисменицький район, Івано-Франківська область.

Суддя Гриньків Д.В.