ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 645/5305/19-ц

Провадження № 22-ц/818/1148/20

24 лютого 2020 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів - Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2019 року, ухвалене у складі судді Шарка О.П.,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, після збільшення вимог якого у жовтні 2019 року (а.с. 24-25) просила стягнути зі ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки всіх доходів (заробітку) щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23 серпня 2019 року і до досягнення відповідного віку, та додаткові витрати на дитину в розмірі 912 грн 50 коп. щомісячно.

Позовна заява мотивована тим, що з 1 серпня 2014 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За цей час у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З часу народження дитина проживає з позивачем, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні не приймає. Окрім цього, дитина відвідує гуртки для розвитку своїх здібностей, половину вартості яких ОСОБА_1 також просила стягнути з чоловіка.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2019 року позовна заява ОСОБА_1 задоволена частково. Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини доходу щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.08.2019 і до досягнення повноліття дитиною. В частині платежу за один місяць рішення суду допущене до негайного виконання. Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 768 грн 40 коп. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в іншій частині відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що батьки несуть рівну відповідальність за утримання дітей. Відповідно до положень ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України (надалі СК України) та вимог добросовісності, справедливості і розумності суд вирішив стягнути зі ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/3 частини його доходу. У стягненні додаткових витрат відмовлено, оскільки заявлені позивачем витрати не є додатковими в розумінні ст. 185 СК України.

Дев`ятнадцятого грудня 2019 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині відмови у стягненні додаткових витрат на дитину, ухвалити в цій частині нове рішення, яким її позов в цій частині задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що необхідність відвідування дитиною гуртків фігурного катання, ліплення з глини та гуртку з розвитку інтелектуально-творчого розвитку дітей зумовлена схильністю доньки ОСОБА_3 до вказаних занять. Тому суд помилково відніс суму в розмірі 912 грн 50 коп., заявлену в позові, до витрат на утримання дитини, тобто аліментів.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони не оскаржили рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , тому в цій частині законність та обґрунтованість рішення суду не переглядається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як установлено під час судового розгляду і не заперечується сторонами по справі, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 1 серпня 2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 1 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського правління юстиції (а.с. 2).

Від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

Дитина з 23.08.2017 зареєстрована і проживає разом із матір`ю, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 09.09.2019 (а.с. 7).

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню у рахунок відшкодування додаткових витрат, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Наявність додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів уважає, що позивач не довела, що відвідування її донькою гуртків фігурного катання, ліплення з глини та розвитку інтелектуально - творчого потенціалу зумовлене саме особливими здібностями доньки, а не звичайним розвитком дитини в межах її віку. До того ж в матеріалах справи відсутні дані про дохід ОСОБА_2 , тому не можливо перевірити наявність у нього матеріальної можливості сплачувати додаткові витрати на утримання доньки.

Відповідно до вимог закону у витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою.

Тому судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину. Апеляційну скаргу позивача належить залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині - залишити без змін. В частині стягнення аліментів рішення суду першої інстанції не переглядалося.

Керуючись ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 - 383, 389 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2019 року в частині відмови в задоволенні позову про стягнення додаткових витрат на дитину залишити без змін.

В іншій частині рішення суду не переглядалось.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 лютого 2020 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний