Справа № 466/9853/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря с/з Семків Х.І.,

справа № 466/9853/19,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

за участі представника позивача ОСОБА_3 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

28.11.2019 позивач ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просить суд розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований 23 листопада 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №2519.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що від шлюбу у них народилися: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які проживають з позивачкою.

Сімейне життя з відповідачем з об`єктивних причин, зумовлених різними характерами та поглядами на життя, безпричинними сварками не склалося та постійно погіршувалося і в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, сім`я розпалася, сторони проживають окремо, а шлюб існує лише формально. Спільне господарство не ведеться. Просить розірвати шлюб.

Відповідач правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався.

Ухвалою судді від 02.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі.

Ухвалою від 31.01.2020 підготовче провадження у справі закрито та призначено до судового розгляду справи по суті.

Представник позивача адвокат Броневицька О.М., яка діє на підставі ордеру серії ЛВ №167542 від 31.01.2020 /арк.спр.24/ в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував щодо розірвання шлюбу.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд приходить такого.

Як вбачається із свідоцтва про одруження, шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований 23 листопада 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис № 2519/арк.спр.5/.

Від шлюбу у подружжя народилися ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що стверджується свідоцтвами про народження, копії яких містяться в матеріалах справи/арк.спр.6-12/.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У судовому засіданні суд установив, що сімейне життя з відповідачем з об`єктивних причин, зумовлених різними характерами та поглядами на життя, безпричинними сварками не склалося та постійно погіршувалося і в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, сім`я розпалася, сторони проживають окремо близько п`яти років, а шлюб існує лише формально. Спільне господарство не ведеться. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сім`ю.

Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. Примирення між сторонами не можливе.

З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача, дітям, що мають істотне значення.

Судові витрати залишити за позивачем.

На підставі ст.110, 112, Сімейного кодексу України та керуючись ст. 3, 12, 13, 77, 81, 141, 247, 259, 263-266, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований 23 листопада 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис № 2519.

Після розірвання шлюбу позивачеві залишити прізвище ОСОБА_7 .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення вигтовлений 25.02.2020.

Суддя П. С. Невойт