ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/160/20 Справа № 199/8165/17 Головуючий у першій інстанції: Скрипник О. Г. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 лютого 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Моторне (Транспортне) страхове бюро України, Приватне акціонерне товариство Європейський страховий союз, про стягнення суми збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що26.06.2017 року о 21 год. 20 хв. ОСОБА_3 в м. Підгороднє Дніпровського району Дніпропетровської області по вул. Шосейній керувала автомобілем «HyundaiTucson» д/н НОМЕР_1 та порушивши п. 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, при виїзді з другорядної дороги на головну перед початком руху не переконалась в безпеці свого маневру, внаслідок чого скоїла зіткнення із автомобілем «RenaultLogan», д/н НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_4 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Транспортний засіб «Renault Logan» д/н НОМЕР_2 , належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. дніпропетровська від 19.07.2017 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до висновку №4786 експертного дослідження автотоварознавця з визначення вартості матеріального збитку КТЗ від 10.07.2017 року, вартість матеріального збитку, завданого автомобілю «Renault Logan», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням величини втрати товарної вартості, склала 64818,48 грн. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «HyundaiTucson» д/н НОМЕР_1 була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «Європейський страховий союз» згідно полісу № АМ/1075535 від 20.06.2017. ПрАТ «Європейський страховий союз» позбавлено членства в МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ з 03.10.2017 та дію ліцензії припинено. МТСБУ розпочато врегулювання страхових випадків за зобов`язаннями ПрАТ «Європейський страховий союз» в межах залишку коштів страховика у фондах МТСБУ. 22 січня 2018 року позивач звернулася до МТСБУ, як постраждала в ДТП за зобов`язаннями ПрАТ «Європейський страховий союз»; МТСБУ визначило граничні розміри відшкодування на одного потерпілого в розмірі 6000,00 грн. В квітні місяці 2018 року на картковий рахунок позивача було перераховано МСТБУ грошову суму у розмірі 6000,00 грн., однак страховиком була сплачена лише частина страхового відшкодування. Тому, уточнивши позовні вимоги, позивач просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 збитки завдані їй внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мало місце 26.06.2017 року, у сумі 60318,48 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська від 05 лютого 2019 року задоволено позовні вимоги, вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 60318,48 грн. та судовий збір у розмірі 663,18 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 26.06.2017 року о 21 год. 20 хв. ОСОБА_3 в м. Підгороднє Дніпровського району Дніпропетровської області по вул. Шосейній керувала автомобілем «HyundaiTucson» д/н НОМЕР_1 та порушила п. 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України; при виїзді з другорядної дороги на головну перед початком руху не переконалась в безпеці свого маневру, внаслідок чого скоїла зіткнення із автомобілем «RenaultLogan», д/н НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_4 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Транспортний засіб «Renault Logan» д/н НОМЕР_2 , належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с.33).

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. дніпропетровська від 19.07.2017 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до висновку №4786 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 10.07.2017 року, вартість матеріального збитку, завданого автомобілю «Renault Logan», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням величини втрати товарної вартості, склала 64818,48 грн. (а.с.7-15); втрата товарної вартості дорівнює 4540,27 грн.

За проведення експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ позивачем було сплачено 1500,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №4786 від 03.07.2017 року (а.с.32).

Також встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «HyundaiTucson», номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , на момент ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Європейський Страховий Союз", що підтверджується копією поліса №АМ/1075535 від 19.06.2017 року, де ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоров`ю - 200000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну - 100000,00 грн., розмір франшизи - 2000,00 грн. (а.с. 51).

Позивач зверталась до ПрАТ "Європейський Страховий Союз" із заявою від 30.06.2017 року про виплату страхового відшкодування, повідомивши ПрАТ "Європейський Страховий Союз" реквізити банківського рахунку для перерахування коштів (а.с. 135).

ПрАТ «Європейський страховий союз» позбавлено членства в МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ з 03.10.2017 та дію ліцензії припинено. МТСБУ розпочато врегулювання страхових випадків за зобов`язаннями ПрАТ «Європейський страховий союз» в межах залишку коштів страховика у фондах МТСБУ.

22 січня 2018 року позивач звернулася до МТСБУ для отримання страхового відшкодування за зобов`язаннями ПрАТ «Європейський страховий союз».

Відповідно до листа Департаменту внутрішнього страхування Моторно (транспортного) страхового бюро України від 16.04.2018 року №3.1-05/11745 на ім`я ОСОБА_2 (номер справи МТСБУ: 47504) повідомлено, що МТСБУ розглянуто справу щодо відшкодування шкоди заподіяної позивачу в результаті ДТП, що мала місце 26.06.2017 року за участю транспортного засобу марки RENAULT з номерним знаком НОМЕР_2 та відповідно до порядку повернення гарантійних внесків страховиків до фонду захисту потерпілих у ДТП шляхом врегулювання страхових випадків, приймаючи до уваги граничні суми затверджені рішенням Президії МТСБУ від 22.03.2018 року, МТСБУ прийнято рішення про виплату ОСОБА_2 відшкодування шкоди в розмірі 6000,00 грн., доплата відшкодування буде проводитись у випадку, якщо ПрАТ «Європейський Страховий Союз» буде визнано у встановленому порядку банкрутом та коштів та майна страховика не вистачить для задоволення вимог ОСОБА_2 , що буде підтверджено затвердженим Господарським судом ліквідаційним балансом страховика (а.с.67).

В квітні місяці 2018 року на картковий рахунок позивача було перераховано МСТБУ грошову суму у розмірі 6000,00 грн., що підтверджується довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» від 20.04.2018 року (а.с.68).

Згідно витягу з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПрАТ «Європейський страховий союз» не припиняло свою діяльність та не перебуває в стадії припинення (а.с.207-209).

Відповідно до частин першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

З огляду на зазначені положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 1166-1168 ЦК України факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року №1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - Закон №1961-IV).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що власник автомобіля, який постраждав внаслідок ДТП може реалізувати своє право вимоги щодо відшкодування шкоди шляхом звернення з позовом лише до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 755/18006/15-ц.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що у даній справі позовні вимоги до ПрАТ «Європейський страховий союз» не заявлені; враховуючи, що позивачем не надано суду доказів, що у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування позивачу, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача франшизи у сумі 2000,00 грн. і розміру втрати товарної вартості автомобіля в сумі 4540,27 грн., які не підлягають відшкодуванню страховою компанією, відповідно до змісту ст. 12, п.32.7 ст.32 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів .

Колегія звертає увагу, що, згідно умов страхового полісу №АМ/1075535 від 19.06.2017 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПрАТ Європейський страховий союз, що був діючим на момент заподіяння шкоди ДТП 26.06.2017 року, розмір франшизи складає 2000,00 грн.

Відповідно до висновку №4786 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 10.07.2017 року, вартість матеріального збитку, завданого автомобілю «Renault Logan», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням величини втрати товарної вартості, склала 64818,48 грн., розмір втрати товарної вартості КТЗ позивача дорівнює 4540,27 грн. Згідно пояснень сторони позивача у судовому засіданні, на час розгляду справи автомобіль «Renault Logan», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не відновлений.

Враховуючи наведене вище, зміст постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц; встановивши, що ні страховою компанією, ні МТСБУ позивачу не відмовлено у виплаті страхового відшкодування, - позов про стягнення з ОСОБА_1 шкоди, яка спричинена пошкодженням транспортного засобу (за виключенням франшизи та розміру втрати товарної вартості транспортного засобу), є передчасним, задоволенню не підлягає.

Колегія наголошує, що позивач не позбавлений можливості, на захист своїх прав та законних інтересів, звернутись з відповідним позовом до ПрАТ «Європейський страховий союз», МТСБУ.

Згідно ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. При розгляді даної справи апеляційним судом встановлено неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права.

За положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (ч. 10 ст. 141 ЦПК України). Враховуючи викладене, часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 668 грн. 70 коп.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) франшизу у сумі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп., розмір втрати товарної вартості автомобіля в сумі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн. 27 коп., а всього 6540 (шість тисяч п`ятсот сорок) грн. 27 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати в сумі 668 (шістсот шістдесят вісім) грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді