Провадження № 2/752/4139/20
У Х В А Л А

Іменем України

03 лютого 2020 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Шкірай М.І., розглянувши заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець Юхименко Ольга Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

Встановив:

У листопаді 2019 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом у якому міститься заява про забезпечення позову.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.11.2019 року матеріали означеної цивільної справи передано на розгляд Голосіївському районному суду м. Києва на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

У заяві про забезпечення позову позивач просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення, на підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Хара Наталії Станіславівни від 17.10.2019 року зареєстрованого в реєстрі за №24983 та заборони здійснення будь-яких дій відносно виконання виконавчого напису Приватного нотаріуса Хара Наталії Станіславівни від 17.10.2019 року зареєстрованого в реєстрі за №24983.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу вимог своєї заяви, вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006, №9 постановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Однак, в порушення вказаних процесуальних норм та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України, заявником не зазначено про існування об`єктивних обставин вважати, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з вимогами про визнання виконавчого напису виконавчого напису Приватного нотаріуса Хара Наталії Станіславівни від 17.10.2019 року зареєстрованого в реєстрі за №24983 таким, що не підлягає виконанню.

Із вищевикладеного убачається, що ОСОБА_1 не оскаржує постанову про стягнення з боржника основної винагороди, а тому обраний захід забезпечення позову за змістом не є тотожним заявленими позовними вимогами.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 259-260, 353-355 ЦПК України, суд -

Постановив:

У задоволенні заяви про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець Юхименко Ольга Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя