1Справа № 335/8714/19 2/335/355/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Макарова В.О.,

за участю секретаря судового засідання Дворникової Я.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 10.06.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 15 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у Заяві.

На підставі поданої Заяви, відповідачу було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 , ключем до карткового рахунку є пластикова картка яку ОСОБА_1 отримала.

Щодо встановлення кредитного ліміту, Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням ініціативою Банку.

При укладанні Договору сторони керувалися вимогами ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Також, згідно п. 2.1.1.12.2. Договору, в разі непогашення Клієнтом боргових зобов`язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунком 365/366 календарних днів на місяць (п. 2.1.1.12.6. Договору).

У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1. Договору Клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування.

При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1. Договору на суму від 100 грн. Клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених Тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

Також, відповідно до п. 2.1.1.7.6. Договору встановлено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500,00 грн. (в еквіваленті 500,00 грн. за кредитними картами, відкрити у валюті USD) + 5% від суми позову.

Згідно до п.п. 2.1.1.4.2., 2.1.1.4.6. Договору, банк має право вимагати дострокове виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових зобов`язань та інших обов`язків за цим Договором.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за Договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 13.06.2019 року має заборгованість у загальній сумі 30 352,27 грн., з яких:

- 11 216,07 грн. заборгованість за тілом кредиту;

- 6 424,00 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту;

- 0,00 заборгованість за нарахованими відсотками;

- 10 110,28 грн. пеня за прострочене зобов`язання;

- 680,38 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.;

- 500,00 грн. штраф (фіксована частина).;

- 1 421,54 штраф (процента складова).

Відповідно до п. 1.1.7.11. Договору, Договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк.

Враховуючи те, що відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за Договором не погашає, що є порушення законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк», позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором № б/н від 10.06.2011 року у розмірі 30 352,27 грн. та судові витрати у розмірі 1 921,00 грн.

Ухвалою суду від 27.09.2019 року, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, подав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника Банку, на задоволенні позовних вимог позивач наполягає у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. 15.10.2019 року надіслала до суду поштою відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Під час розгляду справи позивачем було подано до суду відповідь на відзив, відповідь на заперечення, а відповідачем заперечення на відповідь позивача.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.06.2011 року ОСОБА_1 у ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого виступає АТ КБ «ПриватБанк», оформила Анкету - заяву на приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанк.

Згідно із ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді.

Згідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»,«Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна, CONTRACT», «Універсальна, GOLD», та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/kredity/.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до вимог ст.ст. 549, 551, 1048-1050 ЦК України, в разі укладення договору, кредитного договору, проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно з наданим банком розрахунком, вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 13.06.2019 року становить 30 352,27 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11 216,07 грн.; заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 6 424,00 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 0,00 грн.; пені за прострочене зобов`язання у розмірі 10 110,28 грн.; пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; штрафу (фіксована частина); та штрафу (процента складова) 1 421,54 грн.

У Анкеті - заяві на приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанк, процентна ставка не зазначена.

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Позивач, пред`являючи вимоги погашення кредиту, просив у тому числі, стягнути складові його повної вартості, зокрема пені і штрафів за несвоєчасну сплату кредиту.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна, CONTRACT», «Універсальна, GOLD», та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені насайті: https://privatbank.ua/ kredity/ як невід`ємні частини договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна, CONTRACT», «Універсальна, GOLD» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/ kredity /, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31. Умов), та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року (провадження № 6-16цс15).

Суд вважає, що в даному випадку, також неможливо застосувати до правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин і до моменту звернення до суду з позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Таким чином судом встановлено, що позивачем не надано підтверджень про конкретні, запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутні у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в Анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Суд вважає, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» пені, штрафів за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві, так як Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/ kredity/ не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору, та з огляду на відсутність обґрунтованих підтверджень прийняття відповідачем цих умов.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року (Справа № 342/180/17, Провадження № 14-131цс19) вказала, що з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

З огляду на викладене у суду відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем, АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» № 1023-XII, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Однак суд вважає, що фактично отримані та використані позичальником кошти, АТ КБ «ПриватБанк» має право вимагати повернути, так як їх неповернення, буде свідчити про порушення його прав, і він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Відповідачем належними доказами не спростовані доводи позивача, щодо заборгованості за тілом кредиту в сумі 11 216,07 грн. та простроченим тілом кредиту в сумі 6 424,00 грн., що разом складає 17 640,07 грн.

За таких обставин суд погоджується з доводами позивача про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника даної суми.

Заборгованість за тілом кредиту - витрати клієнта за рахунок кредитного ліміту, заборгованість за простроченим тілом кредиту - це заборгованість за тілом кредиту, строк сплати якого минув, тобто це частина витраченого клієнтом кредитного ліміту, яка вже має бути погашена клієнтом станом на конкретну дату.

З розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість за тілом кредиту у стовбчику «тіло кредита на звітню дату» поступово переходить до наступного стовпчика «тіло кредиту прострочене на звітню дату». Відповідачем не вносились грошові кошти вчасно та в повному розмірі, в результаті чого заборгованість за тілом кредиту перейшла в розряд прострочених.

Крім того, випискою по рахунку підтверджено рух коштів по картковому рахунку, їх зняття та внесення, що свідчить про те, що відповідач користувалася кредитною карткою, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 непогашеного тіла кредиту та заборгованості за простроченим тілом кредиту.

У відповідності ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1 116,44 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-80, 141, 247, 263-265, 335, 344 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , рахунок № НОМЕР_3 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО 305299, заборгованість за договором б/н від 10.06.2011 року в сумі 17 640 грн. 07 коп., що складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 11 216 грн. 07 коп. та заборгованості за простроченим тілом кредиту у сумі 6 424 грн. 00 коп.

В задоволенні інших позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , рахунок № НОМЕР_3 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО 305299, судовий збір в сумі 1 116 грн. 44 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О. Макаров