Справа № 755/5102/19
Провадження № 4-с/752/49/20
У Х В А Л А

Іменем України

27.01.2020 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.,

з участю секретаря - Петрова Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві (після реорганізації (Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві) щодо винесення постанови про розшук майна боржника у виконавчому провадженні 29157230, просив визнати їх неправомірними та зобов`язати припинити чинність розшуку на автомобіль ВАЗ 21043, 2002 р. випуску, д.н. НОМЕР_1 .

Скарга обґрунтована тим, що на підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 28.02.2011 р. з заявника на користь ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання ОСОБА_3 на час його навчання.

Зазначений виконавчий лист знаходився на виконання у Відділі державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві.

В ході виконавчого провадження державним виконавцем був накладений арешт на все майно та оголошено заборону на його відчуження, а також про розшук майна боржника.

В подальшому, виконавче провадження в зв`язку з закінченням навчання сина було закінчено, однак питання щодо скасування арешту, заборони на його відчуження та припинення розшуку вирішено не було.

В ході розгляду скарги заявник підтримав її, просив задовольнити, та визнати дії державного виконавця щодо винесення постанови про розшук майна боржника неправомірними та зобов`язати уповноважену особу припинити чинність даного розшуку.

Представник Дніпровського РВДВС Головного територіального управління юстиції у м.Києві, заінтересована особа в судове засідання не з`явились, про місце і час розгляду скарги повідомлялись належним чином.

Вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.02.2011 р. Голосіївським районним судом м.Києва ухвалено рішення, відповідно до якого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1 , стягнуто аліменти в розмірі 700 гривень, щомісячно, до закінчення навчання до 30.06.2014 р.

На підставі зазначеного рішення Голосіївським районним судом м.Києва 21.04.2011 р. видано виконавчий лист № 2-1366/11,

05.10.2011 р. державним виконавцем ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 29157230.

19.06.2013 р. державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника, оголошено заборону на його відчуження.

21.06.2013 р. державним виконавцем винесена постанова про розшук мана боржника.

18.12.2014 р. державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження в зв`язку із закінченням навчання.

Однак, як вбачається з інформації Автоматизованих інформаційних систем автомобіль ВАЗ 21043, 2002 р. випуску, д.н. НОМЕР_1 на момент розгляду скарги перебуває у розшуку на підставі постанови ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві від 21.06.2013 р. і його чинність не припинена.

Відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час проведення виконавчих дій) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним

виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

Згідно з положеннями ст.40 Закону у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання

органами Національної поліції.

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення (п.6 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження»).

В силу положень ст.50 Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної

процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду,

винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних

заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

Зазначені вимоги не були дотримані державним виконавцем при вирішенні питання про закінчення виконавчого провадження та не припинено чинність розшуку транспортного засобу боржника у виконавчому провадженні, що не відповідає вимогам Закону.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (ст.451 ЦПК України).

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні № 29157230 щодо оголошення розшуку транспортного засобу хоча і відповідали вимогам закону, однак не правомірною бездіяльність уповноваженого державного виконавця, який після вирішення питання щодо закінчення виконавчого провадження не вчинив дій щодо припинення розшуку майна боржника, що призводить до порушення його прав.

З огляду на зазначені обставини скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві, заінтересована особа: ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов`язати уповноваженого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві вчинити дії щодо припинення розшуку автомобіля ВАЗ 21043, 2002 р. випуску, д.н. НОМЕР_1 , в зв`язку з закінченням виконавчого провадження № 29157230.

В іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя