_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/1515/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків Олени Василівни,

секретаря судового засідання - Завальнюк Катерини Володимирівни,

за участі: представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, -

ВСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

20.11.2018 року в інтересах позивача ОСОБА_4 до суду звернувся адвокат Смирнов В.В. з позовом, який уточнив 23.03.2020 року, та просить стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття холодною водою квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в сумі 15697,50 грн., а також усі понесені судові витрати.

Ухвалою від 29.11.2019 року провадження у справі відкрито.

27.02.2020 року представником відповідача ОСОБА_2 до суду подано відзив на позовну заяву ОСОБА_4

23.03.2020 року представником позивача до суду подано позовну заяву в уточненій редакції.

Ухвалою суду від 29.07.2020 року підготовче засідання по справі закрито та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 заперечував проти задоволення позову.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до судового засідання не зявились, будь-яких заяв стосовно суті вимог до суду не надали.

ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В своїх первісних позовних вимогах позивач посилалась на те, що вона є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

10.06.2019 року сталося залиття її квартири холодною водою. У день залиття відповідач ОСОБА_2 визнала свою вину, однак обіцянку компенсувати спричинену шкоду не виконала, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду.

Відповідач ОСОБА_2 надала відзив, в якому зазначає, що є не єдиною власницею квартири, у зв`язку з чим вважає, що позивачем не вірно сформовані вимоги, потрібно зазначити усіх співвласників, вимоги задоволенню не підлягають, а у випадку розгляду питання про задоволення позовних вимог, задоволенню підлягає вимога стосовно солідарної відповідальності.

Сторона позивача надала уточнену позовну заяву, в якій уточнила коло відповідачів та уточнила вимоги стосовно суми спричинених ушкоджень згідно висновку експерта.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 будь-яких заяв стосовно суті вимог до суду не надали.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Як встановлено у судовому засіданні, позивачу ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19.03.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левенець Т.П., належить квартира за адресою АДРЕСА_1 /а.с.9-10/.

Згідно Акту від 13.06.2019 року (викладено російською) «по адресу переулок АДРЕСА_1 , 10.06.2019 года произошло затопление квартиры. Данный залив произошел с кв.6 (владелец ОСОБА_7 ) в результате халатного пользования сантехническим оборудованием, а именно во время отсутсвия холодного водоснабжения в доме - забыли закрыть кран. Площадь залива на потолке составляет S=8м2», підписали: керівник ОСОБА_8 , старший майстер ОСОБА_9 , майстер ОСОБА_10 , сантехник ОСОБА_11 /а.с.7/.

Згідно Акту від 11.11.2019 року комісія у складі керівника та майстрів КП «ЖКС Вузівський»: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 склали акт про те, що (викладено російською) «по адресу АДРЕСА_1 в результате неоднократных затоплений квартиры жильцами кв.6, на кухне обвалился потолок (штукатурка на потолке) площадью около 4 м2.» /а.с.8/.

Стороною позивача було надано висновок експертного дослідження судового експерта Чорної Ю.П. №ЕС-2514-1-1449.19 від 26.12.2019 року, згідно якого вбачається, що розмір матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_4 внаслідок залиття холодною водою належної їй квартири за адресою АДРЕСА_1 , на дату експертного дослідження складає: 15697,50 грн. /а.с.31-52/.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 24.12.2002 року №0325 квартира за адресою АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7 та членам її сім`ї ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частках кожному. Приватизована загальна площа 45,7 кв.м. складає 678/1000 часток кв.6 /а.с.68-69/.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що 322/2000 частки за адресою АДРЕСА_2 належать ОСОБА_13 та ОСОБА_14 /а.с.86-87/.

Згідно довідки №141/01.09 від 12.03.2020 року з КП «Міського агентства з приватизації житла» повідомляється, що 322/1000 частин квартири спільного заселення АДРЕСА_2 приватизовані 10.10.2002 року гр. ОСОБА_15 та ОСОБА_13 в рівних частках /а.с.89/.

IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Згідно з ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

В ході судового розгляду справи встановлено, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить позивачу ОСОБА_4 сталось залиття 10.06.2019 року.

Сторона позивача звернулась до працівників КП «ЖКС Вузівський» , та ті склали Акт 13.06.2019 року про факт залиття квартири 10.06.2019 року, від вказаного залиття стеля квартири позивача почала обвалюватись, про що працівниками КП «ЖКС Вузівський» складено Акт від 11.11.2019 року.

В ході розгляду справи було встановлено, що відповідач ОСОБА_7 не єдиний власник квартири АДРЕСА_2 , тому стороною позивача було уточнено позов та залучено до участі співвідповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яким на праві сумісної власності належить 678/1000.

Згідно із роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Враховуючи викладені положення діючого законодавства саме на власника покладається обов`язок відшкодування шкоди, заподіяної у зв`язку із використанням належного йому майна.

Позивач зазначає, що у день залиття відповідач ОСОБА_7 підтвердила факт залиття та пообіцяла компенсувати спричинену шкоду, однак ніякої компенсації позивач не отримала.

Як зазначає в уточненому позові позивач, пошкоджена стеля знаходиться під часткою квартири яка належить ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а саме: АДРЕСА_2 . Інша частка квартири АДРЕСА_2 - 322/2000 належить іншій сім`ї: ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

При цьому відповідач ОСОБА_7 повідомила суду, члени її сім`ї: чоловік та син, як і вона в даній комунальній квартирі не проживають. На час залиття квартири в належних їм приміщеннях тимчасово проживали знайомі її чоловіка, які і допустили залиття квартири позивача. Відповідач ОСОБА_7 згодна виплатити частку суми спричиненої шкоди. Під час розгляду справи сторони намагались врегулювати спір мирним шляхом, відповідач ОСОБА_7 в судовому засіданні згодна була сплатити суму у розмірі 6000 -7000грн., а потім і 8000 грн., визнавала вимоги частково. Однак, в час наданий сторонам для вирішення спору без прийняття рішення по справі, сторони не дійшли до згоди, про що суду повідомили представники сторін в судовому засіданні 16.11.2020 року.

Таким чином, позивачем доведена протиправність дій відповідачів, а також встановлений причинний зв`язок між ними і шкодою, та є вина в залитті квартири позивача.

Для визначення вартості спричиненої матеріальної шкоди, позивач звернулась до судового експерта Чорної Ю.П., яка провела судову будівельно-технічну експертизу за результатами якої склала експертний висновок №ЕС-2514-1-1449.19 від 26.12.2019 року, в якому шкода складає 15697,50 грн.

Суд вважає належним та допустимим доказом даний висновок експерта, зокрема, у зв`язку із тим, що висновок містить розписку судового експерта про обізнаність щодо кримінальної відповідальності за надання завідомо неправдивого висновку.

Сторона відповідача ОСОБА_7 - адвокат Врона А.В. у судовому засіданні зазначив, що відповідач повідомила, що під час складання висновку огляд експертом її квартири не проводився, а висновок складений лише на підставі Актів, тому вона не згодна з сумою, яка зазначена в експертному дослідженні. При цьому, сторона відповідача ОСОБА_7 самостійно розрахунок шкоди не провела.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , син позивача, повідомив, що дійсно було залиття, та повідомив, що на теперішній час впав кусок стелі.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги стосовно відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню, оскільки порушення прав позивача саме відповідачем в ході судового розгляду справи стороною позивача доведено. Однак суд вважає, що стягненню підлягає сума рівна частці, яка належить стороні відповідачів на праві спільної сумісної власності 678/1000, так як квартира АДРЕСА_2 є комунальною квартирою. Доводи сторони позивача, що інші власники довгий час не проживают в квартирі так як мешкають за кордоном і не користується послугами, судом не приймаються до уваги, оскільки не були доведені належними доказами. Тобто, заперечення відповідачів щодо часткового визнання позову з посиланням на інших співвласників квартири АДРЕСА_2 , в даній частині стороною позивача не були спростовані в ході судовому розгляду справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, так як обґрунтовані та доведені частково.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в, оскільки при зверненні до суду позивачем сплачено мінімальну ставку судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 206, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 1166, 1190, 1192 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири- задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 10642,90 грн. /десять тисяч шісток сорок дві гривні 90 копійок/.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 витрати з проведення судової будівельно-технічної експертизи 3051,00 грн. /три тисячі п`ятдесят одна гривня 00 копійок/ в рівних частках.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 768,40 грн. / сімсот шістдесят гривень 40 копійок/ в рівних частках.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги можуть бути подані через Київський районний суд м. Одеси.

Повний текст рішення суду складено 25.11.2020 року.

Суддя Васильків О. В.