Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 4-с/641/71/2020 Справа № 641/8917/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2020 року

Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Боговський Д.Є., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова із скаргою, в якій просить визнати неправомірною бездіяльність Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), яка полягає у відсутності зняття арешту, зобов`язати орган державної виконавчої служби зняти арешт, накладений на підставі постанови державного виконавця Комінтернівського ВДВС ХМУЮ Клітенко Д.Ю. від 20.01.2012 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а також поновити їй строк для подання даної скарги до суду.

Оглянувши матеріали скарги, вважаю за необхідне відповідно до положень ст. 185 ЦПК України залишити її без руху, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 КПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлення судом (ст. 449 ЦПК України).

Частиною першою статті 450 ЦПК України передбачено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 451 ЦПК України суд, у разі встановлення обґрунтованості скарги, визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

На підставі п. 17 вищезазначеної Постанови, сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК (у діючій редакції ЦПК України ст.185).

Враховуючи положення ч. 9 ст. 10 ЦПК України до скарги на дії державного виконавця застосовуються загальні правила позовного провадження із врахуванням особливостей, передбачених Розділом VII ЦПК України.

Суд зауважує, що справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 450 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

Отже, положеннями ст. 447 ЦПК України чітко передбачено, чиї дії може бути оскаржено та коли, а саме дії конкретного державного виконавця, вчинені під час виконання судового рішення, діями або бездіяльністю якого порушені права особи, яка звертається із скаргою, або дії іншої посадової особи органу ДВС.

У своїй скарзі ОСОБА_1 зазначає, що звертається до суду у порядку ст. 477 ЦПК України, однак не вказує на виконавче провадження, в якому оскаржуються дії державного виконавця, не зазначає стягувача та боржника, що унеможливлює визначити який суд як суд першої інстанції розглядав справу, з метою визначення територіальної підсудності даної скарги.

Водночас, матеріали скарги свідчать про те, що про наявність постанови державного виконавця Комінтернівського ВДВС ХМУЮ Клітенко Д.Ю. від 20.01.2012 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження заявник дізнався 16.07.2019 в ході розгляду її звернення до КП «ХМБТІ» через свого представника ОСОБА_2 , однак вперше до суду зі скаргою звернувся лише в липні 2020 року, тобто після сплину майже одного року і не наводить причини пропуску, які суд має визнати поважними.

Суддя, також, звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Частиною 1 ст. 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви (скарги) постановляє ухвалу про залишення позовної заяви (скарги) без руху.

З урахуванням наведеного, вважає, що скаргу слід залишити без руху та надати заявниці строк для усунення зазначених вище недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків скарги протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк скаргу вважати неподаною та повернути заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -Д. Є. Боговський