ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/426/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/7607/19 Категорія: 310000000 Демчик Р.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Храпка В.Д., Бондаренка С.І.

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом.

Ухвалою суду від 18 вересня 2019 року позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів виділені в окреме провадження.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що з 11 червня 2009 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб із відповідачем виявився невдалим, бо вже упродовж тривалого часу їх стосунки із чоловіком погіршились, зникло взаємопорозуміння і взаємоповага, стали частими сварки.

Вказує, що вона із сином проживає окремо від відповідача. Відповідач належної підтримки для утримання сина не надає. Зазначає, що ОСОБА_1 офіційно не працевлаштований, має нерегулярний дохід, а тому є підстави для стягнення аліментів в твердій грошовій сумі.

На підставі викладеного та з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_2 просила суду розірвати шлюб укладений між нею та ОСОБА_1 , зареєстрований Черкаським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №610 та після розірвання шлюбу залишити позивачу її дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно в твердій грошовій сумі 5000 грн до досягнення дитиною повноліття із щорічною індексацією відповідно до закону.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що зареєстрований 11 червня 2009 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис - №610.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 2500 грн. щомісячно, із щорічною індексацією відповідно до закону, починаючи з 21.12.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто на користь держави з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704, 80 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 704, 80 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки подальше перебування її у шлюбі з відповідачем не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, суперечитиме її інтересам, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню

Щодо вимог позивача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, то суд першої інстанції, задовольняючи їх частково, виходив з того, що не встановлено доказів та обставин, які б підтверджували наявність у відповідача доходу на рівні 20 000 грн на місяць, а відтак такі твердження позивача є припущеннями. Натомість відповідач є здоровою, працездатною особою, не має на утриманні інших осіб і має нерегулярні доходи та не заперечує проти сплати аліментів у розмірі 1500 грн на місяць.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач має можливість отримувати заробітну плату на рівні середньостатистичної зарплати для Черкаської області (9088 грн), а тому стягнення з відповідача аліментів у сумі 2500 грн є достатнім та обґрунтованим.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оспорював рішення суду в частині розірвання шлюбу, однак в частині стягнення аліментів вказує на його незаконність, прийняття його судом з неповним з`ясуванням обставин справи, зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам та судом неправильно застосовано норми матеріального права, а тому просив рішення змінити, стягнувши з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі 1500 грн.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що відповідач має виключно нерегулярні доходи, не маючи при цьому стабільного джерела додаткових прибутків.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, рішення суду першої інстанції підлягає перегляду судом апеляційної інстанції в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина сторін.

Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає даним вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи, від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції.

Син проживає разом із позивачем та спір між сторонами щодо визначення місця проживання дитини відсутній.

Судом встановлено та не заперечується сторонами у справі, що учасники справи офіційно не працюють, при цьому позивач перебуває на обліку як безробітна в Черкаському МЦЗ з 22 жовтня 2018 року.

Звертаючись до суду із позовом в частині стягнення аліментів на утримання сина у розмірі 5000 грн, позивач вказувала про те, що відповідач має значний неофіційний дохід, оскільки він здає в оренду квартиру АДРЕСА_1 , отримує прибуток від надання послуг перевезення пасажирів за допомогою сервісу «Тачку» та надає послуги фотографа, за які має 20 000 грн доходу на місяць.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі.

До підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, стаття 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною другою статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції належним чином не перевірив обставини, обумовлені статтею 182 СК України, взяв до уваги середньомісячну заробітну плату у Черкаській області, яка не може бути величиною для обрахування аліментів у твердій грошовій сумі.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, достатність та належність доказів наданих на підтвердження доводів викладених позивачем у позовній заяві доходить висновку про наступне.

Відповідач погоджувався на визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з нього у розмірі 1500 грн, вважаючи, що саме такий розмір буде відповідати його майновим можливостям.

Відповідач є здоровою, працездатною особою, однак офіційно не працює, не має інших утриманців, однак і підтверджень отримання ним доходу у зазначеному позивачем розмірі (20 000 грн) матеріали справи не містять, у зв`язку із чим колегія суддів вважає доцільним та справедливим визначення розміру аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн щомісячно до досягнення нею повноліття. При цьому, враховано, що даний розмір не суперечить вимогам закону щодо мінімального забезпечення дитини відповідного віку.

Доводи позивача, якими обґрунтовувався позов, зокрема щодо наявності у власності відповідача автомобіля, здійснення ним перевезень та отримання доходу, здачу в оренду квартири та отримання доходу від надання послуг фотографа, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та зазначені суми отриманого неофіційного доходу відповідача нею не доведені.

При цьому, у разі збільшення мінімального розміру аліментів, а також у разі підтвердження вказаних обставин належними доказами, позивач не позбавлена права і можливості звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо необхідності зміни рішення суду в частині визначення аліментів в меншому розмірі є обґрунтованими.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги змінює судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Отже колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про визначення розміру аліментів в сумі 2500 грн, а тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні із визначенням розміру аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_2 на утримання сина в сумі 1500 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2019 року змінити в частині стягнення аліментів, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 1500 грн щомісячно, із щорічною індексацією відповідно до закону, починаючи з 21.12.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 лютого 2020 року.

Судді Б.Б. Вініченко

С.І. Бондаренко

В.Д. Храпко