Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/5928/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2020 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Осадчій А.Ю.,

за участю представника позивача

адвоката Сененко К.В.

представника відповідача

адвоката Колотило Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.02.2017 у цивільній справі №711/10204/16-ц з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28.11.2016 та до досягнення дитиною повноліття.

Також вказує, що згідно з виконавчим листом №711/10204/16 від 06.04.2017 та вищевказаним рішенням суду з нього стягуються аліменти.

Разом з тим, ІНФОРМАЦІЯ_2 він одружився, створивши нову сім`ю. 07.08.2013 він став батьком ще однієї дитини від другого шлюбу.

У позові також зазначено, що крім виплат аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , 2005 року народження, він на своєму утриманні має ще одного малолітнього сина ОСОБА_5 , 2013 року народження, що підтверджується актом опитування сусідів від 04.06.2019. Його дружина - ОСОБА_6 безробітна. На даний час він працює у ФОП ОСОБА_7 , згідно довідки від 16.07.2019, його заробітна плата за 2018 - 2019 рік склала 55200 грн., утримано податків 10764 грн. та аліменти 14671,14 грн.

Таким чином, вважає, що існують всі підстави для зменшення розміру аліментів, які з нього стягуються за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.02.2017 на утримання сина ОСОБА_3 .

До того ж, його сімейний та матеріальний стан змінився, так як на його утриманні знаходиться ще один малолітній син ОСОБА_5 , що дає йому підстави для звернення з позовом до суду для зменшення розміру аліментів.

Таким чином, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.02.2017 у цивільній справі №711/10204/16-ц з 1/3 до 1/6 частин всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, виконавчий лист №711/10204/16 від 06.04.2017, виданий відповідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.02.2017 просить відкликати із Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2019, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька Світлана Михайлівна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/5928/19 (а.с. 20).

Ухвалою суду від 07.08.2019 вказану цивільну справу прийнято, відкрито провадження та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Проти такого порядку розгляду справи сторони не заперечували. До того ж, сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи (а.с. 23).

04.10.2019 відповідачкою ОСОБА_2 подано до суду письмовий відзив на позовну заяву та докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, хоча процесуальні документи, в т.ч. позовну заяву з додатками, ухвалу про відкриття провадження по справі отримано 16.08.2019р., про що свідчить повідомлення рекомендованого листа №304. Просить у задоволенні позову відмовити, оскільки згідно з долученою до позову довідкою від 16.07.2019 ОСОБА_1 має постійне місце роботи та стабільний заробіток. Позивач має нормальний стан здоров`я, є працездатною особою. Його матеріальний стан, навіть з відрахуванням аліментів, є задовільним та стабільним, що, в свою чергу, не тільки не звільняє його від обов`язку утримувати свою неповнолітню дитину, а навіть дозволяє позивачу виконувати свої зобов`язання щодо сплати аліментів у розмірі, визначеному судом.

Крім того, підстави для зменшення розміру аліментів, на які посилається позивач, існували ще на час винесення судового рішення про стягнення з нього аліментів. Зокрема, станом на 2017 рік дитині від другого шлюбу було вже 4 роки.

Посилання позивача на відсутність роботи у його дружини, як на підставу зменшення розміру аліментів, є помилковим. Вона є працездатною особою, а відсутність запису в її трудовій книжці про роботу не свідчить про її безробіття, адже такий статус надається спеціально уповноваженим органом.

Разом з тим, станом ще на 01.03.2018 позивач мав заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 27295,46 грн., яка до цього часу є непогашеною. Наявність заборгованості по аліментах лише підтверджує небажання позивача її погашати.

ОСОБА_8 сину ОСОБА_4 на сьогодні 14 років. В силу свого віку дитина природно потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, тощо, що тягне відповідно зміну матеріального становища матері. У разі зменшення розміру аліментів, отримуваного відповідачкою доходу буде явно недостатньо для забезпечення належного утримання неповнолітнього спільного сина. Крім того, у відповідачки також змінився сімейний стан, у зв`язку з народження другої дитини.

Таким чином, застосовуючи відповідні норми матеріального права, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, забезпечуючи права дітей, вважає що позовні вимоги позивача до задоволення не підлягають, оскільки позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що в нього значно змінилось матеріальне становище та за своїм матеріальним станом або ж через стан здоров`я він не здатен сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , у розмірі визначеному рішенням суду.

У судовому засіданні представниця позивача ОСОБА_1 адвокат Сененко К.В. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі на підставі обґрунтування, що зазначені у позові.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час, дату та місце проведення розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

У судовому засіданні представниця відповідачки ОСОБА_2 адвокат Колотило Л.М., заперечувала проти задоволення позову та просила відмовити у повному обсязі, на підставі обґрунтування, що зазначені у відзиві на позов.

У судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася, хоча про час, дату та місце проведення розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку.

Враховуючи думку учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано у 2013 році, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 413 та відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції видано Свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 22.01.2013 (а.с. 13).

За час перебування в шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14). Щодо місця проживання дитини між сторонами спору не існує, син проживає із матір`ю. Батьком дитини записаний позивач. Спору щодо батьківства між сторонами немає.

Відповідно до заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.02.2017 по справі № 711/10204/16-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 28.11.2016 та до досягнення дитиною повноліття.

За вказаним судовим рішенням видано виконавчий лист № 711/10204/16-ц від 06.04.2017.

Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 18.07.2017 ВП № 54288933 відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа, виданого 06.04.2017 Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів (а.с. 19).

Крім того, згідно з ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.11.2019 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, відмовлено. Дана ухвала набрала законної сили.

Під час розгляду справи представницею позивача зазначено, що заочне рішення від 07.02.2017 року не оскаржувалося до апеляційного суду в загальному порядку.

Сторони по справі та їхні представниці не заперечують факту наявності заборгованості по аліментах по виконавчому листу №711/10204/16 від 06.04.2017р.

Під час розгляду справи також встановлено, що 23.02.2013 позивач ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_9 , який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції (актовий запис № 161), що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с. 10). За час перебування в шлюбі у них народився син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 20.08.2013. Батьком дитини записаний позивач (а.с. 11).

Згідно із даними довідки № 2 від 16.07.2019, виданої ФОП ОСОБА_7 , - ОСОБА_1 дійсно працює у ФОП ОСОБА_7 з 01.05.2018 на посаді водія вантажних автомобілів. Заробітна плата за 2018-2019 рік склала 55200 грн. 00 коп. Заборгованості з виплати заробітної плати не було (а.с. 15).

Також встановлено з пояснень представниці позивача, що він не є особою з інвалідністю, працездатний, сплачує аліменти лише на сина ОСОБА_4 . Його дружина ОСОБА_6 ніде не працює та не отримує будь-якого доходу.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені Сімейним Кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу чи групи доказів.

За нормами частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як зазначено у статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов?язків щодо дитини.

Батьки зобов?язані піклуватися про здоров?я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 СК України).

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною першою ст. 12 вказаного Закону визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього.

За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 СК).

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз?яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв?язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров?я когось із них.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

За нормами п. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника при стягненні аліментів не може перевищувати 70 відсотків.

З?ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає, що вказані позивачем обставини не дають підстав для зменшення розміру аліментів, які сплачуються ним на виконання судового рішення від 07.02.2017 по справі № 711/10204/16-ц на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, жодними належними, допустимими та переконливими доказами позивачем не доведено обставин щодо погіршення його матеріального стану чи стану здоров`я. Факт його перебування у шлюбі, народження у 2013 році дитини ОСОБА_10 , не є тими обставинами, які свідчать про неможливість сплачувати аліменти у розмірі, визначеному попереднім рішенням суду, хоча суд погоджується із доводами сторін про те, що діти мають рівні права щодо утримання їх батьками. Слід також зазначити, що обставини укладення шлюбу у 2013 році, народження дитини у 2013 році, - є тими обставинами, які мали місце на час постановлення судового рішення від 07.02.2017р. При цьому, позивач не скористався правом оскарження його до апеляційного суду у загальному порядку, що свідчить про його згоду із прийнятим судовим рішенням. На думку суду, заявленими позовними вимогами до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 поза нормами чинного законодавства, намагається переоцінити докази, які покладені в основу вже прийнятого судового рішення та змінити його.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що позивач є працездатним, працює та отримує регулярний заробіток. Утримання аліментів проводиться із заробітної плати боржника.

З огляду на зазначені вище обставини, надавши аналіз та оцінку наявним у справі доказам, керуючись нормами діючого сімейного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача, оскільки вони не доведені жодними належними, допустимими та переконливими доказами. При цьому, слід зазначити, що при наявності нових чи інших обставин, передбачених ст. 192 СК України, позивач не позбавлений права на звернення до суду з відповідним позовом.

Крім того, судові витрати (сплачений судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. за подачу позову до суду), слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ст.ст. 51, 55 Конституції України, ст. ст. 150, 180, 181, 182, 183, 192 СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, ст. ст. 2, 4, 6-13, 19, 76-80, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352-354 ЦПК України суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 19.02.2020.

Головуючий: С. М. Позарецька