МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 482/1103/20
Провадження № 22-ц/812/1921/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах :

головуючого Темнікової В.І.,

суддів Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 01 жовтня 2020 року, постановлену під головуванням судді Демінської О.І. в приміщенні того ж суду, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 29 листопада 2011 року між ним та відповідачкою ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 18.06.2020 року Серія НОМЕР_1 .

Подружжя має двох спільних дітей, а саме: сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час шлюбних відносин та спільного проживання з відповідачкою створити міцну сім`ю не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався у січні 2020року. З цього часу, шлюбні відносини між ними припинені. По теперішній час з відповідачкою проживають окремо, сумісного господарства між ними не ведеться. Фактично, з часу припинення шлюбних відносин і по теперішній час стосунків з відповідачкою не підтримує та почуття любові між ними втрачено і по сьогоднішні день сім`я існує формально.

Також позивач звертав увагу, що станом на день подачі позову, фактично має іншу сім`ю, та вважає, що примирення з відповідачкою є неможливим. Метою подання цього позову є необхідність оформлення розірвання шлюбу з відповідачкою та подальше укладення шлюбу із іншою особою.

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 01 жовтня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_2 про надання строку для примирення. Надано сторонам строк для примирення шість місяців до 01 квітня 2021 року. Провадження у справі зупинене до закінчення строку для примирення. Розгляд справи призначено на 01 квітня 2021 року 08:30 годину, в приміщенні Новоодеського районного суду Миколаївської області за адресом: м. Нова Одеса, вул. Центральна, 190.

Не погодившись із вказаною ухвалою, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що ухвала суду прийнята без урахування викладених ним обставин та без урахування підстав за яких було подано до суду позов (фактичне створення нової сім`ї), а отже ухвала суду є такою, що прийнята без урахування положень статей 3, 421, 24 СК України, згідно яких сім`я ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення не допускається, а також без урахування п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майно подружжя», в якому зазначено що суди повинні уникати формалізму при вирішені позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини.

Вважає, що ухвала суду прийнята без урахування того, що підставою подання позову було утворення нової сім`ї з іншою жінкою та не враховано, що їх діти з відповідачкою не є малолітніми. Крім того, вважає, що вказана в ухвалі суду наявність дітей та їх тісне зближення з батьком не є підставою для надання додаткового строку.

Також зазначає, що не міг надати докази на підтвердження факту утворення нової сім`ї, так як законодавством України не передбачена форма такого документу, проте надає висновок № 83 від 23.10.2020 року, виданий КНП «Березнегуватська районна лікарня», про те, що ОСОБА_6 має вагітність 30 тижнів, а також надає копію паспорту ОСОБА_6 із зазначенням, що саме з цією особою, він фактично створив сім`ю, очікує народження дитини та має намір укласти шлюб.

Враховуючи викладене, просить скасувати ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 01 жовтня 2020 року, якою було надано строк для примирення шість місяців до 01 квітня 2012року, відмовити у задоволені заяви ОСОБА_2 про надання строку на примирення у справі №482/1103/20 про розірвання шлюбу а також поновити провадження у справі.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Учасники процесу до судового засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Постановляючи ухвалу, яка є предметом апеляційного оскарження, суд виходив з того, що в період шлюбу з позивачем відповідачка народила двоє дітей: сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач подав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, позов підтримав.

01 жовтня 2020 року до початку розгляду справи по суті відповідачка подала заяву, в якій просила надати час на примирення у справі за позовом ОСОБА_1 до неї про розірвання шлюбу, стоком на шість місяців, так як вони мають двох дітей віком 13 та 8 років, діти дуже зближені з батьком, хоче зберегти сім`ю.

Посилаючись на положення ст. 111 СК України, ч.7 ст. 240 ЦПК України, а також на положення п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» про те, що суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя, що судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей, суд дійшовши висновку про наявність підстав для задоволення клопотання відповідачки та надання сторонам у справі строку на примирення терміном на 6 місяців. Крім того, суд зупинив провадження у справі до закінчення цього строку.

Висновки суду стосовно зупинення провадження у справі до закінчення строку для примирення подружжя відповідають обставинам справи та законодавству, яке регулює питання про зупинення провадження у справі.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Згідно п.14 ч.1 ст. 353 ЦПК України до ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду, відносяться ухвали про зупинення провадження у справі.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (ч.2 ст. 353 ЦПК України).

Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Частиною 7 ст. 240 ЦПК України передбачено, що у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Крім того, згідно п.4 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, зокрема, у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення. При цьому згідно п.3 ч.1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.4 ч.1 ст. 251 цього Кодексу, - до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Отже, у разі, якщо суд приходить до висновку про необхідність надання подружжю строку для примирення, він відповідно до імперативної вказівки п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України зобов`язаний зупинити провадження у справі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Постановляючи ухвалу про надання сторонам строку для примирення та зупинивши на цей час провадження у справі, суд першої інстанції прийняв до уваги бажання відповідачки зберегти сім`ю та наявність у сторін 2 неповнолітніх дітей, які дуже зближені з батьком.

Строк, на який зупинене провадження, не перевищує загальний строк, встановлений ч.7 ст.240 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зупинити провадження на період наданого сторонам строку на примирення.

За такого доводи апеляційної скарги про скасування ухвали суду та поновлення провадження у справі є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про те, що при наданні сторонам строку для примирення суд не врахував обставини, якими позивач обґрунтовував позов, а саме фактичне створення нової сім`ї, що ухвала суду прийнята без урахування положень статей 3, 421, 24 СК України, згідно яких сім`я ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення не допускається, а також без урахування п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майно подружжя», що їх діти з відповідачкою не є малолітніми, а їх тісне зближення з батьком не є підставою для надання додаткового строку, що ОСОБА_6 , з якою він має намір створити сім`ю та зареєструвати шлюб, має вагітність 30 тижнів, докази про що апелянт не мав можливості надати суду раніше, не заслуговують на увагу, як на підставу для скасування ухвали суду, так як оскаржувана ухвала згідно положень ст. 353 ЦПК України підлягає оскарженню тільки в межах перевірки дотримання судом правил зупинення провадження у справі, а не з будь яких інших підстав.

Ухвала суду в частині надання сторонам строку для примирення як така, що не передбачена ст. 353 ЦПК України, не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, тому не згода позивача з ухвалою суду в цій частині може бути включена позивачем в апеляційну скаргу на рішення суду, якщо він буде з ним не згоден.

За таких обставин колегія суддів не вважає можливим робити аналіз доводам апеляційної скарги щодо не згоди позивача з ухвалою суду в частині задоволення клопотання відповідачки про надання сторонами строку для примирення та визначення терміну такого строку, оскільки вирішення даних питань виходить за межі обґрунтованості зупинення провадження у справі.

З урахуванням викладеного апеляційну скаргу позивач на ухвалу суду від 01 жовтня 2020 року слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 01 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає у відповідності до положень ст. 389 ч.1 п.2 ЦПК України.

Головуючий В.І. Темнікова

Судді: Т.З. Бондаренко

Т.В. Крамаренко

Повний текст постанови складено 26 листопада 2020 року