ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/433/20 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Костів О. З.,

за участі секретаря Боднар Р.В.

та сторін позивачки ОСОБА_1 , представника АТ Тернопільський радіозавод Оріон адвоката Кучмія М.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/14498/19 за апеляційною скаргою акціонерного товариства Тернопільський радіозавод Оріон на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 грудня 2019 року, ухваленого суддею Грицай К.М., повний текст рішення складено 17 грудня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства Тернопільський радіозавод Оріон про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, стягнення основної заробітної плати та встановлення факту перебування у трудових відносинах з акціонерним товариством Тернопільський радіозавод Оріон за договором про виконання посадових обов`язків члена ревізійної комісії, -

В С Т А Н О В И В:

у червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до акціонерного товариства Тернопільський радіозавод Оріон про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, стягнення основної заробітної плати та встановлення факту перебування у трудових відносинах з акціонерним товариством Тернопільський радіозавод Оріон за договором про виконання посадових обов`язків члена ревізійної комісії.

В обґрунтування позову посилається на те, що 01.04.2008 року була призначена на посаду начальника відділу економіки АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон», а 01.10.2013 року переведена на посаду начальника відділу економіки і персоналу, а 01.03.2019 року на посаду заступника директора фінансово-головного бухгалтера з питань управління обліку начальником відділу управлінського обліку. 15.04.2011 року з відповідачем уклала цивільно-правовий договір про виконання посадових обов`язків ревізора, який переукладався 24.04.2015 року та 20.04.2018 року.

З жовтня 2011 року відповідач перестав нараховувати їй заробітну плату за трудовим договором, натомість розпочав виплачувати оплату за виконання обов`язків ревізора. За розрахунок брались вилки штатних розписів, оскільки останній не встановлював чіткого окладу для неї, для розрахунку брався мінімально встановлений розмір окладу в межах передбаченої вилки мінімальної та максимальної межі окладів, де заборгованість за трудовим договором склала 185091,95 грн. Окрім того, вважає, що роботодавець вирішив не виплачувати їй 135418,07 грн. за виконання обов`язків передбачених договором про виконання посадових обов`язків члена ревізійної комісії ПАТ «Тернопільського радіозаводу «Оріон», що підтверджено розрахунковим листком за квітень 2019 року.

Однак у розрахунковому листку за травень 2019 року АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» самостійно здійснив відрахування її заробітної плати, зазначивши, що до виплати підлягає лише 41558,85 грн, так як для розрахунку заробітної плати як ревізора брав за основу порядок оплати праці, передбачений укладеними договорами, а саме: в період з квітня 2011 року по квітень 2015 року у відповідності до п. 7.1 договору від 15.04.2011 року працівнику виплачується заробітна плата у розмірі 0,5 посадового окладу голови правління на підставі діючого в товаристві «Положення про оплату праці членів наглядової ради, правління, ревізійної комісії та корпоративного секретаря ПАТ «ТРЗ «Оріон», а з моменту підписання і дії інших договорів оплата збільшилась до 0,55 розрахункової суми нарахованої голові правління. Відповідно до Положення «Про оплату праці посадових осіб та корпоративного секретаря ПАТ «ТРЗ «Оріон» посадовий оклад голови правління становить 5 середніх заробітних плат працівників товариства, яка погоджувалася і затверджувалася відповідними протоколами Наглядової ради. Окрім того, згідно з п. 4 Положення «Про встановлення надбавок за високі досягнення в праці керівникам і спеціалістам», яке є Додатком до Колективного договору ПАТ «ТРЗ «Оріон», встановлюється надбавка в розмірі 50% від посадового окладу. У розрахункових листках відображено, що надбавка становить 50% від виплаченої їй заробітної плати (окладу). Відповідач також виплачував їй обов`язкову надбавку до посадового окладу у зв`язку з допуском до державної таємниці (інформація про наявність у нього такого допуску зберігається в органах СБУ). У Договорах у розділі 7 зазначено поняття, що стосуються лише сфери трудових відносин, зокрема, «працівник», «заробітна плата», «інші додаткові виплати і надбавки», «відпустка». Крім того, факт перебування у трудових відносинах підтверджений тим, що заробітна плата виплачувалась у строки, передбачені трудовим законодавством, відповідач забезпечував її місцем праці, вона підпорядковувалась правилам внутрішнього трудового розпорядку. Відповідач в свою чергу не вимагав надання актів виконаних робіт чи послуг, не встановлював обсягу виконаних робіт, а оплата за сам процес праці та систематичність виплати їй заробітної плати підтверджує перебування у трудових відносинах. Також, відповідно до Списку працівників, яким згідно Закону України Про державну таємницю встановлюється надбавка до посадового окладу з 1 квітня 2016 року їй була встановлена надбавка у розмірі 15 %, яка відображена у відповідних розрахункових листках.

З врахуванням наведеного, просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь, нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 135418,07 грн. та основну заробітну плату у розмірі 185091,95 грн та визнати трудові відносини за договорами про виконання посадових обов`язків члена ревізійної комісії ПАТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» від 15.04.2011 року, 24.04.2015 року та 20.04.2018 року.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Тернопільський радіозавод Оріон про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, стягнення основної заробітної плати та встановлення факту перебування у трудових відносинах з Акціонерним товариством Тернопільський радіозавод Оріон за договором про виконання посадових обов`язків члена ревізійної комісії - задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства Тернопільський радіозавод Оріон в користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 135418, 07 грн.

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Стягнути з Акціонерного товариства Тернопільський радіозавод Оріон в дохід державного бюджету судовий збір у сумі 1354, 07 грн.

В апеляційній скарзі АТ Тернопільський радіозавод Оріон просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12 грудня 2019 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги АТ Тернопільський радіозавод Оріон зазначило, що задовольняючи позов та стягуючи з них 135418,07 грн., суд у своєму рішенні не встановив сум заборгованості із посадового окладу, а встановлена лише загальна сума заборгованості по заробітній платі без розшифровки по кожному виду основної та додаткової заробітної плати.

Судом не враховано та не надано жодної оцінки наявним у матеріалах справи наказам про припинення роботи у зв`язку з не завантаженістю виробництва №56 від 29 грудня 2016 року, № 4 від 02 лютого 2017 року, № 10 від 27 лютого 2017 року, № 14 від 3 квітня 2018 року, № 17 від 28 квітня 2017 року, № 26 від 31 травня 2017 року, № 30 від 3 липня 2017 року, № 32 від 1 серпня 2017 року, № 36 від 31 серпня 2017 року, № 41 від 29 жовтня 2017 року, № 3 від 18 січня 2018 року, № 7 від 1 лютого 2018 року, № 19 від 29 березня 2018 року, № 22 від 27 квітня 2018 року, № 27 від 29 травня 2018 року, № 33 від 27 червня 2018 року, № 37 від 31 липня 2018 року, № 40 від 3 вересня 2018 року, № 65 від 1 жовтня 2018 року, № 54 від 31 жовтня 2018 року, № 59 від 30 листопада 2018 року, № 65 від 28 грудня 2018 року, а отже діяльність АТ Тернопільський радіозавод Оріон фактично була зупинена. Зайнятість ОСОБА_1 в цей період становила менше 30%.

Даними доказами підтверджується безпідставність нарахування ОСОБА_1 винагороди за вислугу років за 2017 та 2018 роки, оскільки як вбачається з Положення Про виплату винагороди за вислугу років працівникам ПАТ «ТРЗ «Оріон», що є Додатком №22 до Колективного договору Товариства, одноразова винагорода за вислугу років виплачується всім працівникам підприємства від тарифної ставки, посадового окладу за фактично відпрацьований час з врахуванням коефіцієнтів, наведених у додатках № 1, № 2, № 3. Згідно додатку № 3 отримана сума коригується на % зайнятості працівника, якщо зайнятість працівника становить менше 30%, то сума винагороди за вислугу років коригується на відповідно становить 0грн.

Окрім того, суд не врахував вимоги п. 1.2. Положення «Про виплату винагороди за вислугу років працівникам АТ «ТРЗ «Оріон», яким передбачено, що винагорода за минулий рік виплачується у І кварталі поточного року. Проте з порушення зазначених вимог, винагорода за вислугу років за 2017 рік в сумі 16086 грн. була нарахована ОСОБА_1 в січні 2019р, хоча могла бути нарахована лише в січні-березні 2018р.

Судом не враховано та не надано жодної оцінки наявним в матеріалах справи актам № 1 від 24.04.2019 р., № 2 від 24.04.2019 р., № 3 від 24.04.2019 р., якими встановлено порушення попереднім керівництвом товариства розрахунку середньої заробітної плати Голови правління та відповідно іншим посадовим особам товариства, де посадовий оклад яких розраховується виходячи з окладу Голови правління, а також встановлено порушення при здійсненні нарахувань надбавок за високі досягнення в праці, у зв`язку з допуском до державної таємниці та винагороди за вислугу років.

Окрім того, звертаємо особливу увагу, що суд першої інстанції не взяв до уваги накази № 15 від 24.04.2019р. та № 16 від 24.04.2019р., якими скасовано нарахування винагороди за вислугу років, надбавок до посадових окладів, які на дату розгляду справи були чинними, ніким не скасовані. ОСОБА_1 не звертався з вимогою про визнання їх недійсними та скасування.

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги при вирішення справи чинні, ніким не скасовані локальні акти товариствам - накази № 15 від 24.04.2019р. та № 16 від 24.04.2019р., не надав даним доказам жодної оцінки, не встановив у рішенні з яких мотивів ці докази були відхилені, чим грубо порушив вимоги ч. З ст. 89 ЦПК України.

Суд не взяв до уваги, що перерахунок посадового окладу та скасування надбавок не було погіршенням умов, так як це було приведенням їх розмірів у відповідність до умов трудового, колективного договору та норм чинного законодавства.

Безпідставним є також посилання суду першої інстанції на ст. 127 КЗпП України, яким передбачено відрахування із заробітної плати, оскільки в даному випадку новим керівництвом АТ «ТРЗ «Оріон» було здійснено не відрахування із заробітної плати, а корегування посадового окладу ОСОБА_1 із застосуванням вірних вихідних даних та скасування безпідставно нарахованих надбавок (корегування (перерахунок) розміру нарахованої заробітної плати за відповідні періоди в частині нарахованих надбавок), а відповідно мало місце приведення розміру нарахованої заробітної плати у відповідність до умов трудового, колективного договору та вимог чинного законодавства.

Жодним чином суд не звернув уваги на той факт, що ОСОБА_1 звернулася з позовом про виплату нарахованої, проте не виплаченої заробітної плати, на той факт, що на момент звернення з позовом до суду їй не була нарахована заявлена сума, про що було відомо, про що зазначила у позовній заяві. Також нею не вжито жодних дій щодо оскарження корегування заробітної плати, актів чи наказів, що призвели до корегування, не зверталася до компетентних органів щодо здійснення перевірки правильності проведення перерахунку окладу та застосування сторнування.

Представник ОСОБА_1 адвокат Гулкевич А.В. подав відзив на апеляційну скаргу АТ Тернопільський радіозавод Оріон у якому зазначив, що відповідач після звільнення позивача, у супереч норм трудового законодавства провів в односторонньому порядку зменшення її заробітної плати. Поняття перерахунок заробітної плати не застосовується нормами трудового права і встановлені відповідні підстави для стягнення надмірно виплачених або помилково нарахованих сум. Цей порядок врегульований ст. 128 КзпП України і при «перерахунку» заробітної плати позивача відповідач не керувався цими положеннями. Також у засіданнях суду першої інстанції по цій справі ставилося питання - «Що ж в розумінні закону вчинив відповідач?» Суд першої інстанції надав відповідь, однак вона не задовольнила відповідача, що стало підставою для звернення до суду апеляційної інстанції.

Твердження апелянта, що з оскаржуваного рішення не зрозуміло, які норми права підлягають до застосування не мають обґрунтованих підстав, так як суд першої інстанції правильно наголосив, що відповідно до частин 1, 2 статей 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У судовому засіданні представник АТ Тернопільський радіозавод Оріон Кучмій М.Я. апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній, заявивши клопотання про долучення до матеріалів справи нових доказів двох висновків судово-економічних експертиз від 10 липня та 08 вересня 2020 року, які проведені за зверненням АТ ТРЗ Оріон, у задоволенні яких апеляційним судом було відмовлено на підставі ч.3 ст. 367 ЦПК України.

ОСОБА_1 апеляційну скаргу АТ Тернопільський радіозавод Оріон не визнала, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Рішення суду першої інстанції в частині вимог про визнання факту перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з АТ Тернопільський радіозавод Оріон за договором про виконання посадових обов`язків члена ревізійної комісії та стягнення основної заробітної плати у розмірі 185091,95 грн. не оскаржується, а тому апеляційним судом в цій частині рішення суду першої інстанції не переглядається.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі наказу № 41 від 31.03.2008 року «ВАТ Тернопільський радіозавод «Оріон» призначена на посаду начальника відділу економіки, з 01.10.2013 року переведена на посаду начальника відділу економіки і персоналу ПАТ «ТРЗ «Оріон», з 01.03.2019 року - на посаду заступника директора фінансового-головного бухгалтера з питань управлінського обліку ПАТ «ТРЗ «Оріон» ( копія трудової книжки).

Згідно штатних розписів АТ «ТРЗ «Оріон» за 2011 р., 2013 -2018 роки зазначено посаду ОСОБА_1 - начальник відділу економіки та персоналу, за 2019 рік - заступник директора фінансового-головного бухгалтера з питань управлінського обліку начальник відділу управлінського обліку.

17 січня 2019 року, згідно Договору № 01-П від 09 листопада 2018 року, товариство з обмеженою відповідальністю «Самбірський радіозавод «Сигнал» набуло право власності на контрольний пакет акцій АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон», а саме на 99543480 простих іменних акцій, номінальною вартістю 24885870,00 грн., що становить 96,1290% статутного капіталу Товариства.

31.05.2019 року ОСОБА_1 звільнена з роботи на АТ «ТРЗ «Оріон» (довідка з Тернопільської ДПІ від 01.10.2019 № 190).

В день звільнення повний розрахунок з позивачкою проведено не було.

В підтвердження розміру нарахованої, але не виплаченої заробітної плати ОСОБА_1 посилається на розрахункові листки за 2018 та 2019 р.р., з яких вбачається, що нарахована їй заробітна плата складалась із посадового окладу, надбавки за високі досягнення в праці, доплати за секретність, доплати за вислугу років та інших виплат (відпускні, матеріальна допомога, компенсація за невчасно виплачену заробітну плату, тощо).

Проаналізувавши дані, які містяться у вказаних розрахункових листках судом встановлено, що станом на 01 січня 2018 року заборгованість підприємства перед позивачкою становила 48032, 69 грн.

В січні 2018 року позивачці нараховано14953,48грн., а саме:

8746,31 грн. оклад;

4373,15 грн. надбавка за високі досягнення;

1311,95 грн. надбавка за роботу з державною таємницею;

522,07 грн. інші нарахування (компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати).

Також в січні 2018 року із її заробітної плати утримано 14751,24 грн. у вигляді сплати податків, інших обов`язкових платежів, в т.ч. 11688 грн. виплачено в якості заробітної плати.

Таким чином, станом на 01 березня 2018 року, згідно вказаних розрахункових листків, заборгованість підприємства перед позивачкою становила 48234,93 грн.

В березні 2018 року позивачці нараховано 13873,55 грн., а саме:

7885,22 грн. оклад;

3942,61 грн. надбавка за високі досягнення в праці;

1182,78 грн. надбавка за роботу з державною таємницею;

862,94 грн. інші нарахування (компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати, відпускні).

Також в березні 2018 року із її заробітної плати утримано 32719,95 грн. у вигляді сплати податків, інших обов`язкових платежів, в т. ч. 21620 грн. виплачено в якості заробітної плати.

Таким чином, станом на 01 квітня 2018 року, згідно вказаних розрахункових листків, заборгованість підприємства перед позивачкою становила 29388,53 грн.

В квітні 2018 року позивачці нараховано 10175,19 грн., а саме:

6166,78 грн. оклад;

3083,39 грн. надбавка за високі досягнення в праці;

925,02 грн. надбавка за роботу з державною таємницею;

Також в квітні 2018 року із її заробітної плати утримано 2085,91 грн. у вигляді сплати податків, інших обов`язкових платежів.

Таким чином, станом на 01 травня 2018 року, згідно вказаних розрахункових листків, заборгованість підприємства перед позивачкою становила 37477,81 грн.

В травні 2018 року позивачці нараховано 12590,48 грн., а саме:

6297,26 грн. оклад;

3148,63 грн. надбавка за високі досягнення в праці;

944,59 грн. надбавка за роботу з державною таємницею;

2200 грн. інші нарахування (премія, матеріальна допомога).

Також в травні 2018 року із її заробітної плати утримано 6081,05 грн. у вигляді сплати податків, інших обов`язкових платежів, в т. ч. 3500 грн. виплачено в якості заробітної плати.

Таким чином, станом на 01 червня 2018 року, згідно вказаних розрахункових листків, заборгованість підприємства перед позивачкою становила 43987,24 грн.

В червні 2018 року позивачці нараховано 23987,27 грн., а саме:

6727,85 грн. оклад;

3363,92 грн. надбавка за високі досягнення в праці;

1009,18 грн. надбавка за роботу з державною таємницею;

12886,32 грн - інші нарахування (відпускні)

Також в червні 2018 року із її заробітної плати утримано 5417,4 грн. у вигляді сплати податків, інших обов`язкових платежів, в т. ч. 500 грн. виплачено в якості заробітної плати.

Таким чином, станом на 01 липня 2018 року, згідно вказаних розрахункових листків, заборгованість підприємства перед позивачкою становила 62557,11 грн.

В липні 2018 року позивачці нараховано 8007,02 грн., а саме:

2947,5 грн. оклад;

1473,75 грн. надбавка за високі досягнення в праці;

442,13 грн. надбавка за роботу з державною таємницею;

3143,64 грн. інші нарахування (премія, заміщення посад).

Також в липні 2018 року із її заробітної плати утримано 3641,44 грн. у вигляді сплати податків, інших обов`язкових платежів, в т. ч. 2000 грн. виплачено в якості заробітної плати.

Таким чином, станом на 01 серпня 2018 року, згідно вказаних розрахункових листків, заборгованість підприємства перед позивачкою становила 66922,69грн.

В серпні 2018 року позивачці нараховано 18641,54 грн., а саме:

6980,91 грн. оклад;

3490,46 грн. надбавка за високі досягнення в праці;

1047,14 грн. надбавка за роботу з державною таємницею;

7123,03 грн. інші нарахування (премія, компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату).

Також в серпні 2018 року із її заробітної плати утримано 10921,54 грн. у вигляді сплати податків, інших обов`язкових платежів, в т. ч. 6200 грн. виплачено в якості заробітної плати.

Таким чином, станом на 01 вересня 2018 року, згідно вказаних розрахункових листків, заборгованість підприємства перед позивачкою становила 74642,69 грн.

У вересні 2018 року позивачці нараховано 13772,74 грн., а саме:

8010,75 грн. оклад;

4005,38 грн. надбавка за високі досягнення в праці;

1201,61 грн. надбавка за роботу з державною таємницею;

555.00 грн. інші нарахування (компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату, премія).

Також в вересні 2018 року із її заробітної плати утримано 8686,10 грн. у вигляді сплати податків, інших обов`язкових платежів, в т. ч. 5000.00 грн. виплачено в якості заробітної плати.

Таким чином, станом на 01 жовтня 2018 року, згідно вказаних розрахункових листків, заборгованість підприємства перед позивачкою становила 79729 грн.

У жовтні 2018 року позивачці нараховано 33049,57 грн., а саме:

7071,25 грн. оклад;

3535,63 грн. надбавка за високі досягнення в праці;

1060,69 грн. надбавка за роботу з державною таємницею;

20846 грн. надбавка за вислугу років (за 2017 рік);

536 грн. інші нарахування (компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату, премія).

Також в жовтні 2018 року із її заробітної плати утримано 22572,8 грн. у вигляді сплати податків, інших обов`язкових платежів, в т. ч. 5800 грн. виплачено в якості заробітної плати.

Таким чином, станом на 01 листопада 2018 року, згідно вказаних розрахункових листків, заборгованість підприємства перед позивачкою становила 90206,20 грн.

У листопаді 2018 року позивачці нараховано 13824,75 грн., а саме:

8015 грн. оклад;

4007,5 грн. надбавка за високі досягнення в праці;

1202,25 грн. надбавка за роботу з державною таємницею;

600 грн - інші нарахування (компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату, премія)

Також в листопаді 2018 року із її заробітної плати утримано 6343,68 грн. у вигляді сплати податків, інших обов`язкових платежів, в т. ч. 500 грн. виплачено в якості заробітної плати.

Таким чином, станом на 01 грудня 2018 року, згідно вказаних розрахункових листків, заборгованість підприємства перед позивачкою становила 97687,27 грн.

У грудні 2018 року позивачці нараховано 16685,03 грн., а саме:

9556,08 грн. оклад;

4778,04 грн. надбавка за високі досягнення в праці;

1433,41 грн. надбавка за роботу з державною таємницею;

917,5 грн. інші нарахування (компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату, премія).

Також в грудні 2018 року із її заробітної плати утримано 14934,67 грн. у вигляді сплати податків, інших обов`язкових платежів, в т. ч. 6000 грн. виплачено в якості заробітної плати.

Таким чином, станом на 01 січня 2019 року, згідно вказаних розрахункових листків, заборгованість підприємства перед позивачкою становила 99437,63 грн.

Всього протягом 2018 року позивачці було нараховано 179560,62 грн., а саме:

78404,91 грн. оклад;

39202,46 грн. надбавка за високі досягнення в праці;

11760,75 грн. надбавка за роботу з державною таємницею;

20846 грн. надбавка за вислугу років (за 2017 рік);

29346,50 грн. - інші нарахування.

Також протягом 2018 року із її заробітної плати утримано 128155,78 грн. у вигляді сплати податків, інших обов`язкових платежів, в т. ч. 62808 грн. виплачено в якості заробітної плати.

Таким чином, станом на 01 січня 2019 року, згідно вказаних розрахункових листків, заборгованість підприємства перед позивачкою становила 99437,53 грн., виходячи із наступного розрахунку: 48032,69 грн. (заборгованість підприємства станом на 01 січня 2018 року) + 179560,62 грн. (нараховано в 2018 році) 128155,78 грн. (утримано в 2018 році) = 99437,53грн.

В січні 2019 року позивачці нараховано 33434,96 грн., а саме:

10241,79 грн. оклад;

5120,9 грн. надбавка за високі досягнення;

1536,27 грн. надбавка за роботу з державною таємницею;

16086 грн. надбавка за вислугу років (за 2018 рік);

450 грн. - інші нарахування.

Також в січні 2019 року із її заробітної плати утримано 6854,16 грн. у вигляді сплати податків, інших обов`язкових платежів.

Таким чином, станом на 01 лютого 2019 року, згідно вказаних розрахункових листків, заборгованість підприємства перед позивачкою становила 126018,42 грн.

В лютому 2019 року позивачці нараховано 19399,86 грн., а саме:

11363,55 грн. оклад;

5681,78 грн. надбавка за високі досягнення в праці;

1704,53 грн. надбавка за роботу з державною таємницею;

650 грн - інші нарахування.

Також в лютому 2019 року із її заробітної плати утримано 14275,97 грн. у вигляді сплати податків, інших обов`язкових платежів, в т. ч. 300 грн. виплачено в якості заробітної плати.

Таким чином, станом на 01 березня 2019 року, згідно вказаних розрахункових листків, заборгованість підприємства перед позивачкою становила 131142,31 грн.

В березні 2019 року позивачці нараховано 5257,79 грн., а саме:

5257,79 грн. оклад;

Також в березні 2019 року на 5438,4 грн. зменшено нарахування окладу та на 815,76 грн. зменшено нарахування надбавки за роботу з державною таємницею.

Крім цього, в березні 2019 року із заробітної плати позивачки утримано 1077,86 грн. у вигляді сплати податків та інших обов`язкових платежів.

Всього протягом 2019 року позивачці було нараховано 58092,61 грн., а саме:

26863,13 грн. оклад;

10802,68 грн. надбавка за високі досягнення в праці;

3240,8 грн. надбавка за роботу з державною таємницею;

16086 грн. надбавка за вислугу років (за 2018 рік);

1100 грн. - інші нарахування.

Також протягом 2019 року із заробітної плати позивачки утримано 22207,99 грн. у вигляді сплати податків, інших обов`язкових платежів, в т. ч. 300 грн. виплачено в якості заробітної плати.

Таким чином, за 2019 року, згідно вказаних розрахункових листків, заборгованість підприємства перед позивачкою становила 35884,62 грн., виходячи із наступного розрахунку: 58092,61 грн. (нараховано в 2019 році) 22207,99 грн. (утримано в 2019 році) = 35884,62 грн.

Враховуючи вищенаведені розрахункові листи, станом на день звільнення, заборгованість підприємства перед позивачкою становила 135322,15 грн., виходячи із наступного розрахунку: 48032,69 грн. (заборгованість підприємства станом на 01 січня 2018 року) + 237652,61грн. (нараховано в 2018 та 2019 р.р.) 150363,77 грн. (утримано в 2018 та 2019 р.р.) = 135322,15 грн.

Табелями обліку використаного робочого часу та розрахунку зарплати за січень 2018 - лютий 2019 року АТ «ТРЗ «Оріон» підтверджено, що позивачці було нараховано за відповідні місяці роботи заробітну плату.

