Ухвала

24 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 613/1530/18

провадження № 61-813ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу Державного підприємства «Гутянське лісове господарство» на постанову Харківського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року у складі колегії суддів Кіся П. В., Хорошевського О. М., Яцини В. Б. у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Гутянське лісове господарство» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом Державного підприємства «Гутянське лісове господарство» (далі - ДП «Гутянське лісове господарство») про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивувала тим, що з 10 липня 2014 року вона працювала продавцем торгівельного павільйону «Лісовичок» лісопромислового цеху ДП «Гутянське лісове господарство». Наказом від 22 жовтня 2018 року № 220-К її було звільнено з роботи на підставі пункту 4 частин першої ст. 40 КзПП України (прогул без поважних причин).

Посилаючись на те, що звільнення є незаконним, просила скасувати наказ від

22 жовтня 2018 року № 220-К про припинення трудового договору (контракту), поновити її на роботі продавця торгівельного павільйону «Лісовичок» в ДП «Гутянське лісове господарство», стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22 жовтня 2018 року до дня поновлення на роботі в сумі 59 747,25 грн та недоплачену заробітну плату у сумі 2 344,08 грн.

Короткий зміст ухвалених судових рішень

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 06 травня

2019 року у задоволені позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року у апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Перепелиці Л. Г. задоволено частково.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 06 травня

2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Скасовано наказ ДП «Гутянське лісове господарство» від 22 жовтня 2018 року про припинення трудового договору (контракту).

Поновлено ОСОБА_1 на посаді продавця торгівельного «Лісовичок» у ДП «Гутянське лісове господарство».

Стягнуто з ДП «Гутянське лісове господарство» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 89 543,58 грн з відрахуванням із зазначеної суми податків та інших обов`язкових платежів та недоплачену заробітну плату у сумі 1 522,85 грн з відрахуванням із зазначеної суми податків та інших обов`язкових платежів.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У січні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ДП «Гутянське лісове господарство» у якій заявник просив скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 22 січня 2020 року касаційну скаргу було залишено без руху. Надано заявнику строк до 14 лютого 2020 року, але не більше десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, для подання касаційної скарги у новій редакції із зазначенням повного найменування заявника, в чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права та сплати судового збору.

У лютому 2020 року до Верховного Суду надійшла уточнена касаційна скарга ДП «Гутянське лісове господарство», яка відповідає вимогам статті 392 ЦПК України та квитанція про сплату судового збору у належному розмірі.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

З огляду на зазначене розгляд касаційної скарги ДП «Гутянське лісове господарство» на постанову Харківського апеляційного суду від 24 грудня

2019 року здійснюється Верховним Судом у порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого

2020 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України (у редакції чинній на момент подання касаційної скарги) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необгрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом спору в даній справі є вимоги про скасування наказу про припинення трудового договору (контракту), поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 59 747,25 грн та недоплаченої заробітної плати у сумі 2 344,08 грн.

Зазначена справа не є справою з ціною позову, яка перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Ураховуючи зазначене, справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України та частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обгрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного підприємства «Гутянське лісове господарство» на постанову Харківського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Гутянське лісове господарство» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик