Провадження № 2-о/496/80/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Пендюри Л.О.

за участю секретаря - Богдан Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Білгород-Дністровська міська державна нотаріальна контора про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою і просить встановити факт належності її матері ОСОБА_2 , померлій 01.05.2009 року заповіту, посвідченого 10 жовтня 2001 року секретарем Йосипівської сільської ради Захарівського району Одеської області та зареєстрованого в реєстрі за № 21 та сертифікату на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільгосппідприємства ім. Фрунзе розміром 5.0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) серії ОД № 0200153, виданого 16 травня 1997 року головою Фрунзівської районної державної адміністрації на підставі рішення № 191/97 та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 539.

Свої вимоги мотивує тим, що 16.05.1997 року її матері було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільгосппідприємства ім. Фрунзе розміром 5.0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) серії ОД № 0200153, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 539. 10.10.2001 року її матір склала на її ім`я заповіт, яким заповідала їй усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і все те, що їй належить на день смерті і на що вона по закону має право. ІНФОРМАЦІЯ_1 її матір - ОСОБА_2 померла. Вона, як спадкоємиця за заповітом звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори, але листом № 3204/02-14 від 17.10.2019 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва, так як у заповіті та сертифікаті на земельну ділянку прізвище її матері вказано « ОСОБА_2 », а у свідоцтві про смерть останньої - « ОСОБА_2 » та рекомендовано звернутися до суду. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявниці необхідне для оформлення спадщини.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, але від її представника надійшла до суду заява, в якій він вказав, що заявниця на заявлених вимогах наполягає і просить розглянути справу у її відсутність.

Представник заінтересованої особи - Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з`явився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій просив у розглянути справу у його відсутність через значну навантаженість.

Приймаючи до уваги заяви учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 16 травня 1997 року головою Фрунзівської районної державної адміністрації на підставі рішення № 191/97 на ім`я ОСОБА_2 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільгосппідприємства ім. Фрунзе розміром 5.0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) серії ОД № 0200153, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 539 (а.с.10).

ОСОБА_2 склала заповіт на ім`я заявниці, яким заповідала їй все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і все те, що їй належить на день смерті і на що вона по закону має право, який було посвідчено 10 жовтня 2001 року секретарем Йосипівської сільської ради Захарівського району Одеської області та зареєстровано в реєстрі за № 21 (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір заявниці ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 05.05.2009 року Виконавчим комітетом Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис № 54 (а.с.13).

Після смерті матері заявниця звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області, але листом № 3204/02-14 від 17.10.2019 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва, так як у заповіті прізвище її матері зазначено як « ОСОБА_2 », а у свідоцтві про смерть останньої - « ОСОБА_2 » та рекомендовано звернутися до суду (а.с.9).

Заявниця зазначає, що помилка у написанні прізвища її матері, допущена у сертифікаті на право на земельну частку (пай) та у заповіті позбавляє її можливості отримати спадщину після смерті матері.

Та обставина, що прізвище матері заявниці « ОСОБА_2 » підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 05.05.2009 року Виконавчим комітетом Випасненською сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис № 54 (а.с. 13).

Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом від 18.10.2000 № 52/5 та Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 р. за № 719/4940 при видачі свідоцтв про смерть беруться паспорті дані осіб.

Отже, правильним та таким, що відповідає паспортним даним померлої матері заявниці є прізвище « ОСОБА_2 », а не « ОСОБА_2 », як помилково вказано в Сертифікаті на земельну частку (пай) та заповіті, складеному на ім`я заявниці.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів можуть подавати спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав.

Встановлення факту належності правовстановлюючих документів її матері, необхідне заявниці для подальшого оформлення спадщини.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи те, що при оформленні та видачі правовстановлюючих документів - сертифікату на земельну частку (пай) серії ОД № 0200153 та заповіту, мали місце технічні помилки в зазначенні прізвища матері заявниці, що унеможливлює оформлення заявницею спадщини, а тому суд вважає можливим встановити факт належності її матері сертифікату на земельну ділянку та заповіту.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 259, 263-265, 293, 315ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Білгород-Дністровська міська державна нотаріальна контора про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіту, посвідченого 10 жовтня 2001 року секретарем Йосипівської сільської ради Захарівського району Одеської області та зареєстрованого в реєстрі за № 21, відповідно до якого вона заповідала ОСОБА_1 все своє майно, де б воно було і з чого воно б не складалось і все те, що їй належить на день смерті і на що вона по закону має право.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , сертифікату на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільгосппідприємства ім. Фрунзе розміром 5.0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) серії ОД № 0200153, виданого 16 травня 1997 року головою Фрунзівської районної державної адміністрації на підставі рішення № 191/97 та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 539, виданого на ім`я ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його отримання до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра