Справа № 700/644/20
Провадження № 2/700/358/20
19 листопада 2020 р. Лисянський районний суд Черкаської області
у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,
розглянувши у судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу №700/644/20 провадження №2/700/358/20 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Босівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Босівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно.
В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 заповіту не залишив, інших спадкоємців, що мають право на обов`язкову частку в спадку немає. Крім того, до моменту смерті брата вона постійно проживала зі спадкодавцем. Бажаючи оформити спадщину, ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте постановою нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, родинних відносин з братом. За таких обставин вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.
Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, просили про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив не подавав, про розгляд справи повідомлений належним чином.
За таких обставин, суд дійшов висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних доказів у справі, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер брат позивача ОСОБА_3 , що підтверджується актовим записом про смерть № 9 від 14.09.2004 року.
Факт перебування позивача зі спадкодавцем ОСОБА_3 у родинних стосунках підтверджується наступними матеріалами справи.
Згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 від 21.06.1954 року батьком позивача записано ОСОБА_5 , матір`ю ОСОБА_6 .
Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище із ОСОБА_7 на ОСОБА_8 . (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 07.08.1976 року).
Відповідно до довідки про склад сім`ї виконавчого комітету Босівської сільської ради № 891 від 18.08.2020 року зазначено, що до складу сім`ї ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 входила рідна сестра ОСОБА_9 , 1954 року народження. За даними сільської ради інші родичі першого ступеня споріднення у ОСОБА_3 на день смерті відсутні.
Згідно з повідомленням Державного архіву від 07.08.2020 року, актовий запис про народження ОСОБА_3 не виявлено. Книги реєстрації актів про народження за 1939 рік збереглися частково.
Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами.
Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.
Встановлення факту родинних відносин залежить реалізація права позивача на спадщину за законом, та подальше розпорядження спадковим майном.
Зважаючи на вказані обставини, які підтверджені зібраними у матеріалах справи доказами, дані вимоги позивача підлягають задоволенню.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 . Спадкодавець за життя заповіту не залишив.
Позивач як спадкоємець за законом прийняла спадщину, фактично вступила в управління або володіння спадковим майном, так як проживала до моменту смерті разом зі спадкодавцем у його будинку, вели спільне господарство та займалася його лікуванням, доглядала та похоронила його за власний рахунок, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Босівської сільської ради № 893 від 18.08.2020 року.
Відповідно до постанови державного нотаріуса Лисянської державної нотаріальної контори від 29.07.2020 року за №1030/02-31 позивач звернулася до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок та неподання позивачем відповідних документів, що підтверджували б родинні відносини з померлим.
Із довідки виконавчого комітету Босівської сільської ради Лисянського району Черкаської області № 892 від 18.08.2020 року, згідно даних погосподарської книги за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 рахується житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, по АДРЕСА_1 , який розташований на присадибній земельній ділянці площею, 0,84 га, яка перебувала на праві користування. Правовстановлюючі документи на будинок не видавалися.
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Статтею 1218, ч.1 ст.1225, ст.1233 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
За вимогами ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.
В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).
Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.
З огляду на викладене, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1218, 1261,1269, 1270 ЦК України, ст.ст.4,5,12,13, 19, 81, 82, 200,206, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Босівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був рідним братом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визнати за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та право користування присадибною земельною ділянкою, на якій розташований будинок площею 0,84 га.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Лисянським районним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Суддя Н. В. Бесараб