Справа № 544/142/20
пров. № 4-с/544/2/2020
УХВАЛА

іменем України

24 лютого 2020 року м.Пирятин

Пирятинський районний суд в Полтавській області у складі

головуючого - судді Сайко О. О.,

за участю секретаря Костенко Т. В.,

представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Затенка Г.В.,

представника суб`єкта оскарження начальника Пирятинського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Козін І.І.,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в лютому 2020 року до суду із скаргою на неправомірні дії державного виконавця. Просив скасувати постанову державного виконавця Пирятинського РВ ДВС Ціко В.О. від 21.01.2020 року про відкриття виконавчого провадження; скасувати постанову державного виконавця від 21.01.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору; скасувати постанову від 21.01.2020 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; стягти з Пирятинського РВ ДВС витрати на правничу допомогу. В подальшому доповнив вимоги, також просив скасувати постанову начальника Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 06.02.2020 у цьому виконавчому провадженні про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1700 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 ст. 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як вбачається із скарги, предметом оскарження, окрім постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, є постанови, винесені державним виконавцем Пирятинського районного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), якими накладено на ОСОБА_1 штраф розмірі 1700 грн та постанови про стягнення із ОСОБА_1 виконавчого збору та про розмір витрат виконавчого провадження.

Оскаржувані постанови винесені на підставі ст. 27, 42 та ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню, є постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Таким чином, відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», постанова державного виконавця про накладення штрафу, виконавчого збору, про стягнення витрат виконавчого провадження, є окремим виконавчим документом, примусове виконання якого не пов`язане із виконанням виконавчого листа, виданого Пирятинським районним судом Полтавської області.

Також частиною 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, висловлювання «судом, встановленим законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але ї дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Стаття 20 КАС України розмежовує предметну підсудність адміністративних судів, та обмежує розгляд справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, а саме - щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої статті 20 КАС України.

З огляду на вищевказане, положення частини 5 статті 287 КАС України можливо застосовувати лише з урахуванням приписів п. 4 ч. 1 ст. 20 КАС України.

ОСОБА_1 оскаржено постанови державного виконавця про накладення штрафу, про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, які є окремими виконавчими документами. При цьому накладення штрафу на боржника під час примусового виконання судового рішення не є притягненням до адміністративної відповідальності, а є мірою відповідальності у виконавчому провадженні.

Отже, справи про скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу, виконавчого збору не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

Дана обставина непідвідомчості вказаних вимог скарги цьому суду виявлена після вирішенні питання про відкриття провадження у справі, тому наявні підстави для закриття провадження в цій частині на підстав п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись п.1.ч.1 ст.255, ст.. 258 ЦПК України,суд

У Х В А Л И В:

Провадження за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в частині вимог про скасування постанови державного виконавця Пирятинського РВ ДВС Ціко В.О. від 21.01.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору; постанови від 21.01.2020 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; постанови начальника Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 06.02.2020 у цьому виконавчому провадженні про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1700 грн- закрити.

Роз`яснити скаржнику, що вказані вимоги підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя - Сайко О.О.