КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 361/7915/13 Головуючий у суді першої інстанції: Радзівіл А.Г.
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/586/2020 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Мостової Г.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання дійсним договору позики та стягнення суми боргу.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2019 року ОСОБА_2 як спадкоємець ОСОБА_4 (відповідача у справі) звернулась до Броварського міськрайонного суду Київської області із заявою про перегляд заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання дійсним договору позики та стягнення суми боргу.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2019 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2013 року у справі ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання дійсним договору позики та стягнення суми боргу повернуто на підставі пункту 1 частини 4 статті 185 ЦПК України.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, мотивуючи тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2013 року повернута судом першої інстанції безпідставно, оскільки при поданні заяви ОСОБА_1 на підтвердження повноважень адвоката як представника ОСОБА_2 долучено в копіях ордер, договір про надання правової допомоги, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю. Зі змісту ордеру на надання правової допомоги серії КС № 566844 вбачається, що адвокат Мельник О.С. уповноважений на представництво ОСОБА_2 на підставі договору про надання правової допомоги від 14 червня 2019 року № 30/19-ц без обмеження повноважень. До заяви також було додано копію договору про надання правової допомоги, на який посилається ордер. Отже, підстави надання правової допомоги зазначено в повному обсязі.

У відповідності до вимог статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, в тому числі про повернення позовної заяви позивачеві, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У такому випадку судове засідання не проводиться, а розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами - частина 13 статті 7 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у серпні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання дійсним договору позики та стягнення суми боргу, обґрунтовуючи вимоги тим, що 18 липня 2006 року він передав відповідачу кошти у розмірі 230 000,00 грн. для будівництва літньої кухні, а відповідач узяв на себе зобов`язання повернути зазначену суму коштів у строк до 18 липня 2011 року. Факт передачі відповідачу коштів засвідчується розпискою від 18 липня 2006 року, яку власноручно підписав відповідач. Посилаючись на те, що відповідач в обумовлений строк кошти не повернув, а в подальшому заперечив факт, що видана ним розписка є договором позики, позивач просив у судовому порядку визнати дійсним договір позики від 18 липня 2006 року, укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на суму 230 000,00 грн. та стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 230 000,00 грн. та судовий збір в сумі 2 300,00 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2013 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання дійсним договору позики та стягнення суми боргу задоволено.

Визнано дійсним договір позики від 18 липня 2006 року, укладений між ОСОБА_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на суму 230000 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_3 що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) суму боргу в розмірі 230000 грн. (двісті тридцять тисяч гривень), та судовий збір в сумі 2300 грн. (дві тисячі триста гривень).

У липні 2019 року ОСОБА_2 як спадкоємець ОСОБА_4 (відповідача у справі) звернулась до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання дійсним договору позики та стягнення суми боргу.

Від імені ОСОБА_2 заява про перегляд судового рішення підписана та подана адвокатом Мельником Олександром Сергійовичем. На підтвердження своїх повноважень ОСОБА_1 долучив до матеріалів заяви копію договору про надання правової допомоги № 30/19-ц від 14 червня 2019 року, укладеного між ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «Макмел»; копію ордера серія КС № 566844 від 04 липня 2019 року із застереженням «без обмежень повноважень», копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 63-68, 69, 70).

Повертаючи заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2013 року, суд першої інстанції виходив із того, що заява підписана особою, яка не має права її підписувати, що є підставою для повернення заяви у порядку, визначеному пунктом 1 частиною 4 статті 185 ЦПК України.

Свій висновок суд першої інстанції мотивував тим, що повноваження представника заявника належним чином не оформленні для подання від імені заявника ОСОБА_2 заяви про перегляд заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2013 року у цивільній справі ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання дійсним договору позики та стягнення суми боргу, оскільки у поданому ордері серії КС № 566844 від 04 липня 2019 року не зазначена підстава надання правової допомоги.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.

Право на звернення до суду реалізується особою у порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Оскільки порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано нормами ЦПК України, тому подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням вимог ЦПК України.

Частиною 1 статті 58 ЦПК України передбачено право сторони, третьої особи, а також особі, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Загальні вимоги щодо форми і змісту заяви про перегляд заочного рішення визначені статтею 285 ЦПК України.

Частиною 5 статті 285 ЦПК України передбачено, що до заяви про перегляд заочного рішення, поданої представником відповідача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" - частина 4 статті 62 ЦПК України.

Отже, ордер, виданий відповідно до вимог Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката.

Частиною 2 статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 4 затверджено «Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги» (нова редакція).

У пункті 12 положення визначені реквізити ордеру, серед яких регламентовано вимогу про посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа - підпункт 12.3.пункту 12 положення.

Як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів справи, що на підтвердження повноважень на ведення справи у суді від імені ОСОБА_2 адвокатом Мельником О.О. до заяви про перегляд заочного рішення долучено копію договору про надання правової допомоги від № 30/19-ц від 14 червня 2019 року, копію ордера серія КС № 566844 від 04 липня 2019 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, які засвідчені самим адвокатом (а.с. 63-68, 69, 70).

Заповнені адвокатом в ордері серії КС № 566844 від 04 липня 2019 року реквізити свідчать про те, що адвокат Мельник О.О. має право діяти від імені ОСОБА_2 у Броварському міськрайнному суді Київської області без обмежень повноважень на підставі договору про надання правової допомоги від № 30/19-ц від 14 червня 2019 року, про що міститься відмітка на зворотній стороні ордеру.

Отже, з огляду на те, що долучені до матеріалів заяви копії договору про надання правової допомоги від № 30/19-ц від 14 червня 2019 року та ордеру КС № 566844 від 04 липня 2019 року, засвідчені у визначеному законом порядку, а саме у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», вони є належними документами, що підтверджують повноваження адвоката Мельника О.О. як представника заявниці ОСОБА_2 , у тому числі й на підписання заяви про перегляд заочного рішення та подання її до суду.

За наведених обставин, висновок суду першої інстанції про повернення заяви ОСОБА_2 на підставі пункту 1 частини 4 статті 185 ЦПК України (заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано) не ґрунтується на вимог цивільного процесуального законодавства, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

У відповідності до вимог статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При новому вирішенні питання щодо поданої заяви ОСОБА_2 про перегляд судового рішення у справі № 361/7915/13, суду першої інстанції необхідно звернути увагу на положення глави 11 ЦПК України (аналогічні положення містяться в главі 8 ЦПК України, в редакції чинній на момент ухвалення судового рішення), в якій визначені умови проведення заочного розгляду справи та порядок його оскарження, та врахувати, що в порядку, передбаченому статтею 284 ЦПК України (стаття 228 ЦПК України в редакції 2004 року) підлягають оскарженню рішення, яке визначене судом як заочне.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді: