Провадження № 22-ц/801/694/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Король О. П.
Доповідач :Ковальчук О. В.
УХВАЛА

25 лютого 2020 рокуСправа № 127/16181/16-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2019 року та додаткове рішення цього ж суду від 26 грудня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про визнання дій такими, що порушують людську гідність, зобов`язання поновити порушені права та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

21 лютого 2020 року з Вінницького міського суду Вінницької області для апеляційного розгляду надійшла зазначена справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2019 року та додаткове рішення цього ж суду від 26 грудня 2019 року, поданою до апеляційного суду через суд першої інстанції засобами поштового зв`язку 12 лютого 2020 року, з якої вбачається, що ця скарга подана понад встановлені процесуальні строки та з порушенням вимог ст. 356 ЦПК України.

У вказаній апеляційній скарзі апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень суду першої інстанції, мотивоване тим, що під час проголошення судових рішень скаржник присутнім не був та знаходився поза межами України до 14 січня 2020 року, станом на час звернення з апеляційною скаргою рішення від 17 грудня 2019 року він не отримував, а додаткове рішення отримав 27 січня 2020 року. Крім того, до 14 січня 2020 року апелянт не міг поспілкуватись зі своїм представником.

Згідно з ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Із матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні в суді першої інстанції 17 грудня 2019 року була присутня представник позивача ОСОБА_10 (т. 6, а. с. 55), яка 09 січня 2020 року ознайомилася з матеріалами справи та зняла фотокопії (т. 6, а. с. 62).

За приписами ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері. Підстави і порядок припинення представництва за довіреністю визначаються Цивільним кодексом України. Про припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю має бути повідомлено суд шляхом подання письмової заяви.

Строк на апеляційне оскарження судових рішень Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2019 року та 26 грудня 2019 року, обрахований відповідно до положень ч. 2 ст. 354 ЦПК України за правилами встановленими ст. ст. 122-124 ЦПК України, закінчився 10 лютого 2020 року, проте апеляційна скарга подана 12 лютого 2020 року, тобто з пропуском строку, встановленого ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Слід звернути увагу на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Звертаючись 12 лютого 2020 року з апеляційною скаргою на судові рішення суду першої інстанції від 17 грудня 2019 року та від 26 грудня 2019 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження, порушивши питання про поновлення строків, апелянт не навів обґрунтованих підстав для його поновлення з посиланням на докази, які підтверджують поважність його пропуску, та не надав жодних доказів на підтвердження доводів заявленого клопотання.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції (за наявності).

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що копію оскаржуваного додаткового рішення отримав 27 січня 2020 року, проте доказів, на підтвердження цих доводів до апеляційної скарги не додано.

Згідно з ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин, у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2019 року та додаткового рішення цього ж суду від 26 грудня 2019 року необхідно відмовити, вказану апеляційну скаргу залишити без руху та надати особі, яка її подала, строк для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з доказами на підтвердження її доводів протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Згідно з п. 3 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При зверненні до суду із вказаною апеляційною скаргою ОСОБА_1 заявив клопотання про звільнення його від сплати судового збору або прийняття одного з рішень, передбачених ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»).

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони у справі, може звільнити її від оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Частиною 4 статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Всупереч положенням наведених норм права апелянт не надав суду належних доказів на підтвердження того, що він дійсно позбавлений можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у встановленому законом розмірі, зокрема доказів про доходи чи їх відсутність у 2019 році. Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків містять інформацію лише за період з 01 кварталу 2019 року по 03 квартал 2019 року та не підтверджують відсутність у скаржника будь-якого іншого доходу у 2019 році.

Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи наведене, клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору або прийняття одного з рішень, передбачених ст. 8 Закону України «Про судовий збір», задоволенню не підлягає, тому апелянт має сплатити судовий збір у розмірі, визначеному законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до п. п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду розмір судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно із заявою про зменшення позовних вимог від 01 листопада 2018 року представником позивача заявлено вісім позовних вимог немайнового характеру та одну позовну вимогу майнового характеру про стягнення солідарно з п`ятьох відповідачів моральної шкоди в розмірі 20000 грн.

У п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою розмір судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» передбачено, що з 1 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 762 грн.

Враховуючи викладене, апелянту необхідно сплатити суму судового збору за подачу цієї апеляційної скарги у розмірі 9514,8 грн за такими платіжними реквізитами (про що надати апеляційному суду оригінал відповідного платіжного документу):

Отримувач коштів УК у м.Вінниці/м.Вінниця/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38054707

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача UA0002856

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), Вінницький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Положеннями ч. ч. 1 - 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, апеляційну скаргу також слід залишити без руху з наданням апелянту строку для усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотань ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження та звільнення від сплати судового збору або прийняття одного з рішень, передбачених ст. 8 Закону України «Про судовий збір», відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2019 року та додаткове рішення цього ж суду від 26 грудня 2019 року залишити без руху, про що повідомити цю особу та надати їй строк для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з обґрунтуванням поважності причин пропуску та для сплати судового збору протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У випадку невиконання вимог щодо подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з обґрунтуванням поважності причин пропуску, особі, яка подала апеляційну скаргу, буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження, а у випадку не надання доказів сплати судового збору - апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук