Ухвала

17 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 337/2643/17

провадження № 61-15833ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Сбербанк» на постанову Запорізького апеляційного суду від 23 вересня 2020 року у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року акціонерне товариство «Сбербанк» (далі - АТ «Сбербанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором

№ 08#9 від 06 липня 2012 року в розмірі 25 853,79 грн, яка складається із заборгованості за кредитом - 6 635,24 грн, процентів за користування кредитом - 4 426,78 грн, пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом - 10 988,28 грн, пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 3 803,49 грн, а також суму заборгованості за кредитним договором № 41924-ФО/2014/8 від 30 грудня 2014 року в розмірі 213 945,97 грн, яка складається із заборгованості за кредитом 46 634,85 грн, процентів за користування кредитом 45 049,61 грн, пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом 81 459,98 грн, пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 40 801,53 грн.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 серпня 2018 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Сбербанк» заборгованість за кредитним договором № 08#9 від 06 липня 2012 року в сумі 14 868,32 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 6 635,24 грн, процентів за користування кредитом - 2 413,55 грн, пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом - 4 275,82 грн, пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 1 543,71 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Сбербанк» заборгованість за кредитним договором № 41924-ФО/2014/8 від 30 грудня 2014 року в сумі 123 470,48 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 46 634,85 грн, процентів за користування кредитом - 31 039,75 грн, пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом - 34 097,35 грн, пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 11 698,53 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 23 вересня 2020 року апеляційну скаргу АТ «Сбербанк» задоволено частково, рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 серпня 2018 року в частині стягнення пені скасовано, прийнято в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позову, викладено судове рішення в наступній редакції: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сбербанк» заборгованість за кредитним договором

№ 08#9 від 06 липня 2012 року в сумі 17 163,04 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 6 635,24 грн, процентів за користування кредитом - 2 413,55 грн, пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом - 6 556,10 грн, пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 1 558, 35 грн. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сбербанк» заборгованість за кредитним договором № 41924-ФО/2014/8 від 30 грудня 2014 року в сумі 144 236, 50 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 46 634,85 грн, процентів за користування кредитом -

31 039,75 грн, пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом - 50 307,80 грн, пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 16 254, 10 грн». Вирішено питання розподілу судових витрат.

27 жовтня 2020 року засобами поштового зв`язку представник АТ «Сбербанк» - адвокат Лаєнко П. П. подав касаційну скаргу на постанову Запорізького апеляційного суду від 23 вересня 2020 року (повний текст складено 28 вересня 2020 року) у цивільній справі № 337/2643/17.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у справі із ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

АТ «Сбербанк» реалізувало своє право на апеляційний перегляд справи № 337/2643/17.

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи

від 07 лютого 1995 року, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Європейський суд з прав людини у Рішенні від 05 квітня 2018 року (справа «Зубац проти Хорватії» (Zubac v.Croatia), № 40160/12) вказав на обмеженість доступу до судів вищої інстанції. Так, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шамоян проти Вірменії».

Крім того Європейський суд з прав людини в Ухвалі щодо неприйнятності заяви № 26293/18 від 09 жовтня 2018 року у справі «Азюковська проти України» (Azyukovska v. Ukraine) зазначив, що застосування критерію малозначності справи у справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

За змістом пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята

статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у справі № 337/2643/17 становить 239 799,76 грн, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн х 250 = 525 500 грн), де 2 102 грн розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року.

Заявник просив скасувати постанову апеляційного суду в частині відмови у стягненні заборгованості по процентам за користування кредитом, направити справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, а в іншій частині постанову апеляційного суду залишити без змін.

Таким чином розмір оспорюваної суми за касаційною скаргою становить 16 023, 09 грн.

На думку заявника касаційна скарга важлива для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має для банку виняткове значення.

Натомість колегією суддів не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України для касаційного оскарження судових рішень у справі № 337/2643/17, у тому числі обставин, які б свідчили про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та/або що справа має виняткове значення для АТ «Сбербанк».

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позивач реалізував своє право на апеляційний перегляд справи; справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору, а наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, судом не встановлена, то відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Сбербанк» на постанову Запорізького апеляційного суду від 23 вересня 2020 року в цивільній справі № 337/2643/17.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта