Головуючий суду 1 інстанції - Безкровний І.Г.
Доповідач -Коновалова В.А.
Справа № 414/1415/20
Провадження № 22-ц/810/710/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 листопада 2020 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Коновалової В.А.,

суддів: Стахової Н.В., Луганської В.М.,

за участю секретаря судового засідання Пономарьової В.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_3

на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 27 серпня 2020 року, ухвалене у складі судді Безкровного І.Г. в м. Кремінна Луганської області,

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в обґрунтування якого вказала, що з 11 листопада 2017 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який розірвано рішенням Кремінського районного суду Луганської області 20 липня 2020 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу проживає з позивачкою. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини та піклуванні про неї, не надає матеріальної допомоги та ухиляється від утримання дитини. Водночас позивачці важко самостійно утримувати дитину та забезпечувати її усім необхідним у зв`язку з тим, що коштів, які виплачує держава, недостатньо для її належного утримання, а інших доходів позивачка не має. У той же час, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 7000 грн щомісячно, починаючи з 03 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 27 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину задоволено частково. Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1200 гривень, починаючи з 03 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання про судові витрати.

Суд, враховуючи принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо утримання дитини, бажання позивача отримувати кошти на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі, стан здоров`я та рівень доходів відповідача, а також часткове визнання ним позову, виходячи з принципів цивільного судочинства, як справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України), дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти в твердій грошовій у розмірі 1200 грн щомісячно, починаючи з 03 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, оскільки вважає, що саме такий розмір аліментів буде достатнім та справедливим для утримання малолітньої дитини з огляду на конкретні встановлені судом обставини справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 просить скасувати рішення Кремінського районного суду Луганської області від 27 серпня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 вказує на те, що судом першої інстанції в порушення вимог ст. 83 ЦПК України прийняті та досліджені докази, які подані відповідачем з порушенням строку встановленого ухвалою суду від 05 серпня 2020 року, позивачкою ці докази не отримувались.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року відкрито апеляційне провадження та ОСОБА_2 роз`яснювалося право подати до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу у письмовій формі, проте відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Копію ухвали Луганського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року про відкриття апеляційного провадження та апеляційну скаргу ОСОБА_2 отримав 04 листопада 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 117).

Копію ухвали Луганського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року про відкриття апеляційного провадження ОСОБА_1 отримала 31 жовтня 2020 року, представник ОСОБА_3 отримав 15 жовтня 2020 року, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с. 105,114).

Позивачка та відповідач в судове засідання не з`явилися, про час і місце повідомлені належним чином і в установленому законом порядку, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень і у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивачки доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні вважав, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції, враховуючи принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо утримання дитини, бажання позивача отримувати кошти на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі, стан здоров`я та рівень доходів відповідача, а також часткове визнання ним позову, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти в твердій грошовій у розмірі 1200 грн щомісячно, оскільки такий розмір аліментів буде достатнім та справедливим для утримання малолітньої дитини.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає встановленим обставинам справи та нормам права, виходячи з наступного.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до Закону України від 03 липня 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилання захисту права дитини на належне утримання», який набрав чинності 28 серпня 2018 року, частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, відповідно до якого виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони з 11 листопада 2017 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 20 липня 2020року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу проживає разом із позивачкою, що підтверджується відповідним актом від 03 серпня 2020 та не заперечувалося представником відповідача.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України, ОСОБА_1 за чотири квартали 2019 року та перший квартал 2020 року отримала дохід у загальному розмірі 12900 грн (по 2580 грн щоквартально), який складається із виплат УСЗН Кремінської РДА.

ОСОБА_2 працює інженером-механіком на Приватному підприємстві «ПРОДГРУПСЕРВІС» та за період із травня по липень 2020 року отримав дохід у вигляді заробітної плати у загальному розмірі 12846,20 грн (травень 4766,45 грн; червень 3984,75 грн; липень 4095 грн), що підтверджується довідкою про доходи № 95 від 19 серпня 2020 року.

Доказів про те, що відповідач одержує більші доходи позивачкою суду не надано, як і не надано доказів того, що відповідач, має можливість з урахуванням свого матеріального становища, сплачувати аліменти у зазначеному в позовній заяві розмірі.

Крім того, позивачка також за законом має обов`язок приймати участь в утриманні сина, який проживає з нею, так само як і батько дитини.

Наказом ПП «Продгрупсервіс» № 21-к від 21 серпня 2020 ОСОБА_2 встановлено легку працю без навантаження організму при здійсненні ремонтних робіт обладнання та механізмів та підйом тяжкостей понад 5 кг, що обумовлено його незадовільним станом здоров`я, який підтверджується довідкою ЛКК при КНП «Кремінська багатопрофільна лікарня» від 21 серпня 2020 року, довідкою лікаря про діагноз ОСОБА_2 , висновками МРТ.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн щомісячно, врахувавши при цьому розмір отримуваного відповідачем доходу, стан здоров`я відповідача, відсутність на утриманні у відповідача інших дітей чи непрацездатних осіб, те, що відповідач є працездатною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

В позовній заяві відсутнє зазначення про неможливість надання будь-якого доказу під час подання позовної заяви.

Позивачка під час розгляду справи в суді першої інстанції зверталась із заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримувала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Заявляючи клопотання про розгляд справи без участі, особа усвідомлює, погоджується та несе ризики неможливості вчасно відреагувати на обставини, які будуть з`ясовані в ході розгляду справи, надати відповідні пояснення та додаткові докази або ж заявити клопотання.

За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначені частиною 1 статтею 367 ЦПК України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 3 статті 367 ЦПК України встановлено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представником позивачки заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи копії шлюбного договору, посилаючись на те, що зазначений доказ не надавався до суду першої інстанції, оскільки на час звернення позивача із цим позовом шлюб не був розірваним, а при поданні апеляційної скарги вважав за непотрібне надавати цей доказ.

Колегія суддів вважає, що надана представником позивача під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції копія шлюбного договору не підлягає приєднанню до матеріалів справи та дослідженню судом апеляційної інстанції, оскільки ні позивачем, ні його представником не надано доказів неможливості подання до суду першої інстанції копії шлюбного договору з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Посилання представника позивача на зазначені вище обставини щодо поважності неподання доказів не заслуговують на увагу, оскільки позивачем в уточненій позовній заяві, яка прийнята судом до розгляду викладені обставини про те, що шлюб розірвано рішенням Кремінського районного суду Луганської області 20 липня 2020 року. Під час розгляду справи позивачка не зверталася із клопотаннями про приєднання до матеріалів справи доказів, а просила розглянути справу за її відсутності.

Також позивачкою в апеляційній скарзі не викладені обставини стосовно шлюбного договору, та не надано його до апеляційної скарги.

Тому колегія суддів не приймає та не надає оцінку новому доказу, а саме шлюбному договору.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції в порушення вимог ст. 83 ЦПК України прийняті та досліджені докази, які подані відповідачем з порушенням строку встановленого ухвалою суду від 05 серпня 2020 року та позивачка не отримувала ці докази не заслуговують на увагу, як на підставу для скасування рішення суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частин восьмої, дев`ятої, десятої статті 81 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду першої інстанції від 05 серпня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитинита встановлено відповідачу строк у 15 днів (від дня вручення йому копії цієї ухвали та копії позову з додатками) протягом якого він має право подати до Кремінського районного суду відзив на позовну заяву.

Ухвалу Кремінського районного суду Луганської області від 05 серпня 2020 року відповідач отримав 11 серпня 2020 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Таким чином, відповідач повинен був надати до суду відзив на позовну заяву разом з доданими доказами до 26 серпня 2020 року включно.

Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом принципу верховенства права.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Отже, саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

За змістом норм ЦПК України щодо доказування суд може визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, однак зобов`язаний встановити обставини, які підлягають доказуванню і зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів з метою встановлення істини. Принцип змагальності не виключає необхідності всебічного та повного дослідження всіх обставин справи задля встановлення об`єктивної істини та об`єктивного вирішення справи.

Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо.

Визначаючи розмір аліментів суд враховує обставини передбачені статтею СК України.

Як вбачається із матеріалів справи, 27 серпня 2020 року під час розгляду справи в суді першої інстанції, участь в судовому засіданні приймав представник відповідача, яким зазначались обставини щодо стану здоров`я та матеріального становища відповідача.

Слід зазначити, що враховуючи отримання відповідачем копії ухвали суду про відкриття провадження разом з позовною заявою 11 серпня 2020 року, то останній повинен був надати до суду відзив на позовну заяву разом з доданими доказами до 26 серпня 2020 року включно. Разом з тим, розгляд справи у даній справі судом першої інстанції призначався на 27 серпня 2020 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанціїї щодо долучення до матеріалів справи та дослідження наданих представником відповідача доказів.

При цьому, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивачки ОСОБА_3 про ознайомлення з матеріалами справи, проте позивачем в апеляційній скарзі не викладені обставини щодо наданих відповідачем доказів, а ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 посилається лише на порушення порядку подання доказів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, позивачка звільнена від сплати судового збору, то судові витрати пов`язані з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Кремінського районного суду Луганської області від 27 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 26 листопада 2020 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді В.М. Луганська

Н.В. Стахова