Справа №710/1412/20
Номер провадження 2/710/539/20
УХВАЛА

про залишення без руху

19.11.2020 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Симоненко О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Центру надання соціальних послуг Шполянського району, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Шполянська районна державна адміністрація Черкаської області, про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги, компенсації за не відбуту відпустку, моральної шкоди та зобов`язання звільнити з роботи за скороченням штату,

ВСТАНОВИВ:

17.11.2020 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява, в якій ОСОБА_1 просить стягнути із відповідача: 6904,76 грн - заборгованість по заробітній платі за жовтень та листопад 2020 року; 5000,00 грн - вихідної допомоги при звільненні за скороченням штату; 1042,02 грн - компенсації за невідбуту відпустку за 2020 рік, 10 000,00 грн маральної шкоди та зобо`язати Центр надання соціальних послуг Шполянського району звільнити з посади інспектора по кадрах та фахівця із соціальної роботи на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату.

Позовна заява повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 ЦПК України.

Згідно з п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити в тому числі ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України).

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

За змістом ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання позовної заяви фізичною особою майнового характеру, розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.2 ч.2 ч. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру, фізичною особою, розмір судового збору становить - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Нормою ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» передбачено, що у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений: на 1 січня 2020 року - 2102 гривні. Таким чином мінімальний розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру у справах позовного провадження має становити 2102 х 0,4 = 840,80 грн, за подання позовної вимоги немайнового характеру сума судового збору має становити - 840,80 грн.

Згідно з п.10 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог загальною сумою всіх вимог.

Згідно з п. 12 та абз.2 п.13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. Якщо в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов`язаних між собою, то, враховуючи, що об`єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог. При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Позивач просив звільнити її від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до п. 2.2. 12 Інструкції зі статистики заробітної плати затвердженої Наказом Держкомстату України 13.01.2004 №5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року, до фонду додаткової заробітної плати належить в тому числі і суми грошових компенсацій у разі невикористання щорічних (основної та додаткових) відпусток.

Відповідно до п. 3.8 даної Інструкції, до фонду оплати праці не належать суми вихідної допомоги при припиненні трудового договору.

Ураховуючи наведені норми законодавства, позивач за вимоги стягнення 6904,76 грн - суми заборгованої заробітної плати та 1042,02 грн компенсації за не відбуту відпустку звільнений від сплати судового збору.

Крім зазначених, позовна заява має інші майнові вимоги, пов`язані між собою, а саме: стягнення 5000 грн - вихідної допомоги при звільненні за скороченням штату та 10000 грн - моральної шкоди.

Крім цього, позивач заявив також немайнову вимогу про зобов`язання Центру надання соціальних послуг Шполянського району звільнити з посади інспектора по кадрах та фахівця із соціальної роботи на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату.

Пільг щодо сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та вчинення дій Закон України «Про судовий збір» не визначає, такий висновок міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18) та Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.02.2020 справа № 761/943/18.

Суми вихідної допомоги при припиненні трудового договору не належать до фонду оплати праці, такий висновок міститься у п.п.52,53 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 № 711/4010/13-ц.

Відповідно до ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, оскільки позивач не звільнений від сплати судового збору за наведених вище обставин, сплаті за позовними вимогами підлягає судовий збір у розмірі 1681,60 грн виходячи з наступного.

Оскільки позивач заявив вимоги майнового характеру які пов`язані між собою а саме: стягнення 5000,00 грн - вихідної допомоги при звільненні за скороченням штату; моральної шкоди 10 000,00 грн. Ціна позову за цими двома вимогами становить 15000,00 грн.

Сума судового збору, яка має бути сплаченою позивачем, від суми 15000,00 грн, становить - 840,80 грн, оскільки 1% від суми 15000,00 грн = 150,00 грн, що значно менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За немайнову вимогу, сума судового збору яка має бути сплаченою, становить 840,80 грн. Загальний розмір судового збору який підлягає сплаті становить 840,80 + 840,80 = 1681,60 грн.

Частиною 1 ст. 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 та 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки при ознайомленні з матеріалами позовної заяви встановлено, що така не відповідає вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України, оскільки не містить ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України) стосовно третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача, та не додано документів про сплату судового збору, за наведені вище позовні вимоги, при цьому не надані докази, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу десятиденний строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 185, 258, 260, 261 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Центру надання соціальних послуг Шполянського району, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Шполянська районна державна адміністрація Черкаської області про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги, компенсації за не відбуту відпустку, моральної шкоди та зобов`язання звільнити з роботи за скороченням штату, залишити без руху.

Позивачу усунути недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме: зазначити ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України) стосовно третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача; сплатити судовий збір у розмірі 1681,60 грн (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня 60 копійок) на такі реквізити, КЕКД 22030101 «Судовий збір» (отримувач УК у Шпол.р-н/ Шполянський р-н/ 22030101, код отримувача 38031276, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банку 899998, р/р отримувача НОМЕР_1 ) або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У разі неусунення у встановлений строк недоліків, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачеві з усіма додатками до неї.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Симоненко