Справа № 305/2295/19
Провадження по справі 2-о/305/3/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2020 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючого судді В.Е. Ємчук

з участю секретаря судових засідань С.Ю. Орос

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Росішківська сільська рада Рахівського району, Закарпатської області про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, яку мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на все майно в тому числі і на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 , який належав заповідачеві на підставі виписки з погосподарської книги Росішківської сільської ради. З 2010 року та до цього часу вона постійно проживала разом із заповідачем в АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, шо підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 11.08.2019р. та довідкою Росішківської сільської ради від 18.07.2019р. За життя ОСОБА_2 мала житловий будинок за АДРЕСА_1 . Зазначене право на житловий будинок за ОСОБА_3 підтверджується випискою з погосподарської книги за № 516 від 18.07.2019р. Довідкою сільської ради доведено, що вона з 2010 року проживала разом з заповідачем, що за змістом ст. 1268 Цивільного кодексу України є свідченням прийняття заявником спадщини померлої - ОСОБА_3 Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є вона та її батько - ОСОБА_4 , відповідно до заповіту від 28.12.2011. Заявник протягом строку для прийняття спадщини не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, так як проживала разом із заповідачкою за однією адресою. Спадщину вона оформляти не може, оскільки постановою державного нотаріуса за № 10 від 23.07.2019 р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що відсутній факт прийняття спадщини. Вона не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадшини протягом встановленого шестимісячного строку, оскільки проживала із спадкодавцем за однією адресою. Однак даний факт не був встановлений належним чином, у зв`язку з чим вона позбавлена можливості вирішити питання щодо оформлення в повному обсязі своїх спадкових прав після смерті бабусі - ОСОБА_5 зв"язку з чим, просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) зі ОСОБА_2 на час відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилася, однак її представниця ОСОБА_6 надала, через канцелярію суду, заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. На задоволенні заяви наполягає з підстав наведених у заяві.

Представник заінтересованої особи, Росішківської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області в судове засідання не з`явився, однак сільський голова М.П.Оленчук надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Проти задоволення заяви не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

У відповідності до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Громадянка , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11 жовтня 2012 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на житловий будинок АДРЕСА_1 .

З довідки №515, виданої 18 липня 2019 року виконкомом Росішківської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області, слідує, що заявниця ОСОБА_1 до дня смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом з нею.

Заявниця ОСОБА_1 та її батько ОСОБА_4 являються спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Звернення заявника до суду із заявою про встановлення юридичного факту, зумовлено тим, що мають місце певні правові обставини, які підлягають доказуванню в судовому порядку шляхом прийняття відповідного судового рішення, та докази на які не приймаються нотаріальною конторою.

За ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, в встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлено, що заявниця не має іншої можливості документально підтвердити факт постійного проживання з спадкодавцем, але його встановлення породжує певні юридичні наслідки, оскільки з визначенням його місця проживання зі спадкодавцем законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд, враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Надані заявником докази, суд, визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт спільного проживання заявниці із спадкодавцем ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 178, 263-265, 273, 279, 293, 315, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 зі ОСОБА_2 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя: В.Е.Ємчук