РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Кравченко А.М.,

за участю позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом виселення,

встановив:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що йому на праві власності належить: Ѕ частина комплексу магазина, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 22.06.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Йосипенко В.В., реєстраційний номер 588, Ѕ частина комплексу магазина, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та комплекс, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 22.06.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Йосипенко В.В., реєстраційний номер 587.

Проте його право власності порушується ОСОБА_2 , яка без належних правових підстав використовує спірні нежитлові приміщення для здійснення своєї підприємницької діяльності та відмовляється у добровільному порядку звільнити приміщення магазинів від належних їй речей у тому числі обладнання та товару.

З метою досудового врегулювання спору ним було направлено лист відповідачці з вимогою звільнити належні йому приміщення. Зазначена вимога ОСОБА_2 проігнорована.

З урахуванням зазначеного, положень ст.. 391 ЦК України просив усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення ОСОБА_3 із займаних нежитлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 та за адресою: АДРЕСА_1 , стягнути на його користь судові витрати.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена у встановленому законом порядку.

Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно до статей 2, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя суд, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на праві власності належить: Ѕ частина комплексу магазина, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 22.06.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Йосипенко В.В., реєстраційний номер 588, Ѕ частина комплексу магазина, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та комплекс, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 22.06.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Йосипенко В.В., реєстраційний номер 587.

ОСОБА_1 листом від 11.10.2018 року повідомлено ОСОБА_2 про необхідність звільнення належного йому комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 до 01.11.2018 року. Відомості про отримання відповідачем зазначеного повідомлення матеріали справи не містять.

Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За правилами статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Тлумачення наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження майном, що перебуває у приватній власності, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі звернутися до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення (негаторний позов).

При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей.

Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що ОСОБА_2 без належних правових підстав використовує спірне нежитлове приміщення, чим створює перешкоди власнику у користуванні власністю.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Судом було розяснено позивачу ст.12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що позивачем до суду не надано належних і допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили про те, що саме ОСОБА_2 чинить йому перешкоди у користуванні спірним нежитловим приміщенням,.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки вони є необґрунтованими та не підтверджуються належними доказами.

На підставі викладеного, ст.ст. 2, 4, 15, 16 ЦК України, керуючись ст.ст. 4-13, 76-79, 81, 258, 259, 263-265 ПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до для початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя В.В. Прохоренко