Провадження № 2-ві/760/11/20
У Х В А Л А

24 лютого 2020 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Олех Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючому в справі - судді Оксюті Т.Г., суд

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з заявою про відвід головуючому в справі - судді Оксюті Т.Г., посилаючись на те, що суддя неодноразово розглядав клопотання адвоката Паруль Ю.О., яка діє в інтересах позивача в справі ОСОБА_2 .

Так, 5 липня 2019 року суддею було розглянуто та задоволено клопотання про призначення додаткової судово-почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0013327 .

6 листопада 2019 року було розглянуто та задоволено клопотання про виправлення описки в резолютивній частині ухвали від 5 липня 2019 року.

Кримінальне провадження №0013327, що знаходиться у провадженні СВ Солом`янського ГУ НП у м. Києві, внесене до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_2 та стосується безпосередньо відносин заявника та інших осіб, які є сторонами у цивільній справі.

Вважає, що вказані обставини свідчать про вже сформовану позицію суду щодо конкретної справи та ставлять під сумнів весь принцип неупередженості та незалежності судді.

Ухвалою суду від 21 лютого 2020 року відвід визнано необґрунтованим.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України учасники справи в судове засідання не викликалися.

Дослідивши обставини, приведені в заяві, суд не знаходить підстав для задоволення заяви про відвід, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 3-і особи: приватні нотаріуси Київського міського нотаріального округу Мельник І.Л., ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання правочинів недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Судове засідання в справі не призначалося.

Статтею 36 ЦПК України визначений перелік підстав для відводу (самовідводу) судді, серед яких є наявність обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частинами 2 та 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі.

У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи.

Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Відповідно до ч. 4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не можу бути підставою для відводу.

З огляду на викладене, підстави для задоволення заяви про відвід відсутні.

Керуючись ст.ст.33, 34, 36 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючому в справі - судді Оксюті Т.Г. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А.Шереметьєва