Дата документу 19.02.2020 Справа № 337/3239/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/3239/19 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/900/20 Кучерук І.Г.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухаря С.В.

Онищенко Е.А.

За участю секретаря: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Наконечної Альони Вікторівни на заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписала заяву б/н від 18.06.2010 року і отримала кредит у розмірі 13000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає договір про надання банківських послуг.

Зазначає, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором своєчасно та належним чином не виконує, в результаті чого станом на 14.05.2019 року утворилась заборгованість в сумі 68 735,65грн., яка складається з: 33 088,63 грн. заборгованість за тілом кредиту; 14 521,67 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 16 626,03 грн. пеня за прострочене зобов`язання; 750 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи: 500 грн. штраф (фіксована частина), 3 249,32 грн. штраф (процентна складова).

В добровільному порядку відповідач заборгованість на сплачує.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 68 735,65 грн. та судові витрати по справі.

Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариств Комерційний Банк «ІІриватБанк» заборгованість за договором від 18.06.2010 року у розмірі 47610 грн. 30 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 33 088,63 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту 14 521,67 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариств Комерційний Банк «ІІриватБанк» судові витрати у розмірі 1330 грн. 59 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

У апеляційній скарзі представник АТ КБ «ПриватБанк» - Наконечна А.В. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд не звернув увагу на те, що позивач разом з анкетою-заявою надав суду копію довідки про умови кредитування з використанням кредитки особисто підписану відповідачем. Безпідставно вважав стягнення заборгованості за пенею та штрафами необґрунтованими, оскільки вони ніби-то не встановлені умовами договору. З урахуванням наявності вказаної довідки, підписаної позичальником, правові висновки що містяться в постанові Великої Палати Верховного суду від 03 липня 2019 року по справі №342,180,17 не можуть бути застосовані. Просить скасувати рішення суду в частині відмови у стягненні заборгованості за пенею та штрафами та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги банку в цій частині в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 18 червня 2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір у вигляді підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомилася у письмовому вигляді та зобов`язалася регулярно ознайомлюватися із змінами «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на сайті банку www.рrіvаtbаnk.uа, що підтверджується її особистим підписом у анкеті-заяві. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за зазначеним кредитним договором утворилася заборгованість у сумі 68 735 грн. 65 коп., з яких 33 088 грн. 63 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 14 521 грн. 67 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 16 626 грн. 03 коп. - нараховано пені за прострочене зобов`язання, 750 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму понад 100 грн., 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3 249 грн. 32 коп. - штраф (процентна складова).

Задовольняючи позовні вимоги банку в частині стягнення з відповідача основної суми заборгованості за кредитом, суд першої інстанції виходив з того, що вважав вимогу позивача про стягнення основної суми боргу обґрунтованою та доведеною. Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог, суд виходив з недоведеності банком факту укладання договору позики саме на тих умовах, на які посилається позивач.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 12, 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Із матеріалів справи вбачається, що Умови та правила надання банківських послуг, надані позивачем,ОСОБА_1 не підписані, а отже колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що банком не доведено належними доказами з якими саме умовами погоджувався відповідач.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Умови та правила надання банківських послуг мають мінливий характер, а тому їх редакцію, надану позивачем, не можна вважати частиною спірного кредитного договору.

Зазначені висновки суду узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17.

Окрім того, колегія суддів не бере до уваги довід скаржника про погодження відповідачем умов кредитування, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 підписала Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Разом з тим, умови, на які посилається позивач, як на частину кредитного договору мають назву «Умови та правила надання банківських послуг», у зв`язку з чим колегія суддів не має можливості встановити щодо яких Умов було видано підписану відповідачем Довідку.

Інші докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а тому не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Наконечної Альони Вікторівнизалишити без задоволення.

Заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2019 року вцій справі залишити без змін.

Дата складання повної постанови 24 лютого 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко