Номер провадження 2-о/754/78/20
РІШЕННЯ

Іменем України

27 травня 2020 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Галась І.А.

при секретарі - Гергель В.А.

у відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат, Міхальов Андрій Олександрович , який представляє інтереси ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення. Заінтересованою особою до участі справі залучено: Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації.

Вимоги заяви мотивує тим, що у 1986 році ОСОБА_1 працював на посаді тесляра-бетонщика в СМК-1 Управління будівництва Чорнобильської АЕС і був залучений до виконання заходів Цивільної оборони стосовно ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованого формування Чорнобильської АЕС, які полягали в бетонних роботах, загально-будівельних роботах на об`єктах розташованих у зоні відчуження (1, 2 зони) на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС: ХОЯТ, ОРУ-750, маш.зал, блок В, що у полягали у відновленні зруйнованих частин будівлі між 3 та 4 реактором для відновлення швидкого запуску 3-го енергоблоку. Зазначене, вважає, що підтверджується копіями: трудової книжки, довідки № 241 від 03.04.2006 року, робочого маршрутного листа, довідки № 223 від 27.09.1991 року.

Зазначає, що Наказом Начальника ЦО Чорнобильської АЕС № 2с від 19.04.1985 року, у зв`язку зі змінами, що відбуваються на станції створено пункти управління цивільної оборони та всі працівники долучені до формувань цивільної оборони.

Крім того, звертає увагу, що в 2017 році ОСОБА_1 звертався за захистом своїх прав до Деснянського районного суду м. Києва з адміністративним позовом у якому просив зобов`язати Відповідача встановити йому статус інваліда війни і видати посвідчення. Однак рішенням від 11.10.2018 року у справі № 754/7648/17 Деснянським районним судом м. Києва відмовлено у задоволенні вказаного адміністративного позову в зв`язку із відсутністю доказів про те, що ОСОБА_1 залучався до заходів Цивільної оборони при ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи .

Зазначає, що оскільки інших архівних документів не збереглося ОСОБА_1 не має можливості іншим чином підтвердити залучення його до складу невоєнізованого формування цивільної оборони під час ліквідації аварії на ЧАЕС.

Встановлення факту залучення ОСОБА_1 до невоєнізованих формувань цивільної оборони під час ліквідації аварії на ЧАЕС має для нього юридичне значення, оскільки, у відповідності до вимог п. 9 частин II ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон) та п. 10 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302, дає йому право для отримання посвідчення інваліда війни.

Посилаючись на викладені обставини справи, представник заявника просить суд: встановити факт участі та виконання ОСОБА_1 заходів по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованих формувань Цивільної оборони.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23 грудня 2019 року відкрито провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення. Визначено розгляд за правилами окремого провадження. Призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін.

Сторони в судове засідання не прибули.

Представником подано заяву про розгляд справи за відсутності сторони заявника, вимоги заяви підтримав, просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, повідомлені про час та дату розгляду справи належним чином, причини не явки до суду не повідомили.

Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого.

Судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, (категорія 1), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 27.07.2004 року та вкладкою НОМЕР_2 с до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1, безстроково (а.с.5).

Згідно записів в трудовій книжці - ОСОБА_1 на момент аварії працював на посаді тесляра-бетонщика в СМК-1 Управління будівництва Чорнобильської АЕС.

Згідно Довідки №223 від 27.09.1991 року, ОСОБА_1 був безпосередньо зайнятий на роботах передбачених пунктом 8 постанови ради міністрів СРСР від 05 червня 1986 року дають право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до списку 1 затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173. Час вказаної роботи зараховується до стажу при призначенні пенсії в трикратному розмірі з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1987 року. З 01.01.1988 року відповідно до постанови ЦК КПРС Ради міністрів СРСР і ВЦРПС від 29.12.1987 року час роботи зараховується до стажу при призначенні пенсії на пільгових умовах і в загальний стаж в півторакратному розмірі.

Згідно Довідки №241 від 03.04.2006 року що враховує особливий характер роботи та умов праці необхідних для нарахування пенсії, ОСОБА_1 дійсно працював в якості тесляра-бетонщика в СМК-1 Управління будівництва Чорнобильської АЕС з 01 липня 1986 року по 31 липня 1987 року на об`єктах розташованих у зоні відчуження (1,2 зони) в т.ч. у зоні відчуження на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС: ХОЯТ, ОРУ-750, маш. зал., блок В.

Управління будівництва Чорнобильської АЕС наказом виробничого будівельно-монтажного об`єднання «Укренергобуд» №37 від 27.05.1991 року перейменовано в трест «Київенергобуд». Наказом Міністерства енергетики України №64 від 15.03.1994 року трест «Київенергобуд» реорганізований у відкрите акціонерне товариство «Київенергобуд».

У відповідності Висновку медико-соціальних (експертних) комісій про умови і характер праці інвалідів є обов`язковим для адміністрацій, підприємств, установ і організацій - довідки Сер. КА- 1 №030877 , ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи, безстрокове, захворювання, пов`язане з роботою по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

У відповідності до маршрутного листа, ОСОБА_1 був залучений до виконання заходів Цивільної оборони стосовно ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованого формування Чорнобильської АЕС, які полягали в бетонних роботах, загально-будівельних роботах на об`єктах розташованих у зоні відчуження (1, 2 зони) на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС: ХОЯТ, ОРУ-750, маш.зал, блок В.

У відповідності до експертного висновкуЦентральної міжвідомчої експертної ради по встановленню причинного зв`язку захворювань та інвалідності з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та їх професійного характеру, Центральна міжвідомча експертна рада на засіданні розглянувши клопотання ОСОБА_1 надала висновок, що захворювання останнього зв`язані з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 30.11.1986 року по 21.06.1991 року.

14.11.2019 заявник ОСОБА_1 звернулась з заявою до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації щодо встановлення статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення.

Листом від 19.11.2019 року №35-2306 Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_1 відмовлено в надані статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення, оскільки надані ним документи не підтвердили факт залучення та виконання ним робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони.

Надаючи оцінку встановленим в судовому засіданні обставин справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно - правових актів з питань Цивільної оборони, зокрема, - Положення про Цивільну оборону СРСР, затвердженого 18.03.1976 року Постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № 1111 та Положення про невоєнізовані формування Цивільної оборони та норми оснащення їх матеріально-технічними засобами, яке введено в дію наказом начальника Цивільної оборони СРСР, в кожному міністерстві, відомстві або іншому центральному органі виконавчої влади, а також на підприємствах, в установах та організаціях за територіально - виробничим принципом створювались система, служби та формування Цивільної оборони. Формування ЦО, в тому числі і невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварії, катастроф і стихійних лих. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

Відповідно до чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно- правових актів з питань Цивільної оборони, зокрема - Положення про Цивільну оборону СРСР, затвердженого 18.03.1976 року Постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № 1111, та Положення про невоєнізовані формування Цивільної оборони та норми оснащення їх матеріально-технічними засобами, яке введено в дію наказом начальника Цивільної оборони СРСР - заступника Міністра оборони СРСР від 06.07.1975 року №90, в кожному міністерстві, відомстві або іншому центральному органі виконавчої влади, а також на підприємствах, в установах та організаціях за територіально - виробничим принципом в усіх населених пунктах та всіх об`єктах народного господарства, створювались система, служби та формування Цивільної оборони. До складу невоєнізованих формувань Цивільної оборони зараховуються в обов`язковому порядку громадяни СРСР: чоловіки у віці від 16 до 60 років та жінки від 16 до 55 років, за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей.

При цьому, жоден нормативний документ з питань цивільної оборони не містить однозначної вимоги щодо обов`язковості видання розпорядчого документу про залучення кожної конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони.

Таким чином, особи, які залучались до складу формувань Цивільної оборони у травні 1986 року, інвалідність яких пов`язана з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за наявності документів, підтверджуючих право на отримання статусу інваліда війни, мають право отримати такий статус з видачею відповідного посвідчення.

Крім того, відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією Чорнобильської катастрофи.

Підставами для визнання особи інвалідом війни є наявність двох складових умов: 1) особа повинна бути залучена до складу формувань цивільної оборони; 2) особі повинен бути встановлений статус особи, яка стала інвалідом внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, факт участі та виконання ОСОБА_1 заходів по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованих формувань цивільної оборони доведено зібраними по справі доказами.

Підтвердження вказаного факту необхідно заявнику для встановлення статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення.

Відповідно до ч.2 п.5 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_4 є підставними та обґрунтованими, а тому є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 293-294, 315-319 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити частково.

Встановити факт участі та виконання заходів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованих формувань Цивільної оборони в період з 01.07.1986 року по 31.07.1987 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: