Справа № 626/1461/19
Провадження № 2/626/23/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

14.02.2020 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Дудченко В.О.

за участю секретаря Зінченко Л.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

представників третьої особи

органу опіки та піклування Кухлій О.Л., Вовк М.І.,

третьої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Краснограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з третіми особами Органом опіки та піклування Красноградської районної державної адміністрації Харківської області та ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити свою доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та встановити над ними опіку.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона є бабусею малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Матір`ю цих дітей є відповідач ОСОБА_2 .

Діти відповідача ОСОБА_7 та ОСОБА_8 тривалий час фактично проживають з позивачем. Весь цей час діти перебувають на утриманні ОСОБА_1 ОСОБА_2 грошей на потреби дітей майже не дає. Отримані від держави кошти на утримання дітей, вона витрачає на свої потреби, в основному на придбання тютюнових виробів.

Майже кожного дня відповідачка покидає своїх малолітніх дітей, одній з яких ще немає 2 років, а іншій не виповнилось ще 4 років, на призволяще та уходить з дому, а діти залишаються самі без нагляду, що може тривати до 12 годин на добу. З цього приводу вона постійно викликала працівників поліції та зверталась з відповідними заявами до правоохоронних органів.

Відповідач по справі ОСОБА_2 не виконує покладених законом обов`язків матері, не піклується про дітей не виховує, не надає їм матеріального забезпечення.

Позивач не чинила будь-яких перешкод для виконання відповідачем своїх обов`язків, навпаки закликала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_9 , який проживає разом з ними, до виконання своїх обов`язків по утриманню, вихованню дітей, також закликали не залишати своїх дітей без нагляду самих на довгий час, який коливається від 3 до 12 годин на добу.

Відповідач зовсім не цікавиться розвитком, станом здоров`я та не дбає про інтереси дітей.

Дитина, ОСОБА_6 , має батька ОСОБА_4 , який з кінця 2018 року з ними не проживає, а проживає в с.Тишенківка, Красноградського району, Харківської області.

Відомості про батька дитини ОСОБА_5 , записані у свідоцтві про народження у відповідності до ст.135 СК України, тобто батька не має, тому позивач просить призначити її опікуном даної дитини.

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей матір`ю, свідомого нехтування нею своїх обов`язків, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідачки до своїх материнських обов`язків, наявність яких відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав, позивач просить вирішити питання про призначення її опікуном над малолітньою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Від представника ОСОБА_2 , адвоката Ходаковського Ю.В., 29.07.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заву, відповідно до якого він зазначає, що відповідач заперечує проти задоволення позову, так як доказів ухилення від виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 в розумінні ст.164 СК України матеріали справи не містять. Відповідач не є хронічними алкоголіком чи наркоманом, хронічних розладів здоров`я, які б унеможливлювали виховання нею дітей, не має, кримінальних правопорушень стосовно дітей не вчиняла, отже виняткові обставини, які б могли бути підставою для відлучення дітей від матері, відсутні.

Відповідач навчається в Харківському авіаційному інституті за заочною формою навчання, дбає про здобуття нею вищої освіти та розвиток, як особистості, матиме в майбутньому можливість утримувати дітей.

На утримання дітей відповідач отримує щомісячну допомогу при народженні першої дитини і допомогу на одну дитину одиноким матерям, що підтверджується довідками УПСЗН в Красноградському районі № 01-34/4492 та № 01-34/4493 відповідно від 04.07.2019 року. Також нею вживаються заходи щодо стягнення на утримання ОСОБА_6 аліментів від батька ОСОБА_4 та аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років.

Її поведінка, а саме оформлення допомоги на дітей, вжиття заходів щодо стягнення аліментів на утримання дитини та її самої, заперечення проти позову, свідчить про її інтерес до дітей, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Від позивача ОСОБА_1 11.09.2019 року надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої зазначила, що обов`язки відповідача щодо духовного та фізичного розвитку дітей перебрали на себе позивач та її чоловік ОСОБА_9 , що підтверджується доданими до матеріалів справи копією характеристики з Красноградської НВК №3 та показаннями свідків, забезпечення лише ними необхідного харчування, медичного догляду, лікування, навчання дітей, підготовку до самостійного життя. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки ОСОБА_2 , якою вона і є, свідомого нехтування нею своїх обов`язків про що свідчить притягнення її до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Також відповідач постійно залишає малолітніх дітей без стороннього догляду на тривалий час. Діти даного віку позбавлені самостійно про себе піклуватися. Кошти, які відповідач отримує від держави на утримання дітей, вона витрачає на свої потреби. Діти від народження та сама відповідачка проживають та знаходяться на повному утриманні ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_9 .

Від представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Ходаковського Ю.В., 26.09.2019 року надійшло заперечення, відповідно до якого він заперечує проти відповіді на відзив та просить звернути увагу та те, що відповідач має власне житло, що підтверджується договором дарування, навчається в Національному аерокосмічному університеті ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» відповідно до довідки від 27.07.2019 року на заочній формі навчання. У лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває. Доказів жорстокого поводження з дітьми чи ухилення від обов`язків щодо виховання дітей матеріали справи не містять. Отже виняткові обставини, які б могли бути підставою для відлучення дітей від матері в розумінні Принципу 6 Декларації прав дитини, відсутні. На утримання молодшої дитини та до досягнення цією дитиною трирічного віку стягуються аліменти, що підтверджується інформацією про рух справ, і також свідчить про піклування про дітей та їх інтереси.

Також слід врахувати інформацію Красноградського ВП ГУНП В Харківській області стосовно звернень до органів поліції сторін по справі, зокрема з березня по серпень 2019 року зареєстровано 5 звернень, що свідчить про постійні сварки в родині сторін по справі та неприязні стосунки між ними, у зв`язку з чим відповідач іноді вимушена виходити із житла з метою припинення сварок. Також зі змісту одного із повідомлень відповідачки, зокрема 16.07.2019 року, вбачається, що її батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_9 обмежують доступ до старшої дитини.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному об`ємі та дала пояснення аналогічні, зазначеним в позовній заяві. Також зазначила, що за час розгляду справи в суді, який триває близько 6 місяців, відповідач не змінила своє ставлення до виховання та утримання дітей, а навпаки стала частіше залишати дітей без нагляду, що загрожує їхньому життю та здоров`ю. Протягом 2019 року позивач чимало разів зверталась до поліції в зв`язку з тим, що коли позивач поверталась додому, діти були самі вдома, тому що відповідач їх залишала самих. 23.10.2019 року вона придбала житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та разом з чоловіком ОСОБА_9 почали жити окремо від ОСОБА_2 08.12.2019 року малолітні діти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в зв`язку з черговою конфліктною ситуацією, під час якої остання також покинула своїх малолітніх дітей та з`явилась вдома в неадекватному стані, працівниками поліції та представниками служби у справах дітей Красноградської РДА, діти були вилучені у відповідача, а 09.12.2019 року наказом Служби у справах дітей Красноградської районної державної адміністрації Харківської області малолітні діти були влаштовані в сім`ю ОСОБА_1 , так як відповідач залишила їх самих вдома без нагляду. За останні пів року, тобто за час розгляду справи в суді, вона більше 20 разів зверталась до правоохоронних органів з приводу залишення ОСОБА_2 своїх малолітніх дітей.

Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог та надали пояснення аналогічні зазначеним у відзиві на позов та запереченнях. Також ОСОБА_2 пояснила, що іноді дійсно залишала своїх дітей на самоті, так як між нею та її батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_9 склались неприязні стосунки та часто виникали сварки і щоб закінчити ці сварки їй доводилось покидати будинок, де вона проживає з дітьми.

Представник третьої особи начальник служби у справах дітей Красноградської РДА Кухлій О.Л. в судовому засіданні підтримала позовну заяву та не заперечувала проти позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Крім того вона пояснили, що у вихідний день 08.12.2019 року зранку, їй зателефонувала ОСОБА_1 та повідомила, що її донька ОСОБА_2 в черговий раз покинула своїх дітей, а потім з`явилася вдома неадекватному стані в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Зі слів ОСОБА_1 їй стало відомо, що з цього приводу вона звернулась до поліції, а також просила приїхати її, яка представника служби у справах дітей, щоб зафіксувати даний випадок. Коли вона приїхала за викликом 08.12.2019 року, то там вже находились працівники поліції та було встановлено, що ОСОБА_2 залишила дітей самих вдома без нагляду, в зв`язку з чим було прийнято рішення про вилучення дітей. Наступного дня в робочий день понеділка - 09.12.2019 року було винесено наказ начальника служби у справах дітей про влаштування малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в сім`ю ОСОБА_1 . З того часу, тобто після вилучення дітей ІНФОРМАЦІЯ_4 і по день винесення рішення 14.02.2020 року ОСОБА_2 з будь якими заявами, в тому числі з приводу повернення дітей до служби у справах дітей Красноградської РДА не зверталась та не цікавилась їх долею.

Стосовно висновку органу опіки та піклування Красноградської РДА від 02.09.2019 року, яким було прийнято рішення про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до своїх малолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , то пояснила, що вона особисто була присутня на комісії при вирішенні даного питання. При цьому в ході голосування на комісії були присутні 13 членів комісії, а відповідно до положення, будь-який висновок приймається більшістю від присутніх. При вирішення даного питання 5 членів комісії проголосували за позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , а інші 8 утрималисьвід голосування(взагалі не голосували), тобто жоден з членів комісії не проголосував проти позбавлення батьківських прав. Таким чином, оскільки 8 членів комісії не голосували, а позитивних голосів «за», було тільки 5, тобто менше половини, а відповідно до положення про комісію з питань захисту прав дітей, рішення приймаються більшістю голосів, саме тому комісією було прийнято рішення щодо недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2

Третя особа ОСОБА_4 колишній чоловік відповідачки ОСОБА_2 , який є батьком малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтримав позовну заяву ОСОБА_1 про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно їх доньки.

При цьому пояснив, що 22 серпня 2017 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 , після чого вони почали мешкати разом батьками дружини ОСОБА_1 та ОСОБА_9 . В подальшому від шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народилася донька ОСОБА_8 , однак через кілька місяців після народження дитини у них сімейне життя не склалося і вони розійшлися, з кінця 2018 року ОСОБА_2 залишилась мешкати зі своїми батьками, а він переїхав жити до своїх батьків в с.Тишенківка. Також він повідомив, що за час перебування у шлюбі ОСОБА_2 неодноразово влаштовувала сварки, як з ним особисто, так і зі своїми батьками, коли він у вечорі приходив з роботи, то вона часто покидала на нього обох дітей(їх спільну доньку ОСОБА_8 , 2008 року народження та свою першу дитину ОСОБА_7 , 2016 року народження), уходила при цьому в невідомому напрямку, нічого йому не пояснюючи на кілька годин, а іноді на всю ніч. Були випадки нанесення йому тілесних ушкоджень, однак з цього приводу він нікуди не звертався. Після того, як вони розійшлись, то були випадки коли ОСОБА_2 приїжджала до нього у село, яке знаходиться за декілька десятків кілометрів від м.Красноград, де вона мешкала, посеред ночі, а обидві малолітні дитини вночі залишалися самі без нагляду.

В зв`язку з таким ставленням до своїх дітей, він вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав. Оскільки на даний час він не може забрати свою доньку ОСОБА_8 до себе, то вважає за можливо, щоб діти пощо перебували у бабусі позивача ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що він є дідусем відповідача ОСОБА_2 , кілька місяців на весні 2019 року він мешкав разом з відповідачкою ОСОБА_2 та її батьками сім`єю ОСОБА_11 в одному будинку за адресою АДРЕСА_2 . За цей час проживання там, ОСОБА_2 постійно майже щоночі покидала своїх малолітніх дітей на призволяще і приходила додому о 3, 4 ранку, а іноді і о 6 ранку. При цьому такі випадки були як вдень, так і вночі, вона могла просто вийти з дому і нікому нічого не повідомити, куди і наскільки вона пішла, а повернутися тільки вже на ранок, в зв`язку з чим йому особисто та її батькам приходилось нянькувати онуків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . При розмові з батьками ОСОБА_2 подружжям ОСОБА_11 , йому стало відомо від них, що таке ставлення до своїх дітей у ОСОБА_2 постійно і відбувалося ще раніше вже протягом кількох років.

Свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що вона є бабусею відповідача ОСОБА_2 , на прикінці 2018 року вона від свого сина почала чути, що її онука ОСОБА_2 часто кидає своїх дітей на ніч та покидає будинок в невідомому напрямку, а діти в цей час залишаються самі. Кілька разів вона особисто бачила таку картину, а саме коли у вечорі вона зі своїм сином ОСОБА_9 , який є батьком відповідача ОСОБА_2 приїхали додому, де мешкає остання, то вдома її не було, при цьому двері в будинок були відчинені настіж: одна дитина знаходилась в будинку, а іншої в будинку не було. Однак через деякий час іншу дитину знайшли майже роздягнутою в «собачій будці», яка там знаходилась разом з собакою, хоча на вулиці було вже темно та досить прохолодно в цей час. Сама ОСОБА_2 з`явилась вдома тільки через кілька годин після цього і ніяким чином нічого не пояснила, чому вона покинула своїх малолітніх дітей на самоті без нагляду. Також був випадок, коли в травні 2019 року вона почула стук у двері свого домоволодіння, а коли відчинила, то побачила там свою онуку ОСОБА_2 , яка була мокра та в брудному одязі. При цьому вона повідомила, що кілька днів нічого не їла, а ходила пішки в село до свого чоловіка ОСОБА_13 та сказала, що вона вб`є, а саме «заріже» всю сім`ю ОСОБА_14 та його самого. При цьому з ким були ці кілька днів її малолітні діти, їй не відомо. В цій ситуації вона її накормила, дала чисті речі, а з ранку ОСОБА_2 зникла.

Сідок ОСОБА_9 , який є батьком відповідача ОСОБА_2 пояснив факти викладені в позовній заяві та додав, що спочатку в 2016-2017 роках їх донка залишала дитину на 1-2 години, а потім все частіше і частіше, могла в день покинути на кілька годин, а могла піти у вечорі, а повернутися додому тільки о 5-7 годині ранку. При цьому коли вона покидала дітей, то нікого про це не попереджала, а коли з`являлася вдома, то майже завжди була в неадекватному стані під дією наркотиків або алкоголю, в зв`язку з чим в таких випадках майже завжди викликались працівники поліції. Неодноразові були випадки, коли з дітьми сиділи зовсім не знайомі та сторонні неповнолітні особи, а сама вона була вдома відсутня. Неодноразово їх донька ОСОБА_2 погрожувала ножом, як йому з дружиною, так і сім`ї чоловіка ОСОБА_15 . В той час коли діти хворіли, майже всі ліки та продукти харчування для дітей весь час купляє він з дружиною. Також неодноразово були випадки, коли ОСОБА_2 спала в неадекватному стані, а діти були брудні та голодні, в будинку безлад. Був випадок коли у вечорі він зі своєю матір`ю приїхав додому, а вдома ОСОБА_2 не було, при цьому двері в будинок були відчинені настіж: одна дитина знаходилась в будинку, а іншої не було, через деякий час цю дитину знайшли майже роздягнутою в «собачій будці», яка там знаходилась разом з собакою, хоча на вулиці було вже темно та досить прохолодно в цей час. Сама ОСОБА_2 з`явилась вдома тільки через кілька годин після цього і ніяким чином нічого не пояснила, чому вона покинула своїх малолітніх дітей на самоті без нагляду. Також у їх доньки ОСОБА_2 було кілька випадків суїциду, однак офіційно в правоохоронні органи з цих випадків вони не зверталися, а тільки проводили співбесіди з психологом. Майже кожного разу, коли ОСОБА_2 залишала своїх дітей на самоті, вони викликали працівників поліції, таких випадків тільки за останні пів року було більше 20. В той час коли діти хворіли та знаходились в лікарні на стаціонарі, то там з ними весь час знаходилась його дружина ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_16 пояснила суду, що вона є знайомою позивача ОСОБА_1 та дуже добре знає її доньку відповідача ОСОБА_2 . Зі слів ОСОБА_1 їй відомо, що ОСОБА_2 часто покидає своїх дітей без нагляду. Крім того, вона особисто неодноразово бувала у них вдома та кілька разів залишалась ночувати. За цей час на початку серпня місяці 2019 року був випадок, коли у вечорі ОСОБА_2 вдома не було, а діти були з бабусею ОСОБА_1 , в зв`язку з чим вона вирішила залишитись на ніч. Наступного дня близько 6 години ранку ОСОБА_2 з`явилась додому в неадекватному стані та почала годувати дітей макаронами, а потім почала кидатися на рідну матір ОСОБА_1 з ножем, при цьому все це відбувалося в присутності дітей, в зв`язку з чим були викликані працівники поліції. Також 16.09.2019 року, коли вона з ОСОБА_1 приїхали на обідню перерву до останньої додому, то побачили, що вдома нікого немає, а саме ОСОБА_2 відсутня, а двоє малолітніх дітей ОСОБА_7 , якій виповнилося тільки 3 роки та ОСОБА_8 , якій було тільки 1 рік 4 місяці гуляли самостійно на вулиці, при цьому вони були майже роздягнуті і босі, тобто без взуття, в зв`язку з чим була викликана поліція. На скільки їй відомо, то така ситуації вже триває близько 2-х років.

Свідок ОСОБА_17 , пояснила що вона працює на посаді старшого інспектора поліції Красноградського ВП ГУНП в Харківській області, в її обов`язки входить розгляд всіх звернень та заяв, які пов`язані з малолітніми та неповнолітніми дітьми. За своїми посадовими обов`язками їй дуже гарно відома ситуація, яка склалась з ОСОБА_2 з приводу неналежного догляду за своїми малолітніми дітьми. Останні кілька років вона постійно займається ситуацією з того приводу, що ОСОБА_2 постійно покидає своїх дітей, а бабуся та дідусь з цього приводу викликають працівників поліції. Кожного разу після чергового виклику, вона викликала до себе ОСОБА_2 та проводила з нею профілактичні бесіди з приводу недопущення подібних ситуацій в подальшому, інколи складала відповідні протоколи про адміністративне правопорушення за ст.184 КУпАП. В черговий раз вона була також за аналогічним викликом 08.12.2020 року, куди вона прибула разом з начальником служби у справах дітей Красноградської РДА ОСОБА_18 . При прибутті за місцем мешкання ОСОБА_2 було встановлено, що 08.12.2020 року ОСОБА_2 в черговий раз покинула двох своїх малолітніх дітей і зранку з`явилася в «неадекватному» стані. Викликані за викликом працівники групи швидкого реагування Красноградського ВП намагалися відібрати у ОСОБА_2 пояснення з цього приводу, однак остання поводила себе агресивно та кидалась на працівників поліції, намагалась нанести їм тілесні пошкодження. В зв`язку з тим, що у ОСОБА_2 було виявлено підозру на перебування її в стані алкогольного сп`яніння(запах з порожнини роту та неадекватна поведінка) було прийнято рішення доставити її до медичного закладу для перевірки на стан алкогольного сп`яніння. Однак прибувши до Красноградської ЦРЛ ОСОБА_2 попрохала відійти, оскільки їй начебто було зле і коли відійшла, то покинула лікарню в невідомому напрямку, в зв`язку з чим провести її огляд на стан сп`яніння, не вдалося можливим. Враховуючи таку ситуацію та у зв`язку з тим, що малолітні діти залишилися на всю ніч самі, а потім з`явилася в стані алкогольного сп`яніння та вела себе неадекватно, разом з начальником служби у справах дітей Красноградської РДА, було прийнято рішення про тимчасове вилучення дітей та розташування їх у бабусі ОСОБА_1 , до з`ясування обставин. В подальшому 09.12.2019 року за наказом служби у справах дітей Красноградської РДА, малолітні діти ОСОБА_8 та ОСОБА_7 були влаштовані в сім`ю бабусі ОСОБА_1 . З того часу, тобто з 08.12.2019 року в органи поліції чи у службу в справах дітей з приводу повернення дітей, ОСОБА_2 не зверталась(відповідні рапорти працівників поліції та акти, долучені до матеріалів справи).

Свідок ОСОБА_19 пояснив суду, що він є знайомий ОСОБА_2 . В травні 2019 року він бачив у ОСОБА_2 синці на кінцівках. Також бачив, як остання гуляла в м.Красноград зі своїми дітьми разом. Відомо, що вона також відвідувала кафе у вечірній та нічний час, а 13.12.2019 року, коли він знаходився у будинку ОСОБА_2 разом з нею, то прийшов її батько, який кидався на них в зв`язку з чим виникла конфліктна ситуація.

Перевіривши письмові докази, заслухавши пояснення сторін та допитавши, заявлених свідків, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

В матеріалах справи є копії свідоцтв про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якої є ОСОБА_20 , а батько дитини записаний зі слів матері та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.6-7).

ОСОБА_1 є матір`ю відповідача ОСОБА_2 та бабусею малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Відповідно до характеристики дитини ОСОБА_5 з Красноградського НВК №3, вона розвивається відповідно до свого віку, за час перебування у закладі з 14.09.2018 року приводили і забирали її бабуся та дідусь, інколи мама. З 10 квітня 2019 року дитина почала відвідувати садок щоденно. Приводять та забирають її лише дідусь та бабуся. У випадках, коли вихователям необхідно було зв`язатись з мамою по телефону частіше слухавку не піднімала, сама не телефонувала, змінюючи сім карту не повідомляла. Бабуся і дідусь зацікавлені у співпраці з дитячим садком, цікавляться розвитком і поведінкою онуки у групі (а.с.8).

Постановою Красноградського районного суду Харківської області від 31.05.2019 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП та накладено стягнення у вигляді попередження. Підставою притягнення її до відповідальності було те, що ОСОБА_2 з 25.03.2019 року по 26.03.2019 року залишила своїх дітей самих вдома та займалась бродяжництвом, чим ухилялась від виконання обов`язків по вихованню неповнолітніх дітей. Дана постанова ніким оскаржена не була, в зв`язку з чим набрала чинності(а.с.15).

Відповідно до розпорядження Красноградської районної державної адміністрації Харківської області від 02.09.2019 року №155 було затверджено висновок щодо недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до її малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У висновку щодо недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 зазначено, що ОСОБА_1 повідомила, що її донька ОСОБА_2 систематично залишає своїх малолітніх дітей вдома самих, не займається їх вихованням, утриманням та лікуванням. ОСОБА_2 в свою чергу пояснювала, що залишає дітей, коли вдома є хтось з дорослих, залишає помешкання не з власної волі, а через конфлікти в сім`ї, які в неї виникають з рідним батьком ОСОБА_9 (а.с.79-80).

При цьому, як зазначалося вище, начальник служби у справах дітей Красноградської РДА Кухлій О.Л. надала детальні пояснення з приводу процедури прийняття даного висновку.

Згідно ч.5, 6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Враховуючи викладене, а також аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що в даному випадку висновок органу опіки та піклування є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дітей, оскільки на комісії при вирішення даного питання 5 членів комісії все ж таки проголосували за доцільність позбавлення батьківських прав, а всі інші 8 членів утрималась від голосування, тобто жодний член комісії не проголосував про недоцільність позбавлення батьківських прав.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року).

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

На запит суду з Красноградського ВП ГУНП в Харківській області були надані копії звернень ОСОБА_1 та ОСОБА_9 на неправомірні дії своєї доньки ОСОБА_2 протягом 2019 року. Відповідно до них, ОСОБА_1 та ОСОБА_9 тільки за другу половину 2019 року 18 разів звертались до поліції в зв`язку з тим, що ОСОБА_2 залишала своїх малолітніх дітей самих вдома без нагляду дорослих, з відповідачкою працівники поліції проводили профілактичні бесіди.

Також наданою інформацією та відповідними документами наданими на запит суду Красноградською РДА, підтверджено ситуацію та поведінку відповідача 08.12.2019 року, а саме що при прибутті за місцем мешкання ОСОБА_2 08.12.2020 року було встановлено, що ОСОБА_2 в черговий раз покинула двох своїх малолітніх дітей і зранку з`явилася в «неадекватному» стані. Викликані за викликом працівники групи швидкого реагування Красноградського ВП намагалися відібрати у ОСОБА_2 пояснення з цього приводу, однак остання поводила себе агресивно та кидалась на працівників поліції, намагалась нанести їм тілесні пошкодження. В зв`язку з тим, що у ОСОБА_2 було виявлено підозру на перебування її в стані алкогольного сп`яніння(запах з порожнини роту та неадекватна поведінка) було прийнято рішення доставити її до медичного закладу для перевірки на стан алкогольного сп`яніння. Однак прибувши до Красноградської ЦРЛ ОСОБА_2 попрохала відійти, оскільки їй начебто було зле і коли відійшла, то покинула лікарню в невідомому напрямку, в зв`язку з чим провести її огляд на стан сп`яніння, не вдалося можливим. Враховуючи таку ситуацію та у зв`язку з тим, що малолітні діти залишилися на всю ніч самі, а потім з`явилася в стані алкогольного сп`яніння та вела себе неадекватно, начальником служби у справах дітей Красноградської РДА та працівниками поліції, було прийнято рішення про тимчасове вилучення дітей та розташування їх у бабусі ОСОБА_1 , до з`ясування обставин. В подальшому 09.12.2019 року за наказом служби у справах дітей Красноградської РДА, малолітні діти ОСОБА_8 та ОСОБА_7 були влаштовані в сім`ю бабусі ОСОБА_1 . З того часу, тобто з 08.12.2019 року в органи поліції чи у службу в справах дітей з приводу повернення дітей, ОСОБА_2 не зверталась - відповідні рапорти працівників поліції та акти, долучені до відповіді.

Також те, що ОСОБА_2 систематично залишала своїх малолітніх дітей самих вдома без нагляду, чим наражала їх на небезпеку, підтвердили і допитані в судовому засіданні свідки.

Відповідач посилається на те, що вона залишала дітей тільки тоді, коли вдома були дорослі через конфлікт з батьками, але це спростовується тим, що дітей було вилучено та влаштовано до сім`ї бабусі у зв`язку з тим, що 08.12.2019 року начальником служби у справах дітей Красноградської РДА та інспектором Красноградського ВП ОСОБА_17 було виявлено, що відповідач ОСОБА_2 залишила в черговий раз своїх малолітніх дітей за місцем свого проживання самих вдома без нагляду майже на всю ніч, а потім з`явилась додому в стані алкогольного сп`яніння та вела себе неадекватно, кидалася на працівників поліції, намагалася нанести їм тілесні ушкодження та покинула медичний заклад, коли її було доставлено для перевірки на стан алкогольного сп`яніння.

09.12.2019 року наказом Служби у справах дітей Красноградської районної державної адміністрації Харківської області малолітні діти були вилучені у ОСОБА_2 та влаштовані в сім`ю ОСОБА_1 (а.с.114).

Також згідно повідомлення служби у справах дітей та пояснень представника служби в судовому засіданні з моменту тимчасового влаштування дітей 09.12.2019 року в сім`ю ОСОБА_1 і по день ухвалення рішення, тобто минуло більше 2-х місяців, ОСОБА_2 до служби у справах дітей щодо можливого повернення дітей, не зверталась.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердила достовірність даної інформації та пояснила, що після відібрання у неї дітей ІНФОРМАЦІЯ_4 вона через деякий час вдома не мекає, оскільки там майже немає меблів та умов для проживання, а фактично живе у знайомого.

Така поведінка ОСОБА_2 свідчить про свідоме нехтування нею своїх батьківських обов`язків, які загрожують життю та здоров`ю малолітніх дітей.

Крім того суд зазначає, що ОСОБА_2 залишала дітей самих вдома без нагляду, вже під час розгляду справи про позбавлення її батьківських прав в суді, усвідомлюючи наслідки своїх дій, що вони можуть вплинути на рішення суду.

Але не зважаючи на це, продовжувала нехтувати своїми батьківськими обов`язками.

Конфлікт ОСОБА_2 з її батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_9 не позбавляє відповідача від своїх батьківських обов`язків щодо малолітніх дітей та не дає їй право наражати малолітніх дітей на небезпеку.

Також з матеріалів справи встановлено, що позивач отримує державну допомогу при народженні дитини та допомогу одинокій матері, але з показів позивача та свідків встановлено, що витрачає вона дані кошти на власні потреби.

Тобто судом встановлено, що ОСОБА_2 не виконує своїх батьківських обов`язків без поважних причин, свідомо нехтує ними, ухиляється від виховання дітей, не утримує їх, за час розгляду справи не змінила свого ставлення до виховання дітей та продовжувала залишати їх без нагляду на досить тривалий час, після вилучення у неї дітей не зверталась до служби у справах дітей щодо можливості повернення дітей, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх доньок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що буде відповідати якнайкращим інтересах дітей.

З урахуванням винної поведінки матері по ухиленню від виконання своїх обов`язків, притягнення її до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків, суд має підстави для застосування такого крайнього заходу як позбавлення матері батьківських прав.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Також судом були розглянуті всі заявлені клопотання сторін, частина яких була задоволена, а в частині було відмовлено. Що стосується клопотання позивача про перегляд в у відкритому судовому засіданні, публічно переглянути відеозаписи поведінки відповідача та стан малолітніх дітей в будинку, то оскільки відповідач не надала такої згоди, то суд в цій частині на підставі положень ст.32 Конституції України, ч.8 ст.7, ч.1 ст.236 ЦПК України було відмовлено, однак вони були долучені до матеріалів справи.

Поряд з цим, відповідно до ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Матеріали справи не містять подання органу опіки та піклування про призначення опікуна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому вимога про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_5 є передчасною та не підлягає задоволенню.

В зв`язку з чим, питання про встановлення опіки над малолітньою особою може бути вирішено органом опіки та піклування самостійно, після набрання рішенням чинності.

Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Так як мати ОСОБА_2 в добровільному порядку не утримує дітей, хоча має таку можливість, то суд вважає за необхідне стягувати з неї аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду до повноліття дітей.

На підставі викладеного, керуючись ст. 164. 166, 180, 184 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4-5, 12, 76-83, 280-282 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягувати аліменти з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , не працюючу, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь юридичної або фізичної особи, якій буде передано дітей на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.06.2019 року до повноліття дітей.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 24 лютого 2020 року.

Суддя