Провадження № 2/127/4277/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2020 року м. Вінниця
Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Жмудь О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»про зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості та припинення договору іпотеки.
Одночасно із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій ОСОБА_1 просить суд забезпечити позов, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , а також шляхом заборони реєстраторам, нотаріусам та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо цієї квартири.
Дослідивши вказану заяву, оцінивши докази у їх сукупності, вважаю, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 149 ч.2 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст. 150 ч.3 ЦПК України).
Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ч.ч. 1,4 ст.41 Конституції України кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Статтею 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивач, не є співмірними із заявленими вимогами, вони не відповідають критеріям обґрунтованості та необхідності їх застосування.
Окрім того, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Так, заявником не надано суду жодних доказів, на які вона посилається в заяві.
Враховуючи вище викладене, заява позивача про забезпечення позову до задоволення не підлягає.
Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України,
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»про зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості та припинення договору іпотеки. .
Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Жмудь