КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №369/3032/2018 Головуючий у І інстанції - Пінкевич Н.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 червня 2020 року

у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Заступник директора Департаменту Начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Клименко Р.В., Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Синтез» про визнання протиправною бездіяльність посадової особи органу державної виконавчої служби та зобов`язати вчинити дії,

встановив:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про роз`яснення судового рішення у справі №369/3032/18 за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Заступник директора Департаменту Начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Клименко Р.В. , ПАТ «АБ «Синтез» про визнання протиправною бездіяльність посадової особи органу державної виконавчої служби та зобов`язати вчинити дії.

Свою заяву мотивував тим, що ухвалою суду зобов`язано Заступника директора Департаменту, Начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Клименко Р.В. розглянути питання, щодо зняття арештів з усього рухомого та нерухомого майна, коштів, яке належить ОСОБА_1 , накладених у виконавчому провадженні ВП №25739605.

13 серпня 2019 року він отримав листа з виконавчої служби про відмову в знятті арештів.

Тобто ухвала суду залишилась невиконаною, а його права не відновлені, а тому виникла необхідність в роз`ясненні ухвали в частині порядку її виконання.

Просив суд роз`яснити ухвалу суду у справі 369/3032/18 у резолютивній частині на предмет правових підстав порядку виконання даної ухвали, суб`єктом оскарження заступником директора департаменту начальником відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Р.В. Клименко щодо зобов`язання зняття арештів з усього рухомого та нерухомого майна, коштів, які належать скаржнику.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 червня 2020 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення у справі №369/3032/18 - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що зі змісту листа департаменту ДВС МЮУ №18722-26-19/20.1/4 від 13 серпня 2019 року вбачається, що департамент не відмовляється від виконання ухвали та не заперечує того, що арешти повинні бути зняті з підстав які викладені в ухвалі, враховуючи незаконне їх утримання, але виходячи зі змісту ухвали не віднаходить правових підстав для зняття арештів.

Як зазначає суб`єкт оскарження, станом на момент надання відповіді на його думку у відділі відсутні будь-які рішення суду про зняття арешту з майна боржника, тим самим не приймаючи до уваги винесену ухвалу, як документ, зобов`язуючий вчинити певні дії, щодо зняття арешту, з урахуванням висновків суду, які були викладені в описовій частині ухвали.

Вищезазначене, на думку апелянта доводить, що резолютивна частина ухвали є для суб`єкта оскарження незрозумілою в частині порядку його виконання щодо зняття арешту з майна та коштів боржника.

Для скаржника є незрозумілим, яким чином на підставі ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі №369/3032/18 будуть захищені його майнові та конституційні права, які були порушені, як це встановлено судом в самій ухвалі та яким чином повинна виконуватись дана ухвала і які правові підстави повинні бути підставою для зняття арешту.

Просив, скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 червня 2020 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення у справі №369/3032/18.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 квітня 2018 року, суд першої інстанції виходив з того, що описова, мотивувальна та резолютивна частини ухвали суду викладені чітко, конкретно та зрозуміло і додаткового роз`яснення не потребують.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

По справі встановлено, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 квітня 2018 року частково задоволено скаргу ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність посадової особи органу державної виконавчої служби та зобов`язання вчинити дії.

Зобов`язано Заступника директора Департаменту, Начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Клименко Р.В. розглянути питання щодо зняття арештів з усього рухомого та нерухомого майна, коштів, яке належить ОСОБА_1 , накладених у виконавчому провадженні ВП №25739605 із примусового виконання виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області №2-2990/09 від 18 листопада 2009 року про стягнення солідарно, зокрема із ОСОБА_1 на користь АБ «Синтез» заборгованості у розмірі 33853003,47 грн., 1700 грн. державного мита та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 25 вересня 2018 року, ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 квітня 2018 року залишено без змін.

13 серпня 2019 року ОСОБА_1 отримав лист з виконавчої служби про відмову в знятті арештів, у зв`язку з чим просив роз`яснити ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 квітня 2018 року на предмет правових підстав порядку виконання даної ухвали, щодо зобов`язання зняття арештів з усього рухомого та нерухомого майна, коштів, які належать скаржнику.

Згідно з положеннями ст.271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

За правилами ст.267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Такі ж права закріплені у статті 31 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої, у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення. У разі якщо зміст виконавчого документа незрозумілий, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення його змісту.

З ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 квітня 2018 року вбачається, що її описова, мотивувальна та резолютивна частина викладені чітко, конкретно та зрозуміло та додаткового роз`яснення не потребують.

Крім цього, резолютивна частина вищевказаної ухвали не припускає кілька варіантів тлумачення, тоді як доводи заяви про роз`яснення рішення суду ґрунтуються на роз`ясненні виконання судового рішення, що відноситься до повноважень виконавчої служби та врегульовано Законом України «Про виконавче провадження».

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 квітня 2018, оскільки з доводів такої заяви вбачається, що заявник фактично просить змінити резолютивну частину зазначеної ухвали, що є недопустимим.

Викладені в апеляційній скарзі доводи є такими що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 червня 2020 року слід залишити без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384, ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 25 листопада 2020 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба