ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року

м. Черкаси

Справа № 696/1111/18
Провадження № 22-ц/821/413/20
категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Нерушак Л. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 ;

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кам`янського районного суду Черкаської області від 27 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у складі: головуючого судді Шкреби В. В.

в с т а н о в и в :

25 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги мотивувала тим, що з 2000 по 2006 рік вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , від якого мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

З 01 вересня 2017 року донька навчається на денному відділенні Криворізького державного педагогічного університету. Строк закінчення навчання 30 червня 2021 року.

ОСОБА_1 працює, розмір її заробітної плати на момент подачі позову становить близько 3723 грн 00 коп. Крім того, на її утриманні знаходиться неповнолітній син від іншого шлюбу, який також розірвано. Враховуючи вкрай скрутне матеріальне становище, а також потребу доньки, яка продовжує навчання, за відсутності власного заробітку, у матеріальній допомозі, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи стягнення з 25 жовтня 2018 року і до закінчення донькою навчання, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 10 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 27 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 , відповідно до ч. 5 ст. 185 ЦПК України, визнано неподаною та повернуто позивачці, у зв`язку з невиконанням вимог ухвали суду від 10 грудня 2019 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали Кам`янського районного суду Черкаської області від 27 грудня 2019 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, і про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. При цьому, скаржник зазначила, що у жовтні 2018 року нею було подано позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання спільної доньки, що продовжує навчання. Вказана позовна заява ухвалою від 10 грудня 2019 року залишена без руху з підстав не проведення попереднього розрахунку судових витрат та відсутності підстав обґрунтування подання позовної заяви в інтересах дочки, з посиланням на ч. 5 ст. 175 ЦПК України.

У встановлені строки недоліки позовної заяви позивачкою були усунуті, шляхом надання 24 грудня 2019 року відповідної заяви, в якій зазначено докази, що підтверджують вказані нею обставини, однак суд дані вимоги до уваги не прийняв, помилково вважаючи, що позивачка не виконала ухвалу суду та не обґрунтовано повернув подану нею заяву.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені, зокрема, в п. 6 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу (повернення заяви позивачеві), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, визначеному ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, зокрема, фізичних осіб.

В свою чергу ч. 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Отже, право на пред`явлення позову - це право особи звернутися до суду з позовом про захист порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності ч. 2 ст. 199 СК України, яка регламентує обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , посилаючись на ст. ст. 182, 191, 199 та 200 СК України, звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 10 грудня 2019 року вказана позовна заява залишена без руху з тих підстав, що вона подана з порушенням вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а саме: позивачкою не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс позивач і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Крім того, в ухвалі зазначено про те, що з матеріалів справи слідує, що повнолітня дитина продовжує навчання на денній формі навчання в іншому населеному пункті відмінному від місця проживання позивача. Згідно ч. 5 ст. 175 ЦПК України у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення. Водночас, в порушення наведених вимог, позивачем не зазначено причин чому по досягненню повноліття дитина не може звернутися до суду із позовною заявою про стягнення аліментів самостійно.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до положень ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява повинна містити, зокрема, і попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

На виконання вимог вище зазначеної ухвали суду, ОСОБА_1 24 грудня 2019 року надано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви в якій заначено, що вказаний позов нею подано в інтересах її повнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням в Криворізькому державному педагогічному університеті на денній формі навчання. А враховуючи значні витрати на проїзд з м. Кривий Ріг до м. Кам`янка Черкаської області та безперервність навчального процесу, позивач звернулася до суду безпосередньо в інтересах доньки з даним позовом.

Також, у виконання ухвали суду, ОСОБА_1 зазначено про те, що нею не понесено жодних судових витрат.

Одночасно, з вищенаведеною заявою, ОСОБА_4 подано уточнену позовну заяву в якій вона зазначила, що в період перебування у шлюбі з ОСОБА_2 з 2000 р. по 2006 р. у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу між батьками залишилася проживати з нею. На момент звернення до суду, донька сторін є повнолітньою особою, яка з 01 вересня 2017 року навчається на денному відділення Криворізького державного педагогічного університету, зареєстрована в гуртожитку за місцем навчального закладу, строк навчання закінчується 30 червня 2021 року. В якості підстави звернення безпосередньо в інтересах доньки, позивачка вказала ту обставину, що донька навчається на денному відділенні вищевказаного навчального закладу, а тому враховуючи її складний матеріальний стан, відсутність будь-яких доходів, у тому числі стипендії, а також вартість проїзду з місця навчання до суду, у випадку її участі як позивача, остання може понести значні затрати.

Постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення позивачці позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що нею не виконано вимоги ухвали суду від 10 грудня 2019 року, зокрема, позивачем не зазначено підстави звернення до суду в інтересах іншої особи - ч. 5 ст. 175 ЦПК України.

Проте, до такого висновку суд прийшов з порушенням норм процесуального та при неправильному застосуванні норм матеріального права.

Посилання суду, зокрема, і в оскаржуваній ухвалі від 27 грудня 2019 року, як на недоліки позовної заяв, на те, що позивачкою не зазначено підстави звернення до суду в інтересах іншої особи, колегія суддів вважає помилковим, оскільки, у відповідності до ст. 199 СК України, позивачка наділена правом звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Відповідно до норм ЦПК України, нею викладено обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги, із зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Водночас, питання щодо оцінки поданих доказів судом, є безпосередньо його правом, яке реалізується в процесі судового розгляду.

Відповідно до ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набула чинності для України з 11 вересня 1997 року, Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі «Веііеі у. Ргапсе» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Суд не врахував положення ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини щодо того, що кожна людина при визначенні її громадських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих ним доказів.

Отже, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_1 , оскільки такий висновок не ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права.

У зв`язку з цим, викладені в апеляційній скарзі доводи колегія суддів визнає такими, що заслуговують на увагу та враховує їх.

Відповідно до положень п. 4 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Отже, ухвалу Кам`янського районного суду Черкаської області від 27 грудня 2019 року про повернення позовної заяви у даній справі слід скасувати та направити матеріали справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кам`янського районного суду Черкаської області від 27 грудня 2019 року скасувати та направити матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Текст постанови складено 25 лютого 2020 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

Л. В. Нерушак