Справа № 211/3440/20
Провадження № 2/211/1695/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

17 листопада 2020 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Польчик Л.В.

у відсутність: представника позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК»

відповідача Ходанович В.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, зазначивши, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, відповідач підписав заяву № б/н від 06 січня 2012 року, згідно якої отримав кредит на картковий рахунок.

Всупереч умов укладеного між сторонами договору відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав, в зв`язку з чим станом на 03 травня 2020 року виникла заборгованість перед Банком по сплаті кредиту в сумі 129976 грн. 48 коп., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 5061 грн. 13 коп.; в т.ч. заборгованість за поточним тілом кредита - 0 грн. 00 коп.; заборгованість за простроченим тілом кредита - 5061 грн. 13 коп.; а також заборгованість за нарахованими відсотками - 0 грн. 00 коп.; заборгованість за простроченими відсотками - 0 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 - 1819 грн. 16 коп., нарахована пеня - 116430 грн. 64 коп., нараховано комісії - 0 грн. 00 коп., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп.; штраф (процентна складова) - 6165 грн. 55 коп.

На підставі зазначеного представник позивача просить суд стягнути з відповідача в судовому порядку зазначену загальну суму заборгованості по кредиту та понесені судові витрати в розмірі 2102 грн. 00 коп. - сплаченого судового збору.

У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи.

Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін».

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Представник позивача одночасно з позовною заявою звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явився, про слухання справи повідомлялася відповідно до ст. 128 ЦПК України.

В порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк», у теперішній час Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», та ОСОБА_1 шляхом підписання анкети-заяви про приєднання, 06.01.2012 року було укладено в письмовій формі кредитний договір та відповідачу була надана кредитна картка «Універсальна» за № НОМЕР_1 , на яку було встановлено кредитний ліміт у 300,00 грн., та збільшено до 4000,00 грн. (а.с.28,29, 30).

У Анкеті-заяві зазначено, що ОСОБА_1 згоден з тим, що дана заява з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг а також тарифами, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Таким чином 06.01.2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н який відповідно ч. 1 ст. 634 ЦК України є договором приєднання (а.с. 30-55).

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» є правонаступником прав та обов`язків ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК».

Відповідно до довідки позивача (а.с. 29) ОСОБА_1 були видані кредитні картки: НОМЕР_1 - 06.01.2012 року; НОМЕР_2 - 14.02.2013 року; НОМЕР_3 - 13.10.2015 року.

Судом досліджено виписку за рахунком ОСОБА_1 , з якої вбачаються операції за вказаними карками, зокрема, встановлення, збільшення кредитного ліміту, зняття готівкових коштів, оплата послуг (а.с. 18-27).

Статтею 1054 ЦК України, встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В порушення умов Договору станом на 03 05 2020 року відповідач має заборгованість за даним кредитним договором у загальному розмірі 129976,48 грн., яка складається з: 5061,13 грн. заборгованість за тілом кредиту, в тому числі за простроченим тілом кредиту ; 1819,16 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 116430,64 грн. нарахована пеня; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 6165,55 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 7-17).

Такий розрахунок в частині заборгованості за тілом кредиту в тому числі за простроченим тілом кредиту, за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, та пенею відповідач не спростував належними та достовірними доказами, відповідно до вимог ст.ст.76-78,81,83 ЦПК, а тому суд приймає його за основу суми боргу.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ст.611 ЦК України, визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Разом з цим суд вважає, що позовні вимоги про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) на загальну суму 6665,55 гривень не підлягає задоволенню оскільки одночасне стягнення пені та штрафу суперечить ст.61 Конституції України, про що зазначено у правовому висновку постанови Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.

Зазначена правова позиція також висловлена Верховним Судом у постанові від 6 лютого 2018року у справі № 1521/5041/12-ц, в постанові від 18квітня 2018року у справі № 705/6051/15-ц, та в постанові від 16 травня 2018 року по справі № 548/264/15-ц, яка відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Так, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Врахувавши наведене та відповідно до статті 549 ЦК України Верховний Суд України зазначив, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що відповідач порушив умови договору, а тому позовні вимоги про стягненнявиниклої заборгованості за кредитом яка складається з: 5061,13 грн. заборгованість за тілом кредиту, в тому числі за простроченим тілом кредиту; 1819,16 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 116430,64 грн. нарахована пеня, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 2102 грн., сплачений останнім при подачі позовної заяви .

Керуючись ст.ст. 76-81, 141, 258-259, 264-265, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , заборгованість за кредитним договором № б/н від 06 01 2012 року, що виникла станом на 03 05 2020 року, у розмірі 123310 (сто двадцять три тисячі триста десять ) грн. 93 коп., з яких: 5061,13 грн. - заборгованість за тілом кредиту в тому числі за простроченим тілом кредиту; 1819,16 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 116430,64 грн. - пеня.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , судовий збір у розмірі 2102 ( дві тисячі сто дві ) грн. 00 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене учасниками справив апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко

Повний текст рішення складено 25.11.2020 року.