№ 201/3627/20
провадження 2-з/201/68/2020
УХВАЛА

21 квітня 2020 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСТЕЙТ СІТІ» (49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 2-Б, ідентифікаційний код 43505163), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЛОЗІРСЬКЕ-АГРО» (19635, Черкаська область, Черкаський район, с. Білозір`я, вул. Незалежності, буд. 243, ідентифікаційний код 41660926), про стягнення заборгованості і витрат,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 17 квітня 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «ЕСТЕЙТ СІТІ», третя особа: ТОВ «БІЛОЗІРСЬКЕ-АГРО», про стягнення заборгованості і витрат.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2020 року провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення підготовчого судового засідання.

Позивач 21 квітня 2020 року звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову позивач просить суд накласти арешт та заборонити вчиняти певні дії стосовно майна, що належить відповідачу на праві власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки позивач звернувся до суду з вище зазначеною позовною заявою про стягнення заборгованості в зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, також зазначає, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідачу належить лише вище вказане майно, та згідно наявної інформації відповідач вирішив знищити зазначений об`єкта нерухомого майна шляхом його розбірки за допомогою інших осіб, здійснити державну реєстрацію припинення права власності та впродовж наступних п`яти років здійснити проектування та будівництво нового об`єкта нерухомого майна, а тому позивач вважає, що існує ризик, що протягом часу потрібного для розгляду судом справи, відповідач може знищити єдиний наявний у нього об`єкт нерухомого майна, що призведе до істотного ускладнення виконання рішення суду по справі, у зв`язку з тим, що у нього буде відсутнє майно за рахунок якого можна буде здійснити погашення існуючої заборгованості.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Згідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Перевіривши матеріали справи і заяву про забезпечення позову та оцінивши надані докази, а також враховуючи, що заява подана з додержанням вимог статті 151 ЦПК України, а заходи забезпечення позову у вигляді арешту на майно, що належать відповідачеві; заборони вчиняти певні дії є видом забезпечення позову, передбаченими ст. 150 ЦПК України і відповідають предмету позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи, з урахуванням чого суд вважає можливим заяву про забезпечення позову задовольнити, у зв`язку з чим накласти арешт на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСТЕЙТ СІТІ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 43505163, адреса: 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 2-Б), а саме: нежитлову одноповерхову споруду Виставкового центру літ. А-я, навіси літ. А ?, А??, А???, огорожа № 1,2,3, І-мостіння, загальною площею 2700 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; заборонити будь-яким суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, зазначеним у статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації прав (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам), усім державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав щодо нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСТЕЙТ СІТІ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 43505163, адреса: 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 2-Б) нежитлової одноповерхової споруди Виставкового центру літ. А-я, навіси літ. А ?, А??, А???, огорожа № 1,2,3, І-мостіння, загальною площею 2700 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, а також заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕСТЕЙТ СІТІ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 43505163, адреса: 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 2-Б) та будь-яким іншим особам, вчиняти будь-які дії спрямовані на демонтаж, розбір, знесення, знищення нерухомого майна - нежитлової одноповерхової споруди Виставкового центру літ. А-я, навіси літ. А ?, А??, А???, огорожа № 1,2,3, І-мостіння, загальною площею 2700 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, оскільки в провадженні суду перебуває зазначена справа про стягнення заборгованості (1 315 204, 52 гривень), що є значною. Спір між сторонами в досудовому порядку не вирішено. Крім того є велика вірогідність того, що майно, яке належить відповідачу буде відчужено на користь третіх осіб, або буде знищено (розібрано) та проведено державну реєстрацію припинення права власності відповідача на нього, також слід зазначити, що арешт майна та заборона вчиняти певні дії щодо майна, що належить відповідачу є видом забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, метою якого є запобігання можливості уникнення стороною виконання покладеного на неї зобов`язання, а тому дійсно є всі підстави вважати, що під час розгляду справи судом майно може бути відчужено на користь третіх осіб чи вчинені будь-які інші дії, що можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по зазначеному спору, тому дійсно існує реальна загроза утруднення або неможливість виконання рішення суду, в зв`язку з чим невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, крім того слід зазначити, що вказаним не порушуються інтереси інших осіб, а тому не можуть бути взяті до уваги можливі їх заперечення щодо зазначеного, оскільки заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, однак справа ще не розглянута, по справі проводяться процесуальні дії з метою повного і всебічного її розгляду і з`ясування обставин та ін., всі ці обставини є предметом спору по справі між сторонами, по суті позовних вимог своїх пояснень сторони ще не давали, матеріали справи ще не досліджувалися. Таким чином на даний час, єдиним способом захисту законних прав та інтересів позивача є вжиття заходів забезпечення даного позову.

Також слід звернути увагу, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника про забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову по справі.

З огляду на зазначене можливо дійти висновку про те, що існує реальна загроза невиконання судового рішення та заходи забезпечення позову, що вжито судом, є співмірними заявленим позовним вимогам, їх невжиття може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, а відтак не вжиття заходів забезпечення позову порушить право позивача на судовий захист.

Крім того звертаю увагу, що при вжитті заходів забезпечення позову було враховано, що вказані заходи забезпечення позову не мають наслідком втручання до господарської діяльності суб`єкта господарювання а саме: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСТЕЙТ СІТІ», та як вид та спосіб застосований захід забезпечення позову не є обмеженням у його діяльності, оскільки не заважає веденню ним господарської діяльності і не передбачає блокування банківських рахунків товариства чи інше.

Вирішуючи питання зустрічного забезпечення позову судом враховано, що позивач у встановленому законом порядку зареєстрований на території України, крім того у суду відсутні надані докази того, що майновий стан цього позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду по справі, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, а тому обов`язок суду щодо беззаперечного застосування до повивача зустрічного зобов`язання, який передбачений випадками переліченими у ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутній.

Відповідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 149, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 150, ст. 151, ч. 10 ст. 153, ст. 154, ч. 1 ст. 157, 260, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСТЕЙТ СІТІ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 43505163, адреса: 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 2-Б), а саме: нежитлову одноповерхову споруду Виставкового центру літ. А-я, навіси літ. А ?, А??, А???, огорожа № 1,2,3, І-мостіння, загальною площею 2700 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Заборонити будь-яким суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, зазначеним у статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації прав (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам), усім державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав щодо нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСТЕЙТ СІТІ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 43505163, адреса: 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 2-Б) нежитлової одноповерхової споруди Виставкового центру літ. А-я, навіси літ. А ?, А??, А???, огорожа № 1,2,3, І-мостіння, загальною площею 2700 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕСТЕЙТ СІТІ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 43505163, адреса: 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 2-Б) та будь-яким іншим особам, вчиняти будь-які дії спрямовані на демонтаж, розбір, знесення, знищення нерухомого майна - нежитлової одноповерхової споруди Виставкового центру літ. А-я, навіси літ. А ?, А??, А???, огорожа № 1,2,3, І-мостіння, загальною площею 2700 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

У зв`язку забезпеченням позову зустрічне забезпечення по справі не застосовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Ухвала набрала законної сили 21 квітня 2020 року.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя О.А. Антонюк