Справа № 365/298/20
Номер провадження: 2/365/218/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.11.2020 смт. Згурівка Київської області

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Денисенко Н.О.

секретар

судового засідання Матвієнко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, стягнення заборгованості по аліментах та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

22 липня 2020 року позивач звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що відповідно до рішення Згурівського районного суду Київської області від 7 листопада 2012 року із ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 24.10.2012 та до досягнення старшою дитиною повноліття.

Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач сплачує визначені судом аліменти несистематично та несвоєчасно, відтак станом на 01.07.2020 утворилась заборгованість у розмірі 57901,00 грн. З часу ухвалення рішення діти підросли та потребують значно більших витрат на своє утримання. Крім того, збільшився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку. Зросли ціни на продукти харчування, ліки, одяг, шкільне приладдя, отже матеріальне становище її сім`ї погіршилося. Відповідач працює в будівельній сфері, проте приховує свій дохід та ухиляється від вирішення питання щодо утримання дітей.

Вона є особою з інвалідністю ІІІ групи від загального захворювання, проживає віддалено від місця свого реєстрації, тому не має можливості працевлаштуватися. На теперішній час відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо забезпечення належного утримання своїх дітей, не визнає заборгованість по аліментах, яка виникла за період з 2012 по 2020 рік.

Неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментівскладає 80388,76 грн, тому просить збільшити розмір аліментів та стягнути із відповідача на її користь на сина ОСОБА_4 , аліменти у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі цієї заяви та до досягнення сином повноліття. Стягнути із відповідача на її користь заборгованість по аліментах в розмірі 57901,00 грн та неустойку (пеню) - 80388,76 грн. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

У відзиві на позов відповідач посилається на те, що позивач звернула рішення суду про стягнення аліментів до примусового виконання. Протягом усього часу він постійно допомагав дітям, зокрема й матеріально, перераховував грошові кошти на карткові рахунки, надані позивачем, забезпечував шкільним приладдям, сезонним взуттям, приймав участь у витратах на ремонт класу тощо. Із 25.03.2013 по 10.06.2015 аліменти стягувались примусово за його місцем роботи.

Зазначення позивачем значної суми заборгованості по аліментам вважає зловживанням з боку останньої, яка не визнає факт отримання грошових коштів на дітей за попередній період, мотивуючи відсутністю прізвища у квитанціях.

У виконавчому провадженні міститься лише розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.09.2020 у розмірі 50077,00 грн. Встановити, чи враховані перераховані ним суми, неможливо, що й унеможливлює його право на подачу зустрічного позову про зменшення розміру заборгованості.

На теперішній час він також не має постійного доходу, є самозайнятою особою. Займається ремонтними роботами покрівель, що носить виключно сезонний характер. Через запроваджений карантин він взагалі втратив заробіток. Отже стягненню підлягає лише дійсна сума боргу.

Вважає, що аліменти повинні стягуватися із нього лише у твердій грошовій формі. Він заперечує проти стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки від його доходу, що призведе до умисного погіршення його матеріального стану та виникнення нового боргу. Цей розмір позивач не обґрунтувала та не врахувала положення ст. 183 СК України, відповідно до якої у разі видачі судового наказу про стягнення аліментів на одну дитину, їх розмір визначено як ј частки від доходу. Тобто, виходячи з аналогії закону, у разі безумовного стягнення аліментів у частці від доходу на одну дитину стягненню підлягали б аліменти у розмірі ј частки від його доходу.

Щодо розміру пені, то вбачає її розрахунок, наданий позивачем невірним. На його думку, розмір пені за один день не може перевищувати 8,00 грн, тому просить відмовити у задоволенні позову в частині зміни розміру аліментів та призначення їх у частці від доходу, стягненні пені та заборгованості у розмірі, визначеному позивачем.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 17.11.2020 прийнята відмова позивача ОСОБА_1 від частини позовних вимог, зокрема щодо стягнення із відповідача на її користь заборгованості по аліментах в розмірі 57901,00 грн та неустойки (пені) у розмірі 80388,76 грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, відповідач у судове засідання повторно не з`явився про дату, час і місце його проведення був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, копію позовної заяви з додатками отримав, подав відзив на позов, позов не визнає повністю.

В судовому засіданні позивач надала пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. Крім того, зазначила, що син натепер має задовільний стан здоров`я.

Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставин, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку.

Судом встановлено, що рішенням Згурівського районного суду Київської області від 7 листопада 2012 року із ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 на дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають із позивачем, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 400,00 грн на кожну дитину, а всього 800,00 грн, щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 24 жовтня 2012 року і до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с.9, 10, 13, 14-15, 20, 24 - копії рішень суду, свідоцтв про народження, та виконавчого листа, довідка). На теперішній час дочка досягла повноліття. Позивач з 1 вересня 2019 року є особою з інвалідністю третьої групи від загального захворювання та отримує пенсію (а.с.19, 23 - копії довідок).

Відповідач є особою працездатного віку, проте після звільнення з роботи впродовж останніх п`яти років у офіційних трудових відносинах не перебуває (а.с.50-52 - копія трудової книжки).

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.989, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини нам рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може згодом бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я одного із них.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, оглянувши цивільну справу № 1011/1057/12, виходячи із основних засад справедливості, добросовісності та розумності, необхідності захисту інтересів малолітньої дитини, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково, оскільки в судовому засіданні доведено, що наявні законні підстави для збільшення розміру аліментів, оскільки змінилися обставини, що впливають на визначений судом розмір аліментів, зокрема з моменту винесення судового рішення змінилось законодавство в частині стягнення аліментів, неодноразово підвищувався розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, погіршилось здоров`я позивача, яка визнана особою з інвалідністю 3 групи та отримує пенсію, відтак погіршилося матеріальне становище дитини. Згідно з рішенням суду від 07.11.2012 про стягнення на одну дитину аліментів у розмірі 400,00 грн не забезпечується гарантований державою мінімальний розмір аліментів.

Відповідач не надав доказів щодо неможливості офіційно працевлаштуватися та у зв`язку з цим щодо відсутності можливості належно утримувати дитину. Він зазначає, що постійно допомагав дітям шляхом перерахування грошових коштів на карткові рахунки, забезпечував шкільним приладдям, взуттям тощо. Проте чинне законодавство не обмежує батьків в утриманні дитини лише стягненням коштів за рішенням суду, тому такі витрати понесені ним добровільно у рамках здійснення своїх батьківських обов`язків.

Відтак суд вбачає за можливе змінити розмір аліментів, визначений рішенням суду на сина ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі, з 400,00 грн на ј частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, оскільки цей розмір повинен відповідати вимогам ст. 182 СК України.

Суд також враховує, що прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років років установлений ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у 2020 році: з з 1 січня 2020 року - 2218 грн, з 1 липня 2020 року - 2318 грн, з 1 грудня 2020 року - 2395 грн.

Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Таким чином із відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у розмірі 840,80 грн.

Виконавчий лист № 1011/1057/12 відкликати.

У задоволенні інших позовних вимог вбачається за необхідне відмовити, зокрема щодо стягнення із відповідача заявленого позивачкою розміру аліментів у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, який вбачається недоведеним.

Щодо стягнення нового розміру аліментів з дати пред`явлення позову, то суд керується роз`ясненням, викладеним у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого у новому розмірі аліменти справляються з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 180, 181, 192 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Законом України «Про охорону дитинства», Законами України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та «Про судовий збір», ст.ст. 2, 19, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Розмір аліментів, призначених рішенням Згурівського районного суду Київської області від 7 листопада 2012 року у справі № 1011/1075/12, змінити та стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Відкликати із Згурівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчий лист № 1011/1075/12 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на дітей.

Цивільну справу № 1011/1057/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей до досягнення ними повноліття повернути до канцелярії Згурівського районного суду Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , зареєстрована по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складене 20 листопада 2020 року.

Головуючий суддя Н.О. Денисенко