Провадження № 2/752/6240/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.11.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Шевченко Т.М. з участю секретаря Власенко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовомОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрміськбуд Холдинг» про визнання власником майнових прав на об?єкт інвестування,-

в с т а н о в и в:

у липні 2020 року позивач звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила визнати її власником майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 7 серпня 2017 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Укрміськбуд Холдинг`був укладений договір завдатку № ПМ/3С-К196. 07.08.2017 року на виконання умов договору позивачем на розрахунковий рахунок відпоівдача внесено грошові кошти у розмірі 20 000 грн. в якості завдатку за квартиру.

08.09.2017 року між сторонами у справі укладено попередній договір купівлі-продажу, предметом якого є об?єкт нерухомого майна - двокімнатна квартира будівельний номер АДРЕСА_2 . За умовами вказаного договору плановий строк введення будинку в експлуатацію - І квартал 2018 року. Крім того сторони зобов?язувались укласти договір купівлі-продажу квартир протягом ІІ кварталу 2018 року.

Також, 08.09.2017 року між сторонами у справі укладено договір про забезпечення виконання зобов?язань № ПМ/3С-К196, за умовами якого позивач у термін до 12.09.2017 року зобов?язувалась сплатити відповідачу другий платіж у розмірі 595 000 грн. 11.09.2017 року вказана сума була перерахована позивачем на рахунок відповідача, а 29.05.2019 року позивачем додаткового сплачено 6 000 грн. для проведення будівельних робіт.

Станом на час звернення до суду з позовом, позивач вказує, що відповідач свої зобов?язання за договором не виконав, житловий будинок в експлуатацію не введено, будівництво об?єкта не здійснюється, об?єкт нерухомого майна позивачу не передано. За вказаних обставин позивач звернулась до суду за захистом свого порушеного права.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 липня 2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідач не скористався правом, передбаченим ст.ст. 174, 178 ЦПК України, та не подав до суду відзив на позов.

Представник відповідачау судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд надходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 7 серпня 2017 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Укрміськбуд Холдинг» укладено договір завдатку № ПМ/3С-К196, за змістом п. 1 якого, для підтвердження намірів ОСОБА_2 по укладенню договору забезпечення виконання зобов?язань у строк до 12 вересня 2017 року включно та здійснення ОСОБА_2 платежу по договору забезпечення виконання зобов?язань, сторони на умовах цього договору домовились про внесення ОСОБА_2 грошової суми у формі завдатку на виконання ОСОБА_2 зобов?язання укласти у строк до 12 вересня 2017 року включно договору про забезпечення виконання зобов?язань; зобов?язання здійснити платіж у строки та у розмірі, зазначені у п. 2 договору завдатку, а саме 20 000 грн. у термін до 7 серпня 2017 року.

7 серпня 2017 року ОСОБА_2 здійснено платіж на користь ТОВ «Укрміськбуд Холдинг» у розмірі 20 000 грн., шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок товариства, що стверджується квитанцією № 0.0.822233607.1 від 07.08.2017 року.

8 вересня 2017 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Укрміськбуд Холдинг» укладено попередній договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляхар О.М., за реєстровим номером 1836, згідно змісту п. 1 якого, сторони зобов?язуються у строки, встановлені в п. 1.4 розділу 1 попереднього договору, укласти договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого ТОВ «Укрміськбуд Холдинг» зобов?язується передати у власність окрему квартиру, характеристики якої вказано у п.п. 1.4.1 п. 1.4 розділу 1 попереднього договору, яка знаходиться у житловому будинку АДРЕСА_3 , а ОСОБА_2 зобов?язується прийняти у власність об?єкт та належним чином сплатити його вартість.

Відповідно до п.п. 1.3 попереднього договору, плановий строк введення будинку в експлуатацію І квартал 2018 року.

Згідно п.п 1.4 попереднього договору, сторони зобов?язуються укласти договір купівлі-продажу протягом ІІ кварталу 2018 року, але у будь-якому разі не раніше отримання ТОВ «Укрміськбуд Холдинг» правовстановлюючих документів на об?єкт.

П.п. 1.4.1 містить характеристики об?єкта, згідно яких: будівельний номер квартири 196 , кількість кімнат - 2, орієнтована загальна площа - 57,48 кв.м., поверх - 12, секція - 3.

Крім того, 8 вересня 2017 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Укрміськбуд Холдинг» укладено договір про забезпечення виконання зобов?язань № ПМ/3С-К196, згідно п. 1 якого, для підтвердження зобов?язань, що виникли у сторін згідно з попереднім договором, укладеним 08.09.2017 року, щодо укладення та посвідчення основного договору - договору купівлі-продажу квартири, та забезпечення виконання таких зобов?язань, ОСОБА_2 сплачує на користь ТОВ «Укрміськбуд Холдинг» суму грошових коштів, розмір, порядок та умови сплати якої встановлюються розділом 2 договору. Вказана сума грошових коштів, після її належної сплати ОСОБА_2 , зараховується ТОВ «Укрміськбуд Холдинг» до платежів за основним договором.

Відповідно до розділу 2 зазначеного договору, розрахунки по договору здійснюються шляхом перерахування ОСОБА_2 грошових коштів на поточний рахунок ТОВ «Укрміськбуд Холдинг». Загальний розмір грошових коштів, які сплачуються відповідно до умов договору, як забезпечення виконання зобов?язань згідно розділу 1 договору, становить 615 000 грн. Платежі здійснюються наступним чином: 20 000 грн. у термін до 08.09.2017 року, 595 000 грн. - у термін до 12.09.2017 року.

11 вересня 2017 року ОСОБА_2 здійснено платіж на користь ТОВ «Укрміськбуд Холдинг» у розмірі 595 000 грн., шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок товариства, що стверджується квитанцією № 0.0.845369831.1 від 11.09.2017 року, на виконання умов попереднього договору від 08.09.2017 року та договору про забезпечення виконання зобов?язань від 08.09.2017 року.

Згідно довідки ТОВ «Укміськбуд Холдинг» № 116-10/19ПМ від 07.10.2019 року, ОСОБА_2 станом на 07.10.2019 року не має заборгованості за попереднім договором купівлі-продажу від 08.09.2017 року та договору про забезпечення виконання зобов?язань від 08.09.2017 року.

15 травня 2019 року виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_4 , загальною площею 57,48 кв.м., секція 3.

Судом встановлено, що станом на 24 липня 2020 року будинок АДРЕСА_5 не введено в експлуатацію.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказує, що нею повністю сплачено вартість квартири до завершення будівництва об`єкту нерухомого майна, в якому знаходиться квартира, та прийняття його до експлуатації, відтак їй належать майнові права на квартиру.

Частиною 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до правил ст. ст. 177, 190 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага; майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року№18-рп/2004 щодо поняття порушеного права, за захистом якого особа може звертатися до суду, то це поняття, яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в тому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.

У вказаній нормі зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилом ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україна», а саме ст. 3 визначено поняття «майнових прав» як будь-яких прав, пов`язаних з майном, відмінних від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.

Судом встановлено, що позивачем повністю виконано свої зобов`язання щодо оплати вартості квартири АДРЕСА_6 , та знаходиться в межах об`єкту новоствореного нерухомого майна, а саме житлового будинку, який на теперішній час не прийнятий до експлуатації, відповідно остання має майнові права на оформлення у власність зазначеної вище квартири після прийняття в експлуатацію житлового будинку, у якому знаходиться ця квартира.

З огляду на викладене вище, суд надходить до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог.

Питання про розподіл судових витрат вирішити в порядку ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 189-200, 209-246, 265, 268, 273, 352, 354-356 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

ПозовОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрміськбуд Холдинг» про визнання власником майнових прав на об?єкт інвестування, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) власником майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 , ЖК «Панорамне містечко».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрміськбуд Холдинг» (, м. Київ, вул. Лабораторна, б. 33/37) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 6 150 (шість тисяч сто п?ятдесят) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя