Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

спр. № 336/8036/19

пр. № 2/336/1094/2020

м. Запоріжжя 26 лютого 2020 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Когут С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, за яким зазначила, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.04.2015 р. було стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти у розмірі 643 гривень щомісяця і до досягнення дитиною 23-х років.

З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дитини значно зріс, на теперішній час дитина сторін навчається у вищому навчальному закладі денної форми навчання, потребує додаткового фінансування на купівлю навчальної літератури, проїзд та ін.

Позивач просить суд збільшити розмір вже стягнутих аліментів, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень, щомісячно і до повноліття дитини.

У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Справа була призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, при цьому відповідач подав відзив, за яким просив частково задовольнити позов - в розмірі щомісячного стягнення 1109 гривень, посилаючись на те, що такий розмір аліментів дорівнює 50 відсоткам прожиткового мінімуму для дитини 17 років.

Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Судом встановлено, що позивач та відповідач по справі мають спільну неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.04.2015 р. було стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти у розмірі 643 гривень щомісяця і до досягнення дитиною повноліття.

Як передбачено ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів значно зріс прожитковий мінімум, для дитини 17 років він становить - 2218 гривень.

Більш того, на теперішній час дитина сторін навчається у вищому навчальному закладі денної форми навчання, що безсумнівно тягне її додаткове фінансування.

Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Оскільки доказів наявності постійного джерела доходу відповідач суду не надав, обмежився лише власними поясненнями, задовольняючи позов та стягуючи на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі, суд виходить з того, що відповідач не має регулярного прибутку, а тому аліменти слід стягнути відповідно до положень статті 184 СК України.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення.

При визначені розміру утримання дитини сторін натепер суд враховує матеріальне становище, стан здоров`я сторін, їх дитини (доказів інвалідізації, обмеження працездатності чи перебування когось на лікарському обліку суду надано не було), а тому, з урахуванням фактичних обставин справи, принципу розумності і справедливості, вважає за необхідне позов задовольнити, враховуючи при цьому рівний обов`язок батьків щодо їх участі у утриманні дитини.

Дійсно, згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Але на висновок суду не впливають посилання відповідача на визначений ним розмір аліментів, що дорівнює 50 відсоткам прожиткового мінімуму для дитини 17 років, адже прожитковий мінімум має забезпечувати лише мінімальні життєві потреби людини, а відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, що, на думку суду, щомісячним стягненням у розмірі 2000 гривень і буде забезпечено.

Згідно до вимог ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Через вказані положення суд має присудити аліменти саме до повноліття дитини сторін, а тому вирішую про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно штампу вхідної кореспонденції позов пред`явлено 24.12.2019 року.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

За змістом ч.2 ст.141 ЦПК України суд стягує із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 768,40 грн., від сплати яких позивачка була звільнена при пред`явленні позову до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-182, 184 СК України, ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81, 82, 89, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) про збільшення розміру аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з 24.12.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

У іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

Відкликати виконавчий лист № 336/9287/14-ц, пр.2/336/287/2015, виданий за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.04.2015 року.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін