Справа № 306/222/20
Провадження № 2-о/306/16/20
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху (окреме провадження)

25 лютого 2020 року м. Свалява

Суддя Свалявського районного суду Закарпатської області Тхір О. А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Свалявська державна нотаріальна контора про встановлення факту належності заповіту,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про встановлення факту належності заповіту, у якій просили встановити факт, а саме, що заявникам належить заповіт ОСОБА_3 , зареєстрований за № 440 від 26.03.2013 року.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертається увага судів на наступне: в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.3 вищевказаної постанови, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується, або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до вимог ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

У відповідності до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи в порядку окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до положень ч.3 ст.294 Цивільного процесуального кодексу України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

У ч. 2 ст. 315 ЦПК України, йдеться про умови, за яких можливе встановлення інших юридичних фактів, крім тих, які перераховані у ч. 1 ст. 315 ЦПК України. До таких умов віднесено:

1. Встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права.

2. Коли законом не визначено іншого порядку їх встановлення,

3. Заявник не має іншої можливості одержати документ, що посвідчує юридичний факт,

4. Встановлення факту не посвідчується з наступним вирішенням спору про право.

Заявники указують в заяві до суду, що їм необхідно встановити ці факти, для можливості отримати свідоцтво на спадщину. Однак для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення чи надати відповідні дані про те, що така організація не існує та не має правонаступника. Це вбачається з Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року з змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Про це указано і в Листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Такої відмови заінтересованої особи, а саме нотаріальної контори, яка посвідчувала заповіт, заявником не надано.

Крім того, заявником не вказано є чи ні інші спадкоємці, які прийняли спадщину.

Одночасно, заявники, вказуючи, що звернулися до нотаріальної контори із заявою про оформлення спадщини, не додають доказів про таке, та відсутні посилання на наявність таких доказів в заяві, як і відсутні будь-які відомості щодо кола спадкоємців, після спадкодавця, відомості про заведення спадкової справи.

Крім того, вимоги заяви є неконкретними, незрозуміло який факт просять заявники встановити, та які розбіжності в зазначені персональних даних заявників в заповіті і в особистих документах заявників розбіжні (як в свідоцтві про смерть заповідача так і в паспортах заявників і в заповіті відомості ідентичні щодо заповідача та осіб на користь яких складено заповіт). Таким чином у заяві, не викладено обставин, якими заявники обґрунтовують свої вимоги; не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини, зміст заявлених вимог не конкретизований, не зазначено відомостей, які підтверджують, що саме заявники є спадкоємцями до майна померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та які перешкоди існують в отриманні свідоцтва про спадщину в нотаріальній конторі у визначеному законодавством порядку.

Одночасно встановлено, що заявниками не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Крім того, згідно з п.2 ч.1 та ч. 2 ст. 318 ЦПК України, в заяві повинні бути вказані причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт та до заяви повинні бути додані докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Тобто за змістом даної статті, суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.

Однак, заявниками в порушення зазначених вимог подано до суду заяву для її розгляду в порядку окремого провадження, не зазначивши причин неможливості одержання або відновлення зазначених документів, що підтверджують відповідні факти, які заявники просять встановити та доказів, які підтверджують те, що зазначені юридичні факти будь-ким оспорюються або не визнаються. Тобто в порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПУ України у заяві відсутній чіткий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги

Крім того, відповідно до положень ч.5 ст.177 Цивільного процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Зазначених вимог позивачем також не дотримано з огляду на наступне.

Одночасно слід звернути увагу заявників, що якщо існує спір про право (щодо спадщини, спадкоємців), то такий спір в порядку окремого провадження не можу бути вирішено.

Відповідно до положень ч.1 ст.185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

А тому, у відповідності до вимог ч.1 ст.185, ч. 3 ст.294 Цивільного процесуального кодексу України, заяву слід залишити без руху та зобов`язати заявника усунути недоліки, зазначені в ухвалі суду протягом десяти днів з дня отримання ухвали, шляхом уточнення заяви, подачі копій заяви та додатків до заяви та письмових доказів, копій письмових доказів, оформлених у встановленому законом порядку. У випадку неусунення недоліків заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявникам.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261, 293, 294, 318 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Свалявська державна нотаріальна контора про встановлення факту належності заповіту - залишити без руху.

Надати заявникам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 строк для усунення недоліків заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ними копії даної ухвали.

Якщо заявник у встановлений строк усуне, зазначені в ухвалі недоліки, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У випадку невиконання недоліків у вказаний строк, заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Свалявського районного суду

Закарпатської області О.А.Тхір

25.02.2020