Справа № 189/1178/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2020 року смт. Покровське Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чорної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Корхової М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 20.02.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області.

Від цього шлюбу сторони мають одну малолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сімейне життя з відповідачем не склалося. Між сторонами фактично припинені шлюбні відносини з 20.06.2019 року, спільне господарство не ведеться, позивачка вважає, що сім`я розпалася та відновлена бути не може.

В судове засідання сторони не з`явились, суду надали клопотання про розгляд справи без їх участі.

Позивачка ОСОБА_1 у своєму клопотанні проти розірвання шлюбу не заперечує, час на примирення просила не надавати.

Відповідач ОСОБА_2 у своєму клопотанні позовні вимоги визнає, час на примирення просив не надавати.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини у справі та відповідні їм праводносини.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 20.02.2009 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, зроблений актовий запис №13; прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_5 (а. с. 3, копія свідоцтва про одруження, серія НОМЕР_1 ).

ОСОБА_2 і ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження, серія НОМЕР_2 , а. с. 4).

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Відповідно до ст. 56 Сімейного кодексу кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч. 4 ст. 56 СК України).

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач на це погоджується, обидві сторони зазначають, що сім`я розпалася, суд дійшов висновку, що відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя припинило шлюбні стосунки, не веде спільного господарства, сім`я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків не вбачається можливим.

Надання часу на примирення подружжя є правом, а не обов`язком суду, таку дію суд може застосувати, якщо з матеріалів справи вбачаються підстави для його застосування та можливий позитивний результат, тоді як в цьому випадку суд не вбачає підстав для надання часу для примирення, виходячи з позиції сторін, які просили не надавати їм строк на примирення.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд дійшов висновку, що примушування сторін на подальше перебування у шлюбі є неприпустими і таким, що буде порушувати їх права та інтереси, а також інтереси дитини подружжя, яка вимушена буде перебувати у стані психологічного дискомфорту, спостерігаючи за відносинами батьків, що не ґрунтуються на повазі та любові.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку про задоволення позову.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 840,80 грн. сплаченого судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 105,110,112,113 СК України, ст. ст. 10, 12, 13, 81, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області 20.02.2009 року, актовий запис №13 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Покровський районний суд Дніпропетровської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 17 листопада 2020 року.

Суддя О.В. Чорна