Справа № 450/4325/19 Провадження № 2/450/779/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Гук О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, у якому просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на земельні ділянки.

Мотивувала свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , яка на випадок своєї смерті не лишила заповіт. Зауважує, що вона є єдиним спадкоємцем померлої. Спадщина, відкрита після смерті ОСОБА_2 , складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,5262 га, кадастровий № :16:000:0161, земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва, площею 0,3829 га, кадастровий № :20:000:0339, які розташовані на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

Повідомляє, що на момент смерті ОСОБА_2 , вона проживала разом з нею, а відтак фактично успадкувала вищезгадані земельні ділянки.

Враховуючи наведене, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 21 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, однак 24 лютого 2020 року подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання явку повноважного представника не забезпечив, однак від такого 19 лютого 2020 року до суду надійшло клопотання, у якому він просив розгляд справи здійснювати за відсутності сторони відповідача, позовні вимоги визнав.

Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Свідоцтвом про смерть, виданим 02 березня 2005 року Виконавчим комітетом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, підтверджується, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 084771 від 29 березня 2002 року стверджується, що ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Пустомитівської районної державної адміністрації від 27 березня 2002 року № 116 належала земельна ділянка площею 1,9091 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Звенигородської сільської ради. Згідно з актом вказана земельна ділянка складається двох ділянко площею 1,5262 га та 0,3829 га.

Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018 від 25 жовтня 2018 року стверджується, що ОСОБА_2 належить на праві приватної власності земельна ділянка для ведення сільськогосподарського виробництва, площею 0,3829 га, кадастровий № :20:000:0339, яка розташована на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018 від 25 жовтня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 належить на праві приватної власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,5262 га, кадастровий № :16:000:0161, яка розташована на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

Суд бере до уваги, що імена « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_2 » в українській мові є спорідненими та стосуються однієї особи, а саме спадкодавця ОСОБА_2 .

У відповідності до положень ст. 1220 ЦК України в день смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина після її смерті.

За ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 21 січня 1961 року, стверджується, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим 18 липня 1992 року, встановлено, що ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_8 та прийняла його прізвище.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 04 січня 1972 року, вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її матір`ю є ОСОБА_1 .

Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 8 від 04 грудня 2019 року підтверджується, що ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_9 та прийняла його прізвище.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Довідкою від 06 грудня 2019 року № 2070, виданою Виконавчим комітетом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, підтверджується, що ОСОБА_1 спільно проживала з ОСОБА_2 до дня її смерті за адресою АДРЕСА_1 .

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки спільно з нею проживала на час відкриття спадщини.

Відтак, ОСОБА_1 , спільно проживаючи зі своєю матір`ю ОСОБА_2 на день її смерті, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, яка відкрилася після її смерті.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли свої підтвердження під час судового розгляду і підлягають до задоволення. Відтак, за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,5262 га, кадастровий № :16:000:0161, земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва, площею 0,3829 га, кадастровий № :20:000:0339, які розташовані на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_2 .

Згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 1218, 1220, 1268 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на:

- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,5262 га, кадастровий номер :16:000:0161, розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія IV-ЛВ №084771 від 29 березня 2002 року;

- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,3829 га, кадастровий номер :20:000:0339, розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія IV-ЛВ №084771 від 29 березня 2002 року.

Стягнути з Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрції проживання АДРЕСА_2 , місце проживання АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 08 липня 1999 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

Відповідач: Звенигородська сільська рада Пустомитівського району Львівської області, місцезнаходження 81156, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Звенигород, .

Суддя Мусієвський В.Є.