Справа № 454/270/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

за участю секретаря Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Переспівської сільської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з даною позовною заявою до відповідача про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №049069 від 25.12.2002р., що виданий на ім`я ОСОБА_2 , належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнання за позивачем право власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті баби.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_2 . Після смерті баби залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 2,4467га., що розташована на території Переспівської сільської ради та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Заповіт на спадкове майно посвідчувався на користь позивачки. Однак після смерті Спадкодавця було втрачено оригінал Державного акту на право приватної власності на землю, а у позивача залишилася лише його копія. Разом з тим встановлено, що у такому не вірно записано ім`я баби, взамін вірного « ОСОБА_3 », зазначено « ОСОБА_4 ».

У зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу та наявності помилки у написанні імені баби у його копії, нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину а тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом.

Позивач в судове засідання не прибула, однак суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду надійшла заява сільського голови Переспівської сільської ради про розгляд справи у відсутності їхнього представника, позовні вимоги визнає.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази у справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем у справі, якщо його дії не суперечать інтересам інших осіб.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

В свою чергу, відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини.

Із оглянутої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

Згідно копії заповіту, посвідченого 29.01.1997р. секретарем виконкому Переспівської сільської ради, встановлено, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила розпорядження та все своє майно заповіла своїй онуці ОСОБА_1 .

Із дослідженої копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЛВ №049069 встановлено, що ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Сокальської райдержадміністрації від 26.11.2002р. №674 передано у приватну власність земельна ділянка площею 2,4467га в межах згідно з планом, що розташована на території Переспівської сільської ради з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Факт родинних відносин між спадкодавцем та позивачем підтверджено копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 , однак після укладення шлюбу позивач змінила своє прізвище на чоловікове « ОСОБА_6 », про що свідчить копія свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 .

Згідно приписів ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Згідно пунктів 10 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Оскільки існує розбіжність в документах покійної бабці позивачки, що унеможливлює оформлення спадщини, то суд вважає за необхідне встановити факт належності правовстановлюючого документу.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 одержала Державний акт на право приватної власності на землю, однак після її смерті у спадкоємця ОСОБА_1 немає можливості прийняти спадщину, тому для реалізації права на спадкування за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно. При таких обставинах суд дійшов до висновку, що є достатньо підстав для того, щоб встановити факт належності правовстановлюючого документу ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-81, 223, 258, 259, 264-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №049069 від 25.12.2002р., що виданий на ім`я ОСОБА_2 , належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на земельну ділянку площею 2,4467га., що розташована на території Переспівської сільської ради Сокальського району та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського Апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Л. Ю. Фарина