Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" лютого 2020 р. Справа № 608/217/20
Номер провадження2/608/203/2020
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Яковець Н. В.
з участю секретаря Олійник О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові в спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В позовній заяві позивач вказала, що проживає в м. Чорткові Тернопільської області та є власником будинку по АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 не проживає за вказаної адресою, особисті речі не тримає, житловою площею та комунальними послугами не користується більше року. Позивачу це завдає незручності, тому вона змушена звернутись за захистом своїх прав до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
За змістом ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи, суд з власної ініціативи ухвалив провести розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає, не заперечує проти його задоволення.
Вивчивши та дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних мотивів.
ОСОБА_1 відповідно до договору міни від 02 серпня 2012 року та витягу про реєстрацію власності на нерухоме майно, є власником будинку по АДРЕСА_1 .
Згідно відмітки в будинковій книзі по АДРЕСА_1 з 18 червня 2012 року зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 .
Проте, ОСОБА_2 в даному помешканні не проживає, комунальними послугами не користується, особистих речей та іншого майна в квартирі не утримує, що стверджується актами про встановлення факту не проживання, складеними 04 жовтня 2019 р., 28 грудня 2019 р., 27 січня 2020 р. депутатом Чортківської міської ради.
Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право.
Згідно зі ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред`явлення позову про позбавлення права власності або визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, які є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами.
Така позиція підтверджується висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 у якій зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньої; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки, судом встановлено, що відповідач відсутній у вказаному житлі без поважних причин понад один рік.
Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Керуючись ст. ст. 317, 319, 346, 391, ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України 4, 12, 76, 81, 89, 142, 263, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копія вірна

Суддя:/підпис/

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/217/20.

Рішення набрало законної сили « ____» березня 2020 року.

Суддя: Н. В. Яковець

Копію рішення видано «____ »______________2020 р.

Секретар: