СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2/759/1083/20
11 лютого 2020 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,
секретаря судового засідання Гродського П.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.02.2005 по 22.10.2012, який був розірваний рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22.10.2012, у вказаному шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є дитиною-інвалідом, проживає разом з матір`ю, та з народження хворіє та має ряд особливостей у розвитку і поведінці, внаслідок захворювання є ослабленою, спілкування з дитиною на вербальному рівні неможливе, а також захворювання дитини обумовлює додаткові витрати, пов`язані з лікуванням і доглядом, крім цього дитині внаслідок особливостей захворювання не вбачалося можливим здійснити вкрай необхідне стоматологічне лікування постійних зубів без застосування наркозу, тому після звернення 12.07.2019 до клініки Дубнової, консультації лікаря-стоматолога, анестезіолога, згоди лікарів прийняти таку складну дитину та лікування і отримання плану лікування, позивач зверталася до відповідача, аби він допоміг з лікуванням сина, однак він навіть слухати нічого не хотів з цього приводу, вважає, що стягнення у примусовому порядку з нього аліментів у закріпленому законодавством розмірі повинно повною мірою забезпечити усі потреби дитини.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.09.2019 відкрито підготовче провадження по справі (а.с. 21).
Позивач у судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, 06.02.2020 подала до суду клопотання про розгляд справи у відсутності учасника справи (а.с. 23, 24).
Відповідач у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив.
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи.
Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22.10.2012 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладений 19.02.2005 розірвано, а також ОСОБА_4 змінила після розірвання шлюбу прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с. 5).
У сторін по справі є спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно посвідчення Серія НОМЕР_1 є дитина-інвалід, опікуном якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 7).
На підставі розпорядження №662 від 12.11.2012 визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із матір`ю ОСОБА_4 (а.с. 8).
Згідно даних логопедичного обстеження від 23.11.2018 у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 загальний недорозвиток мовлення (ЗНМ-І рівень) по типу затримки психо-мовного розвитку (ЗПМР), алалія (а.с. 9).
Також згідно довідки КНП «Консультативно-діагностичного центру» від 30.10.2018 лікаря невролога у дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зі слів мами порушений сон, з`явилася емоційна слабість, плаксивість, боязнь нових людей, приміщень (а.с. 10).
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України).
Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або повністю.
Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.
Пунктом 18 Постанови визначено, що стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі.
Суд при розгляді позову виходить з того, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).
Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі.
Відповідно до частини другої ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).
Враховуючи те, що позивач в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з цим позовом звільнена від сплати судового збору, в такому разі судовий збір по справі необхідно стягнути у дохід держави.
На підставі вищевикладеного та керуючись вимогами ст.ст. 150, 141, 185, СК України, ст.ст. 12, 13, 19, 48, 76-82, 141, 223, 229, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України -
позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ніжин, Чернігівської області, РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь жержави судовий збір по справі у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: О.В. Ул`яновська
Повний текст судового рішення складено 19.02.2020.