Справа № 462/1140/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді: Бориславського Ю.Л.,

при секретарі: Каралюс Т.Р.,

за участі заявника: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львова цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Залізничний районний у м. Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) - про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, суд

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на тимчасово окупованій території м. Луганськ ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування заяви заявник вказала, що є дружиною померлого. ОСОБА_2 помер у м. Луганськ ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що видано довідку про причину смерті від 09 лютого 2020 року, однак отримати свідоцтво державного зразка заявник не може. Встановлення даного факту їй необхідне для реєстрації смерті чоловіка та отримання відповідного свідоцтва про смерть.

У судовому засіданні заявник подану заяву підтримала з підстав та мотивів наведених у ній, просила таку задовольнити.

Представник заінтересованої особи Залізничного районного у м. Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) у судове засідання не з`явився, проте належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, причини неявки суд не повідомив, а його неявка не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Заслухавши пояснення заявниці, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч.1, 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Згідно п.1 розділу 6 положень Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 № 52/5 однією із підстав для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Як вбачається із копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 заявник ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Луганськ.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , оригінал судом було оглянутий у судовому засіданні, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уклали шлюб 01 листопада 1980 року, після шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_1

Відповідно до довідки від 18.09.2019 р. №1306-, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 взято на облік внутрішньо переміщеної особи у м. Львові, зареєстроване місце проживання якої: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 на тимчасово окупованій території Україні, а саме в місті Луганськ, що стверджується копією довідки про причину смерті від 09.02.2020 р.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 12 лютого 2020 р., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Перевальськ Луганської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Луганськ.

У відповідності до Додатку 1 до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» із змінами, м. Луганськ віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказане розпорядження набрало чинності 07.11.2014 року.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь - який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відтак, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 12 лютого 2020 р., видане органом на тимчасово окупованій території України м. Луганськ, є недійсним і не створює правових наслідків.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 іншим чином, ніж в судовому порядку, неможливо.

Враховуючи наведене, зокрема, що заявник не має можливості надати для реєстрації смерті чоловіка документи, передбачені законодавством України, з метою захисту законних прав та інтересів громадян України на тимчасово окупованій території, суд приходить до переконання, що заява є підставною та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 76-81, 89, 258-259, 263-265, 293, 315, 317, 319 ЦПК України, ст. 9, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, суд

у х в а л и в :

заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті на тимчасово окупованій території України міста Луганськ, громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце смерті: Україна, місто Луганськ.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або в строки та порядку передбаченого ст. 354, 355 ЦПК України.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Текст рішення суду складений 26 лютого 2020 року.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.