ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8256/20 Справа № 215/1033/19 Суддя у 1-й інстанції - Науменко Я. О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони справи :

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач- ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Солов`я Дмитра Георгійовича на додаткове рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2020 року, ухваленого суддею Науменком Я.О. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 19 травня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Тернівського районного суду від 01.04.2020 позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 11 385 грн. 26 коп. заборгованості за кредитним договором б/н від 12.07.2007, в тому числі: 2998 грн. 37 коп. заборгованості за кредитом та 8386 грн. 89 коп. відсотків за користування кредитом за період із 28.02.2010 по 31.08.2016, а також 172 грн. 98 коп. витрат по сплаті судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Тернівського районного суду від 09.04.2020 виправлено аримтетичні помилки у резолютивній частині рішення Тернівського районного суду від 01.04.2020, ухваленого за результатами розгляду справи №215/1033/19 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, викладено його резолютивну частину в наступній редакції:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 7 925,61 грн.заборгованості за кредитним договором б/н від 12.07.2007, в тому числі: 2998 грн. 37 коп. заборгованості за кредитом та 4 927,24 грн. відсотків за користування кредитом за період із 28.02.2010 по 31.08.2016, а також 120,42 грн.витрат по сплаті судового збору. В іншій частині позову відмовити.

10.04.2020 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Соловей Д.Г. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у даній справі в розмірі 66 937 грн. 50 коп.

Позивач направив суду клопотання від 14.04.2020 про зменшення витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що сума витрат, заявлена представником відповідача значно перевищує встановлені діючим законодавством та нормативно-правовими актами граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу; вона є не співмірною із складністю цивільної справи, оскільки віднесена судом до малозначних справ, та не є пропорційною щодо витраченого часу не є доведеною, що була фактичною та неминучою, тому просить зменшити до мінімально розумної суми, що підлягає компенсації відповідно до діючого законодавства.

Додатковим рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2020 року заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Солов`я Дмитра Георгійовича про ухвалення додаткового рішення в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволена частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4196 (чотири тисячі сто дев`яносто шість) гривень 98 коп.

В іншій частині заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, відмовлено.

Представник відповідача, адвокат Соловей Д.Г., в цілому, погоджуючись з ухваленим додатковим рішенням, окрім визначеної пропорції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким часково задовольнити заяву представника відповідача, стягнувши з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 62 740,52 грн.

При цьому, скаржник вважає, що суд невірно розподілів судові витрати. Вказує, що, враховуючи той факт, що з відповідною заявою звернувся представник відповідача, а позов задоволено частково (6,27% від ціни позову), то суд повинен був розподілити витрати на професійну правничу допомогу в наступній пропорції:6,27% витрат на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача;93,73% витрат на професійну правничу допомогу покладаються на позивача. Вважає, що застосування такої пропорції є вірним та відповідає загальній логіці розподілення судових витрат, визначених приписами ч.2 ст.141 ЦПК України. Виходячи з вищезазначеного, вважає, що при заявлених до компенсації витрат на професійну правничу допомогу у сумі 66 937,50 грн. на позивача повинні бути покладені відповідні витрати в сумі 62 740,52 грн. (66937.50х93,73/100=62740,51875). В іншій частині на думку скаржника суд першої інстанції ухвалів вірне рішення з дотриманням всіх норм чинного законодавства.

В поясненях представник АТ КБ Приватбанк, ОСОБА_2 від 08.09.2020 та від 29.09.2020 рокув на апеляційну скаргу представника відповідача, вказав, що оскаржуване додаткове судове рішення є законним і обґрунтованим, суд першої інстанції правильно застосував принцип співмірності, тоді, як адвокат відповідача бажає борги свого клієнта перекрити за рахунок вартості адвокатських послуг. При цьому зазначив, що в матеріалах справи відсутній розрахунок витрат (п.8 ч.3 ст.178 ЦПК України) та наголосив на тому, що Дніпровський апеляційний суд (м.Дніпро) у цій справі постанова від 29 липня 2020 року вже дав свою оцінку щодо розподілу судових витрат, зокрема і послуг адвоката (пропорційності до задоволених позовних вимог).

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менша розміру ста мінімальних заробітних плат.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.04.2020 року представник відповідача, адвокат Соловей Д.Г. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у даній справі в розмірі 66 937 грн. 50 коп.

Обґрунтовуючи зазначені вимоги представником відповідача до вказаної заяви подано договір про надання правової (правничої) допомоги №2/06-19 від 20.06.2020 року з додатком №1 до нього щодо порядку оплати витрат та гонорару адвоката за договором про надання правової (правничої) допомоги №2/06-19 від 20.06.2020 року (вх.№7032 від 10.04.2020 року).

Позивач направив суду клопотання від 14.04.2020 року про зменшення витрат на правничу допомогу.

Факт понесення витрат на професійну правничу допомогу відповідачем підтверджено належними доказами (договором про надання правової (правничої) допомоги №2/06-19 від 20 червня 2019 року з додатком (а.с. 214, 215 том 1), копією акту прийому-передачі наданих послуг №1 від 03.04.2020 до договору про надання правової (правничої) допомоги №2/06-19 від 20 червня 2019 року (а.с.216 том 1) та копіями квитанцій до прибуткового касового ордеру №35 від30.04.2020 на суму 45517 грн. 50 коп. та №3 від 05.07.2019 на суму 21400 грн. (а.с.17 том 2).

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції дійшов до висновку про стягнення з Банка на користь відповідача ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 4 196, 98 грн. оскільки вказана сума є пропорційною до розміру задоволених позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині присудженого судом до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, однак не погоджується із обраним судом способом пропорційності при вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу дорогу і в цій частині, частково погоджується із доводами представника відповідача, викладеними в апеляційній скарзі. При цьому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, оскільки заявлена стороною відповідача сума витрат на професійну правничу допомогу не є співмірною зі складністю цієї справи, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову, яка меньш ніж в 2 рази перевищує розмір витрат на оплату послуг адвоката (126436,41 грн. - ціна позову/ на 66937,50 грн.-ціна послуг адвоката = 1,9), з огляду на таке.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000 та від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Компенсація витрат на правову допомогу у цивільних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді, при складанні процесуальних документів, наданні інших необхідних для представництва та захисту прав замовника послуг.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами із наданням.

Згідно із статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З 15 грудня 2017 року ЦПК України запроваджено нові правила компенсації витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

1. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

2. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

3. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із правилами пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Виходячи із положень статей 133, 137, 141 ЦПК України, статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Беручи до уваги надані представником відповідача до місцевого суду докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу апеляційний суд, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, підготовку відзиву та заперечення на відзив, значення справи для сторони, з урахуванням критеріїв справедливості і співмірності необхідних і достатніх витрат, погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для компенсації на користь відповідача за рахунок позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі визначеному судом.

Отже, на думку колегії суддів суд першої інстанції правильно визначив розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги, який є співмірним із складністю справи та обсягом фактично виконаних робіт (наданих послуг).

Слід зазначити, що додаткове рішення переглядалось судом апеляційної інстанції за апеляційною скаргою позивача і постановою Дніпровського апеляційного суду (м.Дніпро) від 29 липня 2020 року додаткове рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2020 року було залишено без змін (а.с.49-52). Суд апеляційної інстанції з урахуванням критеріїв співмірності необхідних і достатніх витрат, дійшов висновку про обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги представника відповідача не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Солов`я Дмитра Георгійовича залишити без задоволення.

Додаткове рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 листопада 2020 року.

Головуючий :

Судді: