Справа №478/242/20 Провадження №2/478/111/2020
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 лютого 2020 року смт Казанка

Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Іщенко Х.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Північтранс» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримку розрахунку при звільненні,-

В С Т А Н О В И В:

18.02.2020 року представник позивача адвокат Касьян М.С. звернувся до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 з позовом, в якому просить: стягнути з Публічного акціонерного товариства «Північтранс» на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 16011 грн. 68 коп. та середній заробіток за час затримки заробітної плати, який на 11.02.2020 року складає суму 79402 грн. Також, представником позивача заявлене до суду письмове клопотання про витребування (забезпечення) доказів.

Перевіривши відповідно до вимог ст.ст.175,177 ЦПК України відповідність позовної заяви вимогам закону, суд дійшов висновку, що вказаний позов має бути залишено без руху оскільки при подачі позову позивачем не сплачений судовий збір за вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку та судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення доказів.

Суд виходить з того, що відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Структура заробітної плати визначена ст.2 Закону України «Про оплату праці», за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

При цьому, середній заробіток за весь час затримки при звільнені за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні ст.2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення компенсації за невикористану відпустку та середній заробіток за весь час затримки при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року (справа №910/4518/16).

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви про забезпечення доказів ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Однак, позивачем до позовної заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору.

Позивачем в позові зазначено розмір середнього заробітку, який підлягає стягненню на момент звернення до суду 79402 грн. 16 коп. Отже позивачеві за вказану вимогу необхідно сплатити судовий збір 840 грн. 80 коп. та за подання до суду заяви про забезпечення доказів 420 грн. 40 коп.

За таких обставин позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачеві час, достатній для усунення вищезазначених недоліків шляхом оплати судового збору.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч.3ст.185 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.185 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Північтранс» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримку розрахунку при звільненні - надавши позивачу строк для усунення недоліків в 10 днів з дня отримання копії ухвали, в інакшому випадку позов вважати неподаним та повернути позивачу.

Запропонувати позивачу, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, сплатити судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. за вимогою майнового характеру за стягнення середнього заробітку та судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. за подання до суду заяви про забезпечення доказів, надавши до суду оригінали квитанцій про сплату судового збору на р/р UA6014194, Банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, , Код класифікації доходів бюджету 22030101, Отримувач коштів: Казан.УК/Казанківський р-н/ 22030101.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в частині визначення розміру судових витрат до Миколаївського апеляційного суду через Казанківського районного суду Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасник справи може отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/sud1413.

Дата складення ухвали 24.02.2020 року.

Суддя: