Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2020 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Матвєєвої Ю. О. , за участю секретаря судового засідання Юдіної О.С., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка також діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року позивачка звернулась до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. У обґрунтування позову зазначила, що вона є властницею квартири АДРЕСА_1 . У зазначеній квартирі також зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 зі своїми дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Відповідачі в квартирі не мешкають з січня 2015 року, комунальні послуги не сплачують, участі в утриманні квартири не беруть, особистих речей відповідачів в квартирі не зберігається. На підставі викладеного просила визнати ОСОБА_2 , яка також її неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримуює вимоги, просить позов задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, на адресу суду надійшла заява ОСОБА_2 , відповідно до якої остання не заперечує проти задоволення позовних вимог відносно неї та її неповнолітніх дітей.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до договору міни №2918 від 08 грудня 2003 року, ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 (1/1 частка).

З викладеного суд дійшов висновку про те, що позивачка наділена повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що пов`язані з володінням та користуванням цим майном.

З письмових матеріалів справи вбачається, що в спірній квартирі також зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( актовий запис про народження №369), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис про народження №74).

Відповідно до акту КСН «Курчатово» від 13 грудня 2019 року № 1495, відповідачі зареєстровані, але не проживають в спірній квартирі з січня 2015 року.

Позивачкою надано суду копію довідки про місце проживання ОСОБА_2 ,1985 року народження, а також копії свідоцтв про реєстрацію місця проживання №1128, 1129, відповідно до яких ОСОБА_2 та її діти ОСОБА_3 ,2007 року народження, та ОСОБА_4 , 2011 року народження, проживають за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

З наведеного суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідачі не проживають в спірній квартирі, вони втратили право користування цим житловим приміщенням. Також суд зазначає, що в даному випадку, визнання неповнолітніх дітей такими, що втратили право користування житлом, не суперечитиме їх інтересам.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 76, 77,200, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. 317, 319, 321, 383, 391,405 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка також діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом - задовольнити.

Визнати громадян України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю. О. Матвєєва