2/465/1243/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

10.02.2020 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої-судді Марків Ю.С.,

при секретарі Цунівській А.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

встановив:

Позивач ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернувся до суду із позовом про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з відповідача ОСОБА_1 в розмірі 85 422 грн. 11 коп., а також сплаченого судового збору. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 10.04.2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АЕ.003931, предметом якого є страхування автомобіля «Ford Fiesta», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 23.01.2018 року у м. Львів по вул. Городоцькій, 159 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Ford Fiesta», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Mitsubishi L 200», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Франківського районного суду м. Львова від 14.02.2018 р. ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. 26.01.2018 року до Позивача звернувся Борисенко О.О. із заявою про пошкодження транспортного засобу у зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. Позивач на підставі страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування до нього рахунку № 347 від 08.02.2018 р., актів виконаних робіт № 52701 від 30.03.2018 р. та № 51211 від 03.04.2018 р. здійснив виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_3 в розмірі 85 422,11 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 12392 від 20.02.2018 р. та № 15058 від 20.04.2018 року. Згідно даним, отриманим із бази даних офіційного сайту Моторного (транспортного) страхового бюро України, на момент настання ДТП у Відповідача був відсутній Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. 18.10.2018 року на адресу Відповідача було направлено вимогу щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування. Зазначену вимогу було повернуто на адресу представника Позивача, у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання. Станом дату звернення із позовом до суду, суму страхового відшкодування Відповідачем не погашено. Зважаючи на вищевикладене, просить суд позов задовольнити та стягнути із відповідача суму в якості страхового відшкодування у розмірі 85 422 грн. 11 коп., а також суму сплаченого судового збору.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду клопотання про слухання справи у її відсутності, позов підтримала повністю, просить такий задовольнити та не заперечила щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечив.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Судом встановлено, що 10.04.2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АЕ.003931, предметом якого є страхування автомобіля «Ford Fiesta», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

23.01.2018 року у м. Львів по вул. Городоцькій, 159 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Ford Fiesta», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Mitsubishi L 200», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Франківського районного суду м. Львова від 14.02.2018 р. ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені у адміністративній справі, що набрала законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивач на підставі страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування до нього, рахунку № НОМЕР_3 від 08.02.2018 р., актів виконаних робіт № 52701 від 30.03.2018 р. та № 51211 від 03.04.2018 р. здійснив виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_3 в розмірі 85 422,11 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 12392 від 20.02.2018 р. та № 15058 від 20.04.2018 року.

18.10.2018 року позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування, однак, така повернута на адресу позивача у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання.

У відповідності до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченому йому страхового відшкодування. Такий перехід права є суброгацією. Аналогічна правова позиція про правильне застосування норм права викладена у постанові Верховного суду від 04.07.2018 № 755/18006/15-ц.

Цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів відповідача не була застрахована на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яка була визнана страховим випадком. Таким чином, звернення позивача із позовом про відшкодування шкоди до відповідача, як завдавача шкоди, у зв`язку із відсутність відповідного договору страхування, не суперечить законодавчим нормам, адже до страхової компанії перейшло право вимоги у виді суброгації.

Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов висновку, що саме завдавач шкоди повинен здійснити виплату позивачу відшкодованої матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 23.01.2018 у розмірі 85 422,11 грн, що є сумою страхового відшкодування, а тому позов необхідно задовольнити повністю.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1921,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1921.00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 259, 265, 273, 280-284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму страхового відшкодування у розмірі 85 422 (вісімдесят п`ять тисяч чотириста двадцять дві) гривні 11 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» судовий збір у сумі 1921,00 грн.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40, , МФО 300528.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 20.02.2020 року.

Суддя Марків Ю.С.