Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/2164/19

Провадження № 2/943/870/2020

10 лютого 2020 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

секретаря Гута О.С.

за участі представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Буську в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся в суд з означеним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Буського районного суду від 31 травня 2011 року, справа №2-425/2011 р., шлюб між ним та відповідачкою розірвано. Свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_1 , позивач змінив ім`я з « ОСОБА_4 на « ОСОБА_3 . Згідно судового наказу Буського районного суду від 12.09.2019 року, справа № 943/1598/19, сплачує аліменти в користь відповідачки на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частина від заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Державним виконавцем Буського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60079853 на підставі вказаного судового наказу. 05 листопада 2019 року отримав розрахунок заборгованості по аліментах, з якого вбачається, що сума аліментних стягнень яку нараховує державний виконавець становить 2077,00 грн щомісячно, яка є надто високою, враховуючи наступні обставини. Позивач не може працевлаштуватися, оскільки вимушений здійснювати догляд за бабцею ОСОБА_6 , яка є особою похилого віку, що досягла 80-річного віку. Має на своєму утриманні дружину ОСОБА_7 та двох дітей, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Дружина не працює, знаходиться по догляду за малолітнім сином ОСОБА_10 , до досягнення ним трьохрічного віку. З врахуванням приписів ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік», встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Отже, державний виконавець стягує з позивача 100 відсотків прожиткового мінімуму. Оскільки має скрутне матеріальне становище, фіційно не має змоги працювати через те що здійснює догляд за особою похилого віку, у нього мінливий та нестабільний дохід, наявність двох малолітніх дітей та непрацюючої дружини, просить суд стягувати з нього аліменти на утримання дочки від першого шлюбу в твердій грошовій сумі в розмірі 1100,00 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не з`явився, забезпечив явку представника ОСОБА_11 остання позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задоволити.

Відповідач проти позовних вимог заперечила повністю, просить відмовити в задоволенні такого за безпідставністю.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги до задоволення не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.

31 травня 2011 року, рішенням Буського районного суду Львівської області, шлюб між сторонами, розірвано (справа № 2-425/2011 р) (а.с.10)

Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 , виданого та зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Буського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 01 від 30.01.2016 року, позивач змінив ім`я з « ОСОБА_4 на « ОСОБА_3 (а.с. 8)

За час подружнього життя у сторін народилася дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_2 , повторно виданим 19.12.2007 року. (а.с. 11)

Буським районним судом 12.09.2019 року винесено судовий наказ про стягнення з позивача на користь відповідачки по справі, аліментів на утримання доньки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, прочинаючи з 23.08.2019 року, до дня досягнення дитиною повноліття. (а.с.17)

Як вбачається з постанови начальника Буського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області від 16.09.2019 року, виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 60079853 з виконання вказаного вище судового наказу. (а.с. 16)

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 05.11.2019 року, складеного державним виконавцем, позивачу розраховано суму аліментів в розмірі 2077,00 гривень, що складає 1/4 частки доходу, які повинен сплачувати щомісячно, та визначається виходячи з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Заборгованість по аліментах, станом на 05.11.2019 року, складає 8310,00 гривень. (а.с. 18)

Як вбачається з свідоцтва Серії НОМЕР_3 № НОМЕР_4 , виданого Відділом ДРАЦС Буського РУЮ Львівської області, позивач вдруге одружився ІНФОРМАЦІЯ_4 2012 року з ОСОБА_7 , про що зроблено актовий запис № 24. (а.с. 13)

ІНФОРМАЦІЯ_5 у позивача з другою дружиною народився син ОСОБА_8 , актовий запис № 12, що підтверджується свідоцтвом Серії НОМЕР_5 . (а.с. 12)

Крім того, позивач утримує і дитину дружини від першого шлюбу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.15)

Представник позивача зазначила що оскільки в позивача народився син від другого шлюбу, дружина перебуває в декретній відпустці, має мінливий дохід, тому не має фінансової можливості в подальшому сплачувати аліменти на утримання доньки від першого шлюбу в розмірі визначеному рішенням суду.

За змістом ст. 180 СК України обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків.

Відповідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здо`ровя та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Також аналогічні рекомендації з цих підстав викладені у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Згідно п. 23 Пленум Верховного Суду України у постанові №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначив, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

При цьому, з аналізу статті 192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року N 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Як ствердила відповідач, її колишній чоловік працює, їздить на роботу за кордон, з грудня 2019 року вже не отримує допомогу в Управлінні соціального захисту населення по догляду за бабцею, та може офіційно працевлаштуватися. Крім того, 7 років, з часу розірвання їх шлюбу, позивач добровільно грошей на утримання дочки ОСОБА_12 , 2007 року народження, не надавав, не займався її вихованням, не цікавився навчанням. Вітав дочку, лише один раз в рік, на день народження.

Відповідач також вийшла другий раз заміж, що вбачається з свідоцтва НОМЕР_6 від 22.12.2017 року, актовий запис № 133. Народила ІНФОРМАЦІЯ_6 доньку ОСОБА_13 (свідоцтво серії НОМЕР_7 від 28.01.2020 року), перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х річного віку.

Крім того, її чоловік ОСОБА_14 сплачує аліменти на утримання сина від першого шлюбу, ОСОБА_15 , 2004 року народження в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, прочинаючи з 16.03.2018 року, до дня досягнення дитиною повноліття.

З наведеного вбачається що матеріальний стан в відповідачки також змінився.

У розумінні статті 81 ЦПК України та наведеної вище норми СК України мається на увазі необхідність саме ініціатору позову доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоровя або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, позивач має нормальний стан здоров`я, є працездатною особою. Його матеріальний стан, навіть з відрахуванням аліментів, є задовільним та стабільним, що в свою чергу не тільки не звільняє від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей, а навіть дозволяє позивачу виконувати свої зобов`язання щодо сплати аліментів в розмірі, визначеному судом.

Звертаючись з позовом до суду, він фактично не вказав обставин, що мають істотне значення для зменшення розміру аліментів та зміни способу стягнення, як і не надав доказів про погіршення його матеріального стану та стягувача (першої дружини).

Посилання позивача, як на підставу для зменшення розміру стягуваних аліментів, на те, що він створив сім`ю, суд до уваги не бере, доказів про те, що його матеріальний стан погіршився суду надано не було.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст. ст. 7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

На підставі викладеного та враховуючи, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що в нього значно змінилось матеріальне становище та за своїм матеріальним станом або ж через стан здоров`я він не здатен сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_12 , 2007 р.н., в розмірі визначеному рішенням суду, підстав для зменшення розміру аліментів у суду немає, тому суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки вимоги позивача є необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 184, 185,192 СК України, суд

ухвалив :

в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Буський районний суд Львівської області.

Суддя: Б. М. Журибіда

Повний текст рішення виготовлено 19 лютого 2010 року.