КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/7310/17
Провадження № 22-ц/824/8320/2020
УХВАЛА

18 травня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Мельника Я.С., розглянув матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 29 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», приватного нотаріуса Швеця Руслана Олеговича про визнання права власності, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, скасування запису про державну реєстрацію, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 29 травня 2019 року позов ОСОБА_1 про визнання права власності, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, скасування запису про державну реєстрацію задоволено частково.

Не погодившись з вказаним рішенням, 24 квітня 2020 року представник АТКБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, яка подана із пропуском строку, встановлених ст. 354 ЦПК України, через що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційне скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, АТКБ «ПриватБанк» оскаржувало рішення Оболонського районного суду міста Києва від 29 травня 2019 року неодноразово (а.с.123-128, 148-152), ухвалами Київського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року та 04 жовтня 2019 року апеляційні скарги АТКБ «ПриватБанк» були визнані неподаними та повернуті апелянту у зв`язку із неусуненням недоліків.

З матеріалів справи також вбачається, що дану апеляційну скаргу на вказане судове рішення було подано 24 квітня 2020 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження, при цьому апелянт посилається на те, що первісна апеляційна скарга була подана 27 червня 2019 року у межах тридцяти днів з дня проголошення оскаржуваного рішення, через що, на його думку, строк на апеляційне оскарження було пропущено з поважних причин, тому просить суд його поновити.

Разом з тим, апелянт не зазначає дату отримання ним ухвали Київського апеляційного суду від 04 жовтня 2019 року, якою було повернуто апеляційну скаргу АТКБ «ПриватБанк», та не вказав про будь-які поважні причини не подання апеляційної скарги після повернення апеляційної скарги вказаною ухвалою суду апеляційної інстанції протягом більш ніж п`ятьох місяців, а також не надав належних доказів на підтвердження існування об`єктивних і непереборних обставин, які завадили вчасному поданню апеляційної скарги АТКБ «ПриватБанк», при цьому посилання на апелянта на те, що первісна апеляційна скарга була подана із дотриманням строку на апеляційне оскарження, на думку суду, не дає належних підстав для поновлення такого строку, оскільки учасник справи зобов`язаний добросовісно користуватися процесуальними правами,

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У статті 126 ЦПК України зазначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Частиною першою статті 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку, що поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження є правом суду, яке останній реалізує лише встановивши об`єктивну неможливість дотримання особою, яка подає апеляційну скаргу, відповідних вимог процесуального закону щодо строків оскарження судового рішення.

Саме тому, особа, яка вважає, що у оскаржуваному рішенні судом вирішено питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, має навести беззаперечні доводи на підтвердження наявності обставин, які є об`єктивно непереборними, не пов`язані з волевиявленням особи та дійсно перешкоджають оскарженню такого судового рішення у встановлені процесуальним законом строки.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року, заява № 8371/02).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (MPP GOLUB v. UKRAINE, № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року).

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також те, що апелянт був обізнаний про наявність оскаржуваного рішення, неодноразово подавав апеляційні скарги, доказів, які б свідчили про вчинення апелянтом усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасне оскарження рішення в апеляційному порядку, суду апеляційної інстанції не надано, а зазначені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження обставини не свідчать про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які завадили апелянту подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк, через що апелянту необхідно звернутися із заявою про поновлення строку із зазначенням інших поважних причин його пропуску з посиланням на відповідні докази.

За правилами ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору, застосовуються положення статті 185 ЦПК України, тому апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.185, 356, 357 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 29 травня 2019 року залишити без руху та надати строк терміном у десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для виправлення вказаних недоліків, в іншому випадку апелянту буде відмовлено у відкритті провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Я.С. Мельник