Справа № 683/3248/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/3248/19, 2/683/416/2020 за позовом ОСОБА_1 до Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області і просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого виконавчим комітетом Миролюбненської сільської ради 02.08.2005 року, та земельну ділянку площею 0.566 га, в тому числі 0.25 га - для обслуговування житлового будинку, 0.316 га - для ведення підсобного господарства, розташована за адресою АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 22.08.2005 року.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Вона є єдиною спадкоємицею до майна померлої за законом й у встановленому законом порядку прийняла спадщину та оформила своє спадкове право на частину спадкового майна. До складу спадкового майна увійшли житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого виконавчим комітетом Миролюбненської сільської ради 02.08.2005 року, та земельна ділянка площею 0.566 га , в тому числі 0.25 га - для обслуговування житлового будинку, 0.316 га - для ведення підсобного господарства, розташована за адресою АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 22.08.2005 року.

Однак, оформити свої спадкові права на спірне домоволодіння та земельну ділянку вона не взмозі, оскільки що ОСОБА_2 , отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті чоловіка ОСОБА_3 , не зареєструвала своє право власності на зазначене майно.

В судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задоволити.

Відповідач Миролюбненська сідьська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, подавши письмову заяву про визнання позову та про розгляд справи у відсутності представника сільської ради.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, визначеному ч. 4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка була матір`ю позивачки ОСОБА_1 , яка після смерті матері прийняла спадщину у встановленому законом порядку.

08 вересня 2009 року за заявою ОСОБА_1 завідуючою Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. заведено спадкову справу № 810/2009 до майна померлої ОСОБА_2 , а 19 серпня 2011 року на ім`я позивачки видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не оспорюються.

Таким чином ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею до майна померлої ОСОБА_2 , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину.

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_2 увійшли житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого виконавчим комітетом Миролюбненської сільської ради від 02.08.2005 року, та земельна ділянка площею 0.566 га , в тому числі 0.25 га - для обслуговування житлового будинку, 0.316 га - для ведення підсобного господарства, розташована за адресою АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 22.08.2005 року.

Однак ОСОБА_2 , отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті чоловіка ОСОБА_3 , не зареєструвала своє право власності на зазначене майно.

Відповідно ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності або користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно ст. 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Позивачка позбавлена можливості оформити спадкові права, так як через вищевказані обставини нотаріус не може видати їй свідоцтво про право на спадщину на домоволодіння та земельну ділянку, оскільки за ОСОБА_2 не зареєстровано право власності на земельну ділянку, що підтверджується повідомленням завідуючої Старокостянтинівської державної нотаріальної контори 21.11.2019 року за № 3004/02-14.

Отже, до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 увійшли житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого виконавчим комітетом Миролюбненської сільської ради 02.08.2005 року, та земельна ділянка площею 0.566 га, в тому числі 0.25 га - для обслуговування житлового будинку, 0.316 га - для ведення підсобного господарства, розташована за адресою АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 22.08.2005 року, а тому право на зазначене майно перейшло в порядку спадкування за законом до ОСОБА_1 як спадкоємиці ОСОБА_2 .

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

21 листопада 2019 року державний нотаріус Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотна Т.В. відмовила позивачу у оформленні спадщини на спірне домоволодіння та земельну ділянку через відсутність правовстановлюючих документів.

Оскільки відповідач Миролюбненська сільська рада визнала позов у повному обсязі й таке визнання не суперечить закону та не порушує права та свободи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України.

Вимог про стягнення судових витрат позивачка не заявляла.

Керуючись ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0.566 га, в тому числі 0.25 га - для обслуговування житлового будинку, 0.316 га - для ведення підсобного господарства, розташована за адресою АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 24 лютого 2020 року.

Суддя: