ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2875/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.

при секретарі Пугач Д.С.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідачі не з`явилися

представник третьої особи не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Дарницький районний відділ ДМС України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач 1), ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач 2), третя особа - Дарницький районний відділ ДМС України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

Свої вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_2 є її колишнім чоловіком, ОСОБА_3 - її внук. Відповідачі протягом тривалого часу не проживають в квартирі АДРЕСА_1 , не сплачують комунальні послуги, квартирою не цікавляться, поточний ремонт не здійснюють.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19.07.2019 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, вважала їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, відзив на позов не надіслали, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Третя особа в судове засідання свого представника не направила, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки представника суд не повідомила, заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило.

Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є власниками квартири АДРЕСА_1 , в рівних долях, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 15.12.1999, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. А ч. 1 ст. 317 цього Кодексу встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами першою, другою статті 319 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до витягу наданого Реєстром територіальної громади м. Києва від 18.07.2019, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстровані в АДРЕСА_1 .

З наданих в судовому засіданні пояснень позивача вбачається, що відповідач 1 є співласником квартири, однак протягом 10 років у спірній квартирі не проживає. Відповідач 2 не проживає близько 8 років. Позивач зазначила, що відповідачі комунальні послуги не сплачують, поточний ремонт не здійснюють, їх особистих речей не має Вказане підтверджується також показами свідка ОСОБА_4 .

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Тобто, за аналізом вказаної правової норми право користування житлом членом сім`ї власника житла втрачається виключно у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач 2 протягом 8 років у спірній квартирі не проживає, не несе витрат по утриманню квартири, комунальні послуги не сплачує, квартирою не цікавиться

Враховуючи відсутність поважних причин тривалого не проживання у спірній квартирі та відсутність інтересу до даної квартири з боку відповідача 2, суд вважає, що ОСОБА_3 втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги в частині визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно свідоцтва від 31.03.2009, серії НОМЕР_1 розірвано, актовий запис № 272 (а.с. 8).

Згідно свідоцтва про право власності ОСОБА_2 є співвласником квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 321 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За вимогами частин першої, другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

У статті 68 СК України закріплено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України.

Таким чином, суд, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки положення частини другої статті 405 ЦК України не розповсюджуються на спірні правовідносини.

Так само не підлягають задоволенню вимоги про зняття відповідачів з реєстраційного обліку, так як є передчасними, оскільки рішення суду про втрату права користування житловим приміщенням є самостійною підставою для зняття особи з реєстрації, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання».

Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача 2.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 83, 141, 258, 263, 265, 268, 280, 354-356 ЦПК України, на підставі ст. 405 ЦК України, ст.ст. 6,7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Дарницький районний відділ ДМС України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

В решті позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Дарницьким районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Позивач має право оскаржити рішення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: Ю.С.Мицик