КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №824/198/19
Апеляційне провадження №22-вк/824/9/2020
У Х В А Л А

12 лютого 2020 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати в цивільних справах - Сержанюка А.С., із участю секретаря Новікової Ю.Г., розглянувши у місті Києві матеріали заяви Унікредит Банк Акцієнґезелльшафт про визнання і надання дозволу на виконання остаточного арбітражного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04 червня 2018 року у справі №22500/22500МНМ за позовом Унікредит Банк Акцієнґезелльшафт до Публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

16 жовтня 2019 року до Київського апеляційного суду надійшла заява Унікредит Банк Акцієнґезелльшафт про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного арбітражу, в якій банк просить визнати і надати дозвіл на виконання Остаточного арбітражного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04 червня 2018 року у справі №22500/22500МНМ,

видати виконавчий лист на примусове виконання Остаточного арбітражного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04 червня 2018 року у справі №22500/22500МНМ щодо виплати суми в розмірі 11 406 193,14 Євро,

видати виконавчий лист на примусове виконання Остаточного арбітражного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04 червня 2018 року у справі №22500/22500МНМ щодо стягнення арбітражних витрат в розмірі 410 000 доларів США,

видати виконавчий лист на примусове виконання Остаточного арбітражного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04 червня 2018 року у справі №22500/22500МНМ щодо виплати суми в розмірі 105 845,44 євро, як компенсації обґрунтованих витрат на правову допомогу та інших витрат.

Заявник свої вимоги обґрунтовує тим, що між «Байеріше Хюпо-унд Ферайнсбанк Акцієнгезельшафт» та Відкритим акціонерним товариством «Луцький автомобільний завод», було укладено угоду про надання позики від 06 грудня 2006 року.

Пізніше, до угоди про надання позики були укладені доповнення №01 від 26 січня 2007 року, доповнення №2 від 27 вересня 2007 року, доповнення №3 від 13 березня 2008 року, доповнення №4 від 09 червня 2008 року, доповнення №5 від 29 серпня 2008 року, доповнення №06 від 21 липня 2011 року, і останнім з яких, зокрема, внесені зміни щодо назв та реквізитів сторін.

Так, назви сторін угоди про надання позики, відповідно до доповнення №06, наступні: Кредитор - «УНІКРЕДИТ БАНК АКЦІЕНГЕЗЕЛЬШАФТ», позичальник - Публічне акціонерне товариство «Автомобільна Компанія «Богдан Моторс».

Угода про надання позики у п. 20.3. містить арбітражне застереження.

Жодним з доповнень до угоди про надання позики змін до арбітражного застереження у п. 20.3. угоди про надання позики не вносилося, на підтвердження чого додаються засвідчені копії зазначених доповнень.

У зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань перед кредитором, заявник звернувся до міжнародного комерційного арбітражу - Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати - для вирішення спору.

Відповідно до п. 20.3 угоди про надання позики та Арбітражного регламенту Міжнародної торгової палати, чинного з 01 січня 2012 року, Міжнародним арбітражним судом Міжнародної торгової палати в арбітражі ( справа № 22500/МНМ ) між «Унікредит Банк Акцієнґезелльшафт» та Публічним акціонерним товариством «Автомобільна Компанія «Богдан Моторс» ( Україна ) ухвалено Остаточне арбітражне рішення від 04 червня 2018 року, що підлягає виконанню, яким було задоволено позов «Унікредит Банк Акцієнґезелльшафт» та наказано Публічному акціонерному товариству «Автомобільна Компанія «Богдан Моторс» виплатити заявнику: суму у розмірі 11 406 193,14 Євро, арбітражні витрати в розмірі 410 000 доларів США, суму в розмірі 105 845,44 Євро, як компенсацію обґрунтованих витрат на правову допомогу та інших витрат.

На дату подання цієї заяви боржником Остаточне арбітражне рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04 червня 2018 року не виконане ні частково, ні повністю, у зв`язку з чим заявник звертається до суду за дозволом на примусове виконання зазначеного рішення на території України.

На адресу суду надійшли заперечення від Приватного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» на подану заяву, відповідно до яких боржник вважає, що вказане рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04 червня 2018 року не підлягає визнанню та наданню дозволу на його виконання.

На обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що їх не було належним чином сповіщено про арбітражний розгляд справи, заявник був недієздатним в частині подання заяви до арбітражу, оскільки заборгованість за спірним договором була відшкодована іншою особою до якої і перейшло право вимоги.

Окрім цього, представник боржника в судовому засіданні послався на порушення публічного порядку України, як на підставу залишення без задоволення заявлених вимог.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в заяві та запереченнях на неї, у межах доводів та вимог заяви, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне подану заяву задовольнити частково, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях, у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших - органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Зач. 1 ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання та виконання рішень, визначених у ст. 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону Україну «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та ст. 36 цього Закону.

Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу - це поширення законної сили такого рішення на територію України і застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 ЦПК України питання визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається судом за заявою стягувача відповідно до цієї глави, якщо боржник має місце проживання (перебування) або місцезнаходження на території України.

Згідно з ч. 3 ст. 475 ЦПК України заява про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, протягом трьох років з дня прийняття рішення міжнародним комерційним арбітражем.

Вирішуючи питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд не може оцінювати, чи законним є прийняте рішення, обговорювати його правильність по суті чи вносити будь-які зміни до його змісту, а перевіряє лише дотримання строків звернення з клопотанням, дотримання вимог процесуального закону щодо його форми і змісту та наявність обставин, які можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 06 грудня 2006 року між «Байеріше Хюпо-унд Ферайнсбанк Акцієнгезельшафт» та Відкритим акціонерним товариством «Луцький автомобільний завод» було укладено угоду про надання позики від ( а.с. 65-87, 88-113 т. 1 ).

Пізніше, до угоди про надання позики були укладені доповнення №01 від 26 січня 2007 року, доповнення №2 від 27 вересня 2007 року, доповнення №3 від 13 березня 2008 року, доповнення №4 від 09 червня 2008 року, доповнення №5 від 29 серпня 2008 року, доповнення №06 від 21 липня 2011 року і останнім, зокрема, внесені зміни щодо назв та реквізитів сторін ( а.с. 114-117, 118-123, 124-125, 126-128, 129-130, 131-135, 136-138, 139-141, 142-145, 146-148, 149-156, 157-166 т. 1 ).

Так, назви сторін угоди про надання позики, відповідно до доповнення №06, наступні: Кредитор - «УНІКРЕДИТ БАНК АКЦІЕНГЕЗЕЛЬШАФТ», позичальник - Публічне акціонерне товариство «Автомобільна Компанія «Богдан Моторс» ( а.с. 149-156, 157-166 т. 1 ).

Угода про надання позики у п. 20.3. містить арбітражне застереження ( а.с. 105 зв. т. 1 ).

Жодним з доповнень до угоди про надання позики змін до арбітражного застереження у п. 20.3. угоди про надання позики не вносилося, на підтвердження чого додаються засвідчені копії зазначених доповнень.

У зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань перед кредитором, заявник звернувся до міжнародного комерційного арбітражу - Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати для вирішення спору.

Відповідно пункту 20.3 угоди про надання позики та Арбітражного регламенту Міжнародної торгової палати, чинного з 01 січня 2012 року, Міжнародним арбітражним судом Міжнародної торгової палати в арбітражі ( справа № 22500/МНМ ) між «Унікредит Банк Акцієнґезелльшафт» та Публічним акціонерним товариством «Автомобільна Компанія «Богдан Моторс» ( Україна ) ухвалено Остаточне арбітражне рішення від 04 червня 2018 року, що підлягає виконанню, яким було задоволено позов «Унікредит Банк Акцієнґезелльшафт» та наказано Публічному акціонерному товариству «Автомобільна Компанія «Богдан Моторс» виплатити заявнику: суму у розмірі 11 406 193,14 Євро, арбітражні витрати в розмірі 410 000 доларів США, суму в розмірі 105 845,44 Євро, як компенсацію обґрунтованих витрат на правову допомогу та інших витрат ( а.с. 5-35, 36-64 т. 1 ).

При цьому, 07 листопада 2017 року арбітражний трибунал, серед іншого, видав процесуальний наказ №4, який отриманий боржником 09 листопада 2017 року, згідно якого вирішено не проводити слухання у зв`язку із листом позивача від 06 листопада 2017 року про можливість проведення усного слухання ( п.п. 60, 61 Остаточного судового рішення ).

Публічне акціонерне товариство «Автомобільна Компанія «Богдан Моторс», з приводу заявлених вимог, 24 травня 2017 року звернулось до арбітражу з проханням про продовження терміну надання відповіді для проведення переговорів та підписання додатку до угоди про позику щодо кількості арбітрів ( а.с. 132-133 т. 2 ).

В матеріалах справи, окрім іншого, наявний лист боржника з приводу розгляду справи, де викладена мотивація щодо заявлених вимог та прохання про відмову в позові ( а.с. 62-64 т. 3 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 474 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу ( якщо його місце знаходиться за межами України ), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Україна є учасником Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, яка ратифікована Україною 10 жовтня 1960 року та набрала чинності для України 8 січня 1961 року ( далі - Конвенція).

Отже, виконання Остаточного арбітражного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04 червня 2018 року визнається і виконується на території України відповідно до Конвенції.

За ч. 1 ст. 475 ЦПК України питання визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається судом за заявою стягувача відповідно до цієї глави, якщо боржник має місце проживання ( перебування ) або місцезнаходження на території України.

Приватне акціонерне товариство «Автомобільна компанія «Богдан моторс», як юридична особа, зареєстровано на території України, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних - осіб підприємців, з місцем знаходження у місті Києві, а саме: вул. Електриків, 29, а, тому вирішення цього питання є компетенцією Київського апеляційного суду.

Відповідно до ч.1 ст. ІІ Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень, кожна договірна держава визнає письмову угоду, за якою сторони зобов`язуються передавати в арбітраж всі або які-небудь суперечки, що виникли або можуть виникнути між ними у зв`язку з будь-якими конкретними договірними або іншими правовідносинами, об`єкт яких може бути предметом арбітражного розгляду.

Згідно зі ст. III Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень, кожна договірна держава визнає арбітражні рішення як обов`язкові і виконує їх у відповідності з процесуальними нормами тієї території, де запитується визнання і виконання цих рішень.

Разом з тим, відповідно до ст. V Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень і ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» у визнанні й виконанні арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання тієї сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона надасть компетентному суду, у якого просить визнання або виконання, докази того, що склад третейського суду або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж.

Згідно з підпунктом b пункту 1 статті V Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень у визнанні й виконанні арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона надасть компетентному суду, у якого просить визнання або виконання, докази того, що сторона, проти якої постановлено рішення, не була належним чином повідомлена про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» у визнанні або у виконанні арбітражного рішення, незалежно від того, в якій державі воно було винесено, може бути відмовлено коли суд визначить, що об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України або арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

При цьому, на підтвердження неналежного повідомлення про арбітражний розгляд справи, Публічне акціонерне товариство «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» надало довідку №195/1 від 21 листопада 2019 року, за підписом генерального директора цього товариства, про те, що воно не було повідомлено Міжнародним арбітражним судом Міжнародної торгової палати про дату, час та місце арбітражного розгляду заяви Унікредит Банк Акцієнгезелльшафт в рамках справи №22500/МНМ ( а.с. 212 т. 1 ).

Також, надано роздруківку «DHL» з якої вбачається, що листи за №19, 35 не знайдені, а повідомлення №98 доставлено іншому адресату ( а.с. 14, 15 т. 3 ).

Крім цього, надано нотаріально посвідчену заяву з якої вбачається, що ОСОБА_1 працює на посаді менеджера з адміністративної діяльності з 07 липня 2009 року в Акціонерному товаристві «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» та вона не приймала поштової кореспонденції від Міжнародного арбітражного суду при Міжнародній торговій палаті щодо судового спору між Унікредит Банк Акцієнгезельшафт та Акціонерним товариством «Автомобільна компанія «Богдан Моторс», не ставила своїх підписів на повідомленнях про вручення №№ 98, 19 від 10, 30 серпня 2017 року та № 35 від 09 листопада 2017 року ( а.с. 18 т. 3 ).

Проте, на переконання суду апеляційної інстанції, зазначені докази повністю спростовуються наступними встановленими обставинами та не є підставою для залишення поданої заяви без задоволення.

З роздруківок «DHL» вбачається, що Публічне акціонерне товариство «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» в особі «Клименко» 31 січня, 10 серпня, 07 листопада 2017 року отримало повідомлення про розгляд арбітражної справи ( а.с. 124, 125, 150, 151, 157, 158, 216, 232 т. 2 ).

Окрім цього, заявником надано копію заяви Публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» про продовження терміну подачі відповіді в даній арбітражній справі від 24 лютого 2017 року та відповідь на запит про арбітраж від 31 травня 2017 року ( а.с. 126-129, 132-137, 246-247, 248-249 т. 2 ), що додатково свідчить про їх належне повідомлення про розгляд арбітражної справи.

Крім наведеного, Акціонерне товариство «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» в своїх запереченнях посилається на те, що заявник був недієздатним в частині подання заяви до арбітражу, оскільки заборгованість за спірним договором була відшкодована іншою особою за договором страхування до якої і перейшло право вимоги ( а.с. 12-22, 23-39, 40-69 т. 2 ).

Разом з тим, відповідно до п.п. а п. 1 ч. 1 ст. 478 ЦПК України суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено.

Проте, наявність страхового договору по лінії «Гермес», з точки зору суду другої інстанції, не свідчить про недієздатність в спорі по арбітражній угоді Унікредит Банк Акцієнґезелльшафт.

Окрім цього, відповідно до листа Акціонерного товариства «Ейлер Гермес» вбачається, що воно ( товариство ) підтверджує можливість Унікредит Банк Акцієнґезелльшафт подавати позов від свого імені до боржника та це не впливатиме на зобов`язання Унікредит щодо всіх платежів з боку боржника на користь Федеративної Республіки Німеччини, в особі Акціонерного товариства «Ейлер Гермес» ( а.с. 98 т. 2 ).

Повноваження Унікредит Банк Акцієнґезелльшафт на звернення до суду із зазначеними вимогами також підтверджується інформаційним листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рьодль і Партер» від 21 листопада 2019 року, згідно якого компанія «Euler Hermes» може доручити своєму партнеру за договором «UniCredit» висувати відступлені вимоги від свого імені у судовому провадженні.

З юридичної точки зору це становить представницький позов відповідно до договору ( згідно з цивільно-процесуальним законодавством Німеччини «Prozessstandschaft» ( а.с. 81-83 т. 2 ).

Що ж до посилань представника боржника на порушення публічного порядку, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Як правило, під публічним порядком розуміють правопорядок держави, визначальні принципи і засади, які становлять основу існуючого в ній ладу.

Також, згідно ст. 12 Закону України «Про міжнародне приватне право», норма права іноземної держави не застосовується, якщо її застосування призводить до наслідків, несумісних з основами правопорядку ( публічним порядком ) України.

Таких доводів представник боржника не навів.

Суд же апеляційної інстанції вважає за необхідне відзначити, окрім іншого про те, що сторони є юридичними особами, створеними відповідно до чинного відповідного законодавства зазначених країн, є самостійними учасниками господарського обороту, наділені повною суб`єктністю і спір між ними виник з приводу договірних правовідносин.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що з наданих документів вбачається, що позов до арбітражу подано належною стороною, рішення міжнародного арбітражного суду не суперечить арбітражній угоді, не порушує публічний порядок України, стало обов`язковим для сторін, боржником воно не оскаржувалося та не було скасовано і його виконання не зупинено судом.

Враховуючи викладене, відсутні підстави вважати про наявність обставин, передбачених у Конвенції, у ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та у ч. 1 ст. 478 ЦПК України для відмови у визнанні і виконанні міжнародного арбітражного рішення, тому заява підлягає частковому задоволенню.

Також, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з Публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» на користь Унікредит Банк Акцієнґезелльшафт сплачений судовий збір ( а.с. 171 т. 1 ) в розмірі 960,50 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 260, 261, 263, 477, 479 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Заяву Унікредит Банк Акцієнґезелльшафт задовольнити частково.

Визнати і надати дозвіл на виконання остаточного арбітражного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04 червня 2018 року у справі №22500/22500МНМ за позовом Унікредит Банк Акцієнґезелльшафт до Публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» про стягнення боргу.

Видати виконавчий лист згідно остаточного арбітражного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04 червня 2018 року у справі №22500/22500МНМ про те, що:

1. Публічне акціонерне товариство «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» ( Україна, 04176, м. Київ, вул. Електриків, 29А, ідентифікаційний код: 05808592 ) повинне виплатити Унікредит Банк Акцієнґезелльшафт ( Німеччина, 81925, м. Мюнхен, вул. Арабеллаштрассе, 12 ) загальну суму в розмірі 11 406 193,14 євро.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» ( Україна, 04176, м. Київ, вул. Електриків, 29А, ідентифікаційний код: 05808592 ) на користь Унікредит Банк Акцієнґезелльшафт ( Німеччина, 81925, м. Мюнхен, вул. Арабеллаштрассе, 12 ) арбітражні витрати, встановлені судом ІСС в розмірі 410 000 доларів США.

3. Публічне акціонерне товариство «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» ( Україна, 04176, м. Київ, вул. Електриків, 29А, ідентифікаційний код: 05808592 ) повинне виплатити Унікредит Банк Акцієнґезелльшафт ( Німеччина, 81925, м. Мюнхен, вул. Арабеллаштрассе, 12 ) суму в розмірі 105 845,44 євро, як компенсацію обґрунтованих витрат на правову допомогу та інших витрат.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» ( Україна, 04176, м. Київ, вул. Електриків, 29А, ідентифікаційний код: 05808592 ) на користь Унікредит Банк Акцієнґезелльшафт ( Німеччина, 81925, м. Мюнхен, вул. Арабеллаштрассе, 12 ) судовий збір в розмірі 960,50 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до цього суду.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя Київського

Апеляційного суду А.С. Сержанюк