Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1658/19
Провадження № 2/321/91/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Машкіної Н.В.,
за участю секретаря судового засідання - Бородіної І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення.
Позовні вимоги обґрунтовує наступним.
Їй на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 04.10.1999 року.
Разом з нею в будинку зареєстрована відповідач, яка з жовтня 2018 року фактично не проживає в її житловому будинку та будь яких дій по його утриманню вона не здійснює. На теперішній час в будинку прописаний відповідач, але у зв`язку з матеріальними труднощами та оформленням соціальних виплат вона не може оформити субсидію, у зв`язку з чим позивач просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 , такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 , що належить їй на праві приватної власності.
В судове засіданні позивач ОСОБА_1 не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягає. Не заперечує проти заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи належним чином повідомлена, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала.
Відповідно до вимог ст.ст. 280-283 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 04 жовтня 1999 року. (а.с.6).
Згідно домової книги громадян ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . (а.с.7-8).
Згідно Акту- довідки від 29.10.2019 року №1505 виданої депутатом Михайлівської селищної ради Лукашенко С.І., було проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 , яка проживає в житловому будинку АДРЕСА_1 та встановлено, що онука ОСОБА_2 , 1999 року народження, за вище вказаною адресою не проживає вже більше року. (а.с.9).
Отже, з наданих доказів, судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , дійсно тривалий час, з жовтня 2018 року не проживає у житловому будинок АДРЕСА_1 .
Право на повагу до житла гарантує ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Стаття 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку, визначених законом.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст.16,386,391 ЦК України.
Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 , так як в ході судового розгляду було достовірно встановлено, що в спірному житлі ОСОБА_2 , не проживає з жовтня 2018 року.
Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.2,7,12,228-229,258-260,263 -265,268,280-283 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_2 , виданий Михайлівським РВ УМВС України в Запорізькій області 01.07.2015 року), такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 , в наслідок тривалої відсутності в цьому приміщенні.
Заочне рішення може бути переглянуте Михайлівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Михайлівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н.В.Машкіна