Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2020 р.

м.Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Назарьової Л. В.,

з участю секретаря судового засідання - Маляренко І. М,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі АТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписала заяву від 19.11.2014 року, згідно якої отримала кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом на картковому рахунку. Підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. ОСОБА_1 у порушення умов договору у встановлений строк не проводила чергові платежі. Станом на 25.08.2020 року за відповідачем по укладеному кредитному договору рахується заборгованість на загальну суму 17826,67 грн., з яких: 14803, 30 - заборгованість за тілом кредита, 3023, 37 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 09.11.2020 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача, акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, не заперечував проти розгляду справи у його відсутності.

Відповідач, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву в якій не заперечує розглядати справу без її участі. Крім цього прохала урахувати, що вона погасила заборговаінсть перед банком.

Судом встановлено, що 19.11.2014 року між АТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір з ОСОБА_1 , шляхом підписання заяви, отримавши кредитну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації.

У заяві зазначено, що відповідачка ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору банк додав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» приклади використання кредитних коштів на кредитці «Універсальна» з розрахунком загальної суми витрат клієнта та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 25.08.2020 року становить 17826,67 грн, з яких: 14803,30 грн - заборгованість за тілом кредита, 3023, 37 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Крім цього, згідно довідки від 02.12.2020 року наданої акціонерним товариством комерційного банку "ПриватБанк" ОСОБА_1 немає заборгованості перед АТ КБ "ПриватБанк".

Таким чином суд зазначає, що ОСОБА_1 погасила заборгованість за кредитним договором від 19.11.2014 року перед АТ КБ "ПриватБанк" в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Станом на 25.08.2020 року у відповідача ОСОБА_1 була встановлена заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 19.11.2014 року.

Таким чином, суд вважає, що сплативши заборгованість відповідач визнала позов.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були понесені судові витрати при зверненні до суду, що підтверджується платіжним дорученням № PROM3BUCCQ від 03.09.2020 року в розмірі 2102 гривень (а. с. 55).

Таким чином, оскільки розгляд справи по суті станом на 24.12.2020 року не розпочато, з урахуванням суми сплаченого при поданні позовної заяви судового збору в розмірі 2102 грн., позивачу підлягає поверненню 50% вказаної суми з державного бюджету, тобто 1051 грн., а інші 50 відсотків підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 525, 526, 549-552, 611-612, 625, 1048, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, статтями 2, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 142, 263 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1051 (одна тисяча п`ятдесят одна) гривень.

Повернути АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК ПРИВАТБАНК з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1051 грн., зобов`язавши управління Державної казначейської служби України у Кобеляцькому районі Полтавської області повернути АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТУ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (рах № НОМЕР_1 , МФО 305299, ), шляхом списання з рахунку № НОМЕР_2 МФО 899998, , одержувач Кобеляцьке УК/Кобеляцький р-н/22030101, 50 % від сплаченої суми судового збору 2101 грн., що становить 1051 грн (одна тисяча п`ятдесят одну) гривня, згідно платіжного доручення № PROM3BUCCQ від 03.09.2020, банк платника АТ КБ ПРИВАТБАНК» в м. Дніпро.

Повний текст рішення буде виготовлено протягом 5 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Полтавського апеляційного суду або через Кобеляцький районний суд Полтавської області.

Учасники справи: позивач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» , рахунок № НОМЕР_1 , МФО 305299;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканка АДРЕСА_1 .

Суддя