"11" червня 2020 р. Справа № 644/ 4140 /20
У Х В А Л А

іменем України

про залишення позовної заяви без руху

11 червня 2020 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова - Сітало А.К. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська ливарна компанія» про стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення заборгованості по заробітній платі за договорами про надання послуг та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: 1) стягнути з відповідача ТОВ «Українська ливарна компанія» на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 52 179,86 грн., яка утворилася за період з 01.08.2019 року, станом на 11.11.2019 року; 2) стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі за договорами про надання послуг в розмірі 31 447,00 грн. за період з 12.11.2019 року, станом на 28.02.2020 року; 3) стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку, а саме: за половину листопада 2019 року, грудень 2019 року та шість місяців 2020 року в розмірі 99 937,23 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн. та 39,00 грн. за квитанціями Укрпошти.

Ціна позову позивачем визначена в розмірі 186 103,09 грн.

Під час вирішення питання про відкриття провадження суддя з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 175, 177 ЦПК України.

Суд, дослідивши позовну заяву, приходить до висновку про залишення позовної заяви без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позивачем в позовній заяві зазначено, що відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач при зверненні з позовною заявою про стягнення заборгованості по заробітній платі, звільняється від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1-ше січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями), за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору встановлюється в розмірі 1-го відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 840,80 грн. та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 10510,00 грн.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 1 цього Закону судовим збором є збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Водночас статтею 5 Закону України «Про судовий збір» установлено пільги щодо сплати судового збору, згідно з пунктом 1 частини першої якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Положення статті 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року, в редакції чинній до 01.09.2015 року, від сплати судового збору звільнялися позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

Разом з тим, починаючи з 01.09.2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, які випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

З огляду на викладене вбачається, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, та не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та за іншими вимогами, що випливають з трудових правовідносин під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач звільнений від сплати судового збору лише в частині позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 52 179,86 грн.

Крім того, зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за договорами про надання послуг в розмірі 31 447,00 грн. за період з 12.11.2019 року, станом на 28.02.2020 року.

Разом з цим, основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності, а за цивільно правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Цивільно правовим договором оплачується не процес праці, а її результат, що визначається після закінчення виконання обов`язків виконавця за договором і оформляється актами здавання приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких проводиться їх оплата.

З огляду на викладене, суд зазначає, що правовідносини, які виникають у межах договору підряду та надання послуг регулюються нормами Цивільного кодексу України, а не Кодексом законів про працю та на осіб, які виконують роботи (надають послуги) на підставі цивільно- правових договорів не поширюються норми трудового законодавства.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що пільги щодо звільнення від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення заборгованості за договорами про надання послуг, на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір» до даних правовідносин не застосовуються.

Інших обставин, які б давали підстави для звільнення від сплати судового збору позивачем не зазначено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем вимоги ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ч. 4 ст. 177 ЦПК України не виконані.

На підставі викладеного, позивачу необхідно усунути зазначені вище в ухвалі недоліки та сплатити суму судового збору, яка відповідатиме розміру 1-го відсотку від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 840,80 грн. за дві позовні вимоги майнового характеру в частині: стягнення заборгованості за договорами про надання послуг та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260-261, 353, п. 15 п. п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, Законом України «Про судовий збір» в редакції від 08.07.2017 року, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська ливарна компанія» про стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення заборгованості по заробітній платі за договорами про надання послуг та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення зазначених вище в ухвалі недоліків позовної заяви, сплатити суму судового збору, яка відповідатиме розміру 1-го відсотку від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 840,80 грн., за позовні вимоги, які не пов`язані із стягненням заборгованості по заробітній платі та поновлення на роботі, зокрема: стягнення заборгованості за договорами про надання послуг та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що інакше позовна заява бути вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення повного тексту ухвали суду лише щодо визначення розміру судових витрат. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А. К. Сітало