Справа №: 272/1340/19
Провадження № 2/272/58/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Брагіна В.І.

за участю секретаря судового засідання - Хитоніної М.С.

з участю позивача - ОСОБА_1 , відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Андрушівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 272/1340/19 провадження № 2/272/58/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей як батька з актового запису про народження дитини, суд,-

встановив :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виключення відомостей як батька з актового запису про народження дитини.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що з перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 14 лютого 2009 року, який рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 28 вересня 2018 року розірвано. У 2009 році позивач визнав своє батьківство щодо сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в силу ст. 126 СК України. На момент визнання батьківства йому не було відомо про те, що ОСОБА_3 не його син, оскільки позивач мав відносини з відповідачкою у серпні 2001 року, а ІНФОРМАЦІЯ_2 вона народила дитину. Після розірвання шлюбу відповідачка неодноразово наголошувала на тому, що позивач не є батьком ОСОБА_3 .. Враховуючи вищевикладене позивач просив виключити записи про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтував наведеними у позовній заяві обставинами, зазначив, що на час визнання батьківства вважав ОСОБА_3 своїм біологічним сином.

Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що на момент визнання батьківства позивачу було достеменно відомо про те, що він не є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому ОСОБА_1 не має права оспорювати своє батьківство. ОСОБА_4 знає свого біологічного батька - ОСОБА_5 ,який вже під час спільного проживання з позивачем відвідував сина. Під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_5 до неї про оспорювання батьківства ОСОБА_1 був її представником по справі та вона виконувала всі його поради,в тому числі написала заяву про визнання позову.Але в цій заяві вона не вказувала,що батьком дитини є позивач.Відповідачка також зазначила, що жодних стосунків з відповідачем у 2001 році не мала,оскільки тільки в 2008 році їх познайомили.а в 2009 році вони уклали шлюб.Щодо призначення судово-біологічної експертизи заперечувала, оскільки ОСОБА_1 не є біологічним батьком дитини. Просила відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,дослідивши матеріали цивільної справи № 2-576/09 за позовом ОСОБА_5 до відповідача про оспорювання батьківства,суд встановив: сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2009 року, який рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 28 вересня 2018 року розірвано (а.с. 5). 16 жовтня 2009 року позивач визнав своє батьківство щодо сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в силу ст. 126 СК України (а.с. 19-24). До ІНФОРМАЦІЯ_3 батьком ОСОБА_3 був записаним ОСОБА_5 , відомості про якого як батька дитини були виключені з актового запису про народження № 45 на підставі рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 09.09.2009 року (а.с. 19-24, 25). З копії рішення суду від 09.09.2009 року вбачається, що відповідачка та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбу з 02.02.2002 року, тобто до народження ОСОБА_3 (а.с. 6, 25). З пояснень відповідачки вбачається, що у 2001 році вона жодних стосунків з позивачем не мала і на момент визнання батьківства ОСОБА_1 достеменно знав про те, що він не є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

При вирішенні спору суд виходить з наступного: частиною 1 ст. 126 СК України визначено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.

Згідно п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК, шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини.

Суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про призначення судово-біологічної експертизи, оскільки відповідачка підтвердила той факт, що ОСОБА_1 не є біологічним батьком ОСОБА_3 ..

Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Статтею 12 ч. 1,2,3,4 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Ураховуючи те, що відповідачка визнала ту обставину, що позивач не є біологічним батьком ОСОБА_6 ,а ОСОБА_1 не надав достовірних, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що на момент визнання батьківства він не знав про те, що ОСОБА_3 не є його сином, суд відмовляє в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.4, 76-89, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

У задоволенні позову ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_2 ) про виключення відомостей як батька з актового запису про народження дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 26 лютого 2020 року.

Суддя:В. І. Брагін