Справа № 219/4847/20
Провадження № 2/219/2105/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2020 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Медінцевої Н.М.

за участю секретаря Петрейко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Бахмут в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Званівської сільської об`єднаної територіальної громади про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

20 травня 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , до Званівської сільської об`єднаної територіальної громади, місцезнаходження якого: Донецька область, Бахмутський район, с. Званівка, прос. Перемоги, 1, про визнання права власності. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними спорудами загальною площею 52,9 кв.м., у тому числі житловою площею 21,5 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_2 . Раніше цей будинок належав ОСОБА_3 але при оформлені правочину договору дарування з боку завідуючої другої артемівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 була допущена помилка в частині зазначення номеру вказаного житлового будинку з надвірними спорудами загальною площею 52,9 кв.м., у тому числі житловою площею 21,5 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_2 , а саме замість правильного номеру житлового будинку «174» зазначене в договорі дарування неправильний номер житлового будинку «176». Оскільки наразі цей нотаріус не працює то і виправити вказану помилку не надається можливим, але ця обставина суттєво порушує законні права і інтереси позивача ОСОБА_1 , тому що він дійсно є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , а не житлового будинку з надвірними спорудами по цій вулиці за АДРЕСА_3 . про наявність цієї обставини ОСОБА_1 дізнався лише в березні 2020 року від другого позивача ОСОБА_2 , коли той отримав 17 березня 2020 року інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно та став обізнаний, що житловий будинок АДРЕСА_1 , у вказаному реєстрі зареєстрований за іншим позивачем ОСОБА_2 , а за ним в реєстрі речових прав зареєстроване право власності на житловий будинок АДРЕСА_4 . Просить позов задовольнити.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 травня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 09 годину 10 хвилин 13 липня 2020 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу.

Ухвалою суду від 13 липня 2020 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Званівської сільської об`єднаної територіальної громади про визнання права власності, та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 годину 00 хвилин 13 серпня 2020 року.

Позивачі до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином: відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною позивачами у позовній заяві. Представником позивачів подано на адресу суду заяву, в якій вона просить справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання (у відповідності до пункту 1 частини 7 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань) відповідач до судового засідання також не з`явився. Ними подано до суду лист, в якому він просить розглянути справу за його відсутності, та задовольнити позов у повному обсязі. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий.

При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно копії договору дарування (а.с.8) жилого будинку від 28 грудня 2004 року ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_1 жилий будинок, що знаходиться у АДРЕСА_3 , розташований на земельній ділянці Верхньокам`янської сільської ради, що також підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03 лютого 2005 року (а.с.9).

З копії довідки від (а.с.10) 19 березня 2020 року вбачається, що будинок АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_1 , який зареєстрований та проживає за вказаною адресою.

Згідно копії інформації (а.с.11) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 17 березня 2020 року, будинок АДРЕСА_3 , належить ОСОБА_1 , що також підтверджується копією технічного паспорту на будинок за вищевказаною адресою (а.с.12-14).

Відповідно до копії акту (а.с.23) обстеження об`єкту нерухомості від 09 грудня 2016 року, який складений виконавцем із інвентаризації нерухомого майна КП «Бахмутське БТІ», у присутності власника земельної ділянки ОСОБА_2 , при технічному огляді в натурі встановлено, що на земельній ділянці, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , житлових будівель, господарських будівель та споруд не виявлено, земельна ділянка вільна, що також підтверджується копією довідки, яка видана директором КП «БТІ» (а.с.24).

З копії рішення Верхньокам`янської сільської ради від 23 грудня 2016 року за № 7/1783 (а.с.25) вбачається, що надано дозвіл ОСОБА_2 на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,56 га в АДРЕСА_3 для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд із земель житлової та громадської забудови та ведення особистого селянського господарства комунальної власності Верхньокам`янської територіальної громади в межах території Верхньокам`янської сільської ради, що також підтверджується копією викопіювання із плану землекористування Верхньокам`янської сільської ради (а.с.26) та копією будівельного паспорту (а.с.27), який виданий Бахмутською райдержадміністрацією Донецької області, де зазначено. Що забудовником є ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_3 .

Відповідно до копії рішення (а.с.32) про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 17 березня 2020 року відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності приватна на житловий будинок, що розташований АДРЕСА_3 , за суб`єктом ОСОБА_2 , оскільки наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює згідно з законом по своїй волі, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності придбається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, право приватної власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

У відповідності зі ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, спорудження і т.п.), що відповідно до закону підлягає державної реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно зі ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, а також у випадку втрати ним документів, підтверджуючих право власності.

Підсумовуючи викладене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги позивачів є обґрунтованими, тому суд вважає, що факт визнання за позивачами права власності на житлові будинки знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки дійсно вбачається з вищевказаного помилка нотаріуса при оформленні договору, яку окрім як цим позовом не є можливим виправити та ця помилка дійсно заважає обом позивачам у повній мірі користуватися своїм майном, яке вони кожен окремо здобули на законних підставах, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Суд, з урахуванням аналізу наданих доказів, не вбачає підстав для відмови позивачам в задоволенні позову, у зв`язку з чим суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

За клопотанням позивачів суд залишає судові витрати за ними.

Керуючись статтями 12, 81, 82, 141, 259, 264-265, 268, 356 Цивільного процесуального кодексу України, 316, 328, 331, 386, 392 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Званівської сільської об`єднаної територіальної громади про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами загальною площею 52,9 кв.м., у тому числі житловою площею 21,5 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами загальною площею 279,0 кв.м., у тому числі житловою площею 95,1 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н.М. Медінцева

23.11.2020