На підставі наказу № 10 від 17.04.2019 року голови правління АТ «ТРЗ «Оріон», створена комісія з перевірки порушень нарахування заробітної плати. (т. 1 а. с. 163)

Згідно протоколу від 24.04.2019 року, на порядок денний поставлено питання провести перевірку нарахування: заробітної плати за вислугу років за 2017, 2018 року; доплата за секретність посадовим особам АТ «ТРЗ «Оріон»; окладу голови правління ОСОБА_2 та посадових осіб. (т. 1 а. с. 164)

На підставі акту № 1 від 24.04.2019 року, складеного за результатами проведення перевірки щодо нарахування винагороди за вислугу років, відмінено та перераховано одноразову винагороду за вислугу років у 2017 та 2018 роках. (т. 1 а.с. 165-166)

Наказом № 15 від 24.04.2019 року голови правління АТ «ТРЗ «Оріон» скасовано нарахування винагород за вислугу років за 2017 та 2018 року, зобов`язано головного бухгалтера забезпечити здійснення перерахунку посадових окладів за 2017 та 2018 року. (т. 1 а.с. 170)

Згідно акту № 2 від 24.04.2019 року, складеного за результатами проведення перевірки щодо нарахування надбавок до посадових окладів, встановлено, що в період з 1 січня 2018 року по 11 березня 2019 року посадовими особами акціонерного товариства ПАТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» безпідставно було здійснено нарахування надбавок до посадових окладів особам, згідно із «Списком працівників», яким згідно Закону України Про державну таємницю встановлюється надбавка до посадового окладу. (т. 1 а.с. 167-168)

На підставі наказу № 16 від 24.04.2019 року голови правління АТ «ТРЗ «Оріон», визнано такими, що втратили чинність Список працівників, яким згідно Закону України Про державну таємницю встановлюється надбавка до посадового окладу з 1 січня 2018 року. Скасовано надбавки до посадових окладів, які нараховані за період з 1 січня 2018 року по 11 березня 2019 року. Зобов`язано головного бухгалтера забезпечити здійснення перерахування посадових окладів. (т. а.с. 171)

24.04.2019 року комісією складено акт № 3 за результатами перевірки правильності нарахування голови правління ОСОБА_2 і посадових осіб, оклади яких нараховувались у відповідності до окладу голови правління, згідно трудового контракту, який затверджено наглядовою радою, оклад голови правління становить 5 середніх зарплат. Комісією встановлено, що за 2018 рік оклад голови правління нараховувався в розмірі 5 середніх зарплат в еквіваленті повної зайнятості і без погодження із наглядовою радою. В результаті це призвело до перевитрат фонду заробітної плати (т. 1 а.с. 169).

Із бухгалтерської довідки по перерахунку заробітної ОСОБА_1 вбачається про здійснення перерахунку та зменшення заробітної плати за січень 2018 - березень 2019 року, виходячи із середньомісячної заробітної плати одного працівника, підтвердженого Звітами із праці ф. №1-ПВ ( т. 2 а.с.39).

Відомостями з головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування по АТ «Тернопільський радіозавод Оріон» підтверджено здійснення перерахунку та зменшення суми нарахування внеску ОСОБА_1 за період з січня 2018 року по квітень 2019 року. (т.2 а.с.47)

Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 від 01.10.2019 року, наданих Тернопільською ДПІ, підтверджено здійснення у ІІ кварталі 2019 року АТ «ТРЗ «Оріон» перерахунку у бік зменшення сум утриманого податку. (т.2 а.с. 46)

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожна особа має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору (стаття 21 Закону України «Про оплату праці»).

Згідно ст. ст.1, 2 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Структуру заробітної плати складають:

Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки) і встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оплату праці» форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті.

Оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

В свою чергу договірне регулювання оплати праці працівників підприємств здійснюється на основі системи угод, що укладаються на державному (генеральна угода), галузевому (галузева угода), регіональному (регіональна угода) та виробничому (колективний договір) рівнях відповідно до Закону України «Про колективні договори і угоди».

У колективному договорі можуть встановлюватись форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат.

Статтею 29 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що при укладанні працівником трудового договору (контракту) роботодавець доводить до його відома умови оплати праці, розміри, порядок і строки виплати заробітної плати, підстави, згідно з якими можуть провадитися відрахування у випадках, передбачених законодавством.

Згідно ст. 30 Закону України «Про оплату праці» при кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати.

Відповідно до статті 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму (стаття 116 КЗпП України).

Предметом позову по даній справі є стягнення коштів, належних працівникові при звільненні з роботи.

Згідно з наданими позивачкою розрахунковими листками на момент її звільнення заборгованість підприємства перед нею за нараховану, але не виплачену заробітну плату становила 135418,07 грн.

Однак, вказана сума роботодавцем визнається лише частково, оскільки за результатами проведеної в квітні 2019 року перевірки було здійснено перерахунок (сторнування) нарахованої заробітної плати за січень 2018 - березень 2019 року, в зв`язку із чим її було зменшено на 93 859,22 грн (з 135418,07 грн до 41558,85 грн).

Таким чином, при вирішенні даної справи необхідно встановити обґрунтованість та правомірність як нарахування заробітної плати позивачки, так і подальших дій відповідача щодо її перерахунку.

Щодо розміру посадового окладу позивачки, колегія суддів виходить з наступного.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» оклад належить до основної заробітної плати.

Умови оплати праці позивачки визначені строковим трудовим договором, Колективним договором ПАТ ТРЗ Оріон на 2016 2020 роки та нормативними документами підприємства.

Зокрема, згідно п.3.3. Положення «Про оплату праці працівників ПАТ «ТРЗ «Оріон», що є Додатком №7 до Колективного договору підприємства (а.71-73 Колективного договору), оплата праці членів Наглядової ради, Правління, Ревізійної комісії проводиться згідно контрактів та строкових договорів.

Згідно п. 7.1 укладеного з позивачкою договору про виконання посадових обов`язків члена правління ПАТ ТРЗ Оріон від 15.04.2011 року, за виконання обов`язків, передбачених цим договором, працівнику виплачується заробітна плата у розмірі 0,5 посадового окладу голови правління на підставі діючого у Товаристві «Положення про оплату праці членів наглядової ради правління, ревізійної комісії та корпоративного секретаря ПАТ «ТРЗ «Оріон», затвердженого наглядовою радою 27.06.2007 р.

Пунктом 7.4 договору визначено, що винагорода виплачується не пізніше 20 днів після звітного місяця готівкою через касу товариства або безготівковим розрахунком шляхом перерахування коштів на зазначений особою рахунок.

Відповідно до п. 2.1 Положення Про оплату праці посадових осіб та корпоративного секретаря ПАТ «ТРЗ «Оріон», затвердженого Протоколом № 19 засідання правління ПАТ ТРЗ Оріон від 23 червня 2015 року, оплата праці членів та кандидатів в члени правління, голови (заступника голови) ревізійної комісії працівників Товариства та корпоративного секретаря встановлюється в залежності від заробітної плати нарахованої голові правління за досягнуті результати діяльності Товариства за звітний період та відпрацьованого робочого часу і не може бути меншою ніж мінімальний розмір заробітної плати, встановлений законодавством. (т. 1 а.с. 25)

Згідно контракту з Головою правління ПАТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» від 18.06.2015 року, за виконання обов`язків, передбачених цим контрактом, керівнику щомісяця виплачується заробітна плата за рахунок коштів публічного акціонерного товариства: а) посадовий оклад встановлюється у розмірі 5 середніх заробітних плат працівників товариства за попередній місяць (п. 3.1). (т. 1 а.с.225-232)

З врахуванням Примітки до п.2.2 Положення «Про оплату праці посадових осіб та корпоративного секретаря ПАТ «ТРЗ «Оріон», затвердженого Протоколом № 19 засідання правління ПАТ «ТРЗ «Оріон» від 23 червня 2015 року, можна дійти висновку, що посадовий оклад голови правління товариства встановлюється у розмірі 5 середніх заробітних плат працівників товариства за попередній місяць в еквіваленті повної зайнятості.

Таким чином, формула розрахунку заробітної плати (окладу) ОСОБА_1 виглядає наступним чином:

Середня заробітна плата по підприємству (в еквіваленті повної зайнятості) х 5 х 0,55= оклад.

Оклад / кількість робочих годин місяця = годинна зарплата.

Годинна зарплата х кількість відпрацьованих робочих годин = заробітна плата за місяць.

На час проведення ОСОБА_1 нарахувань посадового окладу за січень 2018 березень 2019 року застосовувались вказані вище Строковий договір та Положення…

При цьому розрахунок заробітної плати ОСОБА_1 (без надбавок чи доплат) відповідає розрахункам заробітної плати голови правління ПАТ «ТРЗ «Оріон», які щоквартально затверджувалися рішеннями наглядової ради підприємства.

Посилання апелянта на те, що після проведеної комісією перевірки та згідно акта № 3 від 24 квітня 2019 року товариством правомірно здійснено перерахунок (виправлено помилку в нарахуванні) заробітної плати голови правління і, як наслідок, здійснено перерахунок посадового окладу позивачки, є безпідставними, оскільки в судовому засіданні встановлено, що розмір окладу голови правління, від якого залежав оклад позивачки, визначений у відповідності до пп. а) п.3.1. Контракту з Головою правління ПАТ «ТРЗ «Оріон» від 18 червня 2015 року, діючих на підприємстві Положень та щоквартально погоджувався і затверджувався відповідними протоколами засідань Наглядової ради підприємства. На підставі цих протоколів здійснювалося нарахування заробітної плати позивачки.

Жодних належних та допустимих доказів в спростування вказаних обставин відповідачем в ході розгляду справи суду надано не було.

З наведених причин колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що при визначені розміру окладу голови правління та, відповідно, позивачки, було застосовано невірний розмір середньої заробітної плати по підприємству, який суперечить даним, що містяться в Звітах із праці ф. № 1-ПВ, які Товариством щомісячно подавались до Держстату.

Вказані посилання апелянта, на думку суду, не можуть бути підставою для зменшення та невиплати нарахованої у відповідності до умов Строкового договору, нормативних документів підприємства та чинного законодавства заробітної плати (окладу) позивачки.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що посадовий оклад позивачці нараховувався з врахуванням фактично відпрацьованого часу, що підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунковими листками, з яких вбачається, що нарахування заробітної плати здійснено лише за фактично відпрацьований час.

Зокрема, в січні 2018 року був 21 робочий день, з яких позивачкою відпрацьовано 9 днів (72 годин) і з яких останній нараховано заробітну плату.

В аналогічний спосіб здійснені нарахування за весь період затримки розрахунку.

Також колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що зайнятість позивачки складала менше 30 %, оскільки жодними доказами вказана обставина не підтверджується.

Крім цього, не заслуговують на увагу твердження апелянта в апеляційній інстанції про те, що керівництвом підприємства, в яке входила позивачка, сфальсифіковано Положення «Про оплату праці посадових осіб та корпоративного секретаря ПАТ «ТРЗ «Оріон», оскільки вказане Положення… затверджене Протоколом №19 засідання правління ПАТ «ТРЗ «Оріон» від 23 червня 2015 року, який міститься в матеріалах справи.

Жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про його підробку, фальсифікацію, скасування чи визнання недійсним представник апелянта суду не надав, а лише його посилання на відсутність вказаного Положення… на підприємстві про таке не свідчить.

З наведених підстав колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на Акт №3 від 24 квітня 2019 року, який складений за результатами перевірки правильності нарахування окладу голови правління ОСОБА_2 і посадових осіб, оклади яких нараховувались у відповідності до окладу голови правління.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що позивачці неправомірно та безпідставно було нараховано (не виплачено) надбавку за вислугу років в жовтні 2018 року в розмірі 20846 грн. за 2017 рік та в січні 2019 року в розмірі 16086 грн. за 2018 рік, виходячи із наступного.

Відповідно до п.п.1.3, 2.2 «Інструкції зі статистики заробітної плати», затвердженої а Наказом Держкомстату України № 5 від 13 січня 2004 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713 (далі Інструкції №5), до фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат.

Фонд оплати праці складається з:

- фонду основної заробітної плати;

- фонду додаткової заробітної плати;

- інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Фонд додаткової заробітної плати включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До складу фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, у тому числі за вислугу років, що мають систематичний характер, незалежно від джерел фінансування (крім сум, указаних у пп. 2.3.2).

Згідно п. 2.3 вказаної Інструкції № 5 інші заохочувальні та компенсаційні виплати включають винагороди та премії, які мають одноразовий характер, компенсаційні та інші грошові й матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

До них належать винагороди та заохочення, що здійснюються раз на рік або мають одноразовий характер. Зокрема, винагороди за підсумками роботи за рік, щорічні винагороди за вислугу років (стаж роботи).

Із викладеного випливає, що щорічні винагороди за вислугу років є заохочувальною виплатою.

В п. 7.2 укладеного з позивачкою договору про виконання посадових обов`язків від 15 квітня 2015 року встановлено, що Працівнику можуть виплачуватися інші додаткові виплати або надбавки, які передбачені чинним законодавством України, колективним договором або діючими у товаристві положеннями.

Згідно п.4.1.17 Колективного договору ПАТ «ТРЗ «Оріон» на 2016-2020 роки правління зобов`язується проводити щорічну виплату винагороди за вислугу років працівникам підприємства згідно з Положенням «Про виплату винагороди за вислугу років працівникам ПАТ «Тернопільський радіозавод «Оріон», що є Додатком № 22 до Колективного договору підприємства (далі Положення № 22)

Вказане Положення № 22 направлене на стимулювання та підвищення матеріальної зацікавленості працівників, зменшення плинності кадрів та збереження кваліфікованих спеціалістів на підприємстві.

Згідно п.п.1.1, 1.2 Положення № 22 правовою базою для стимулювання працівників є КзпП України, Закон України «Про оплату праці» та інші нормативні документи. Виплата винагороди за минулий рік проводиться в 1-му кварталі поточного року.

Згідно п. 2.1 Положення № 22 одноразова винагорода за вислугу років виплачується всім працівникам підприємства від тарифної ставки, посадового окладу за фактично відпрацьований час з врахуванням коефіцієнтів, наведених у таблицях № 1 та № 2.

Таким чином ця надбавка не залежить від результатів діяльності Позивачки, а взаємопов`язана із її стажем роботи у Відповідача.

Окремої процедури скасування цієї надбавки Положення не містить.

Однак, згідно п.3.5 Положення № 22 винагорода за вислугу років не виплачується особам, звільненим протягом року за власним бажанням, порушення трудової дисципліни або внаслідок притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 151 КЗпП України протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються.

В даному випадку маються на увазі заохочувальні та компенсаційні виплати, наведені в п. 2.3 Інструкції № 5, зокрема, винагорода за підсумками роботи за рік, щорічні винагороди за вислугу років (стаж роботи).

Протягом періоду, за який позивачці нараховано надбавку за вислугу років, остання до дисциплінарної відповідальності не притягувалася.

У відповідності до п. 2.5 Положення № 22 сума винагороди за вислугу років коректується на % зайнятості працівника у минулому році та у разі, якщо вона становить менше 30% застосовується коефіцієнт 0.

Обґрунтовуючи безпідставність нарахування вказаної надбавки апелянт посилався на те, що зайнятість позивачки протягом періоду, за який нараховано дану надбавку, складала менше 30%, підтвердженням чого, на його думку, є накази про призупинення діяльності підприємства, а саме:

№56 від 29 грудня 2016 року, №19 від 29 березня 2018 року,

№04 від 02 лютого 2017 року, №14 від 03 квітня 2018 року,

№10 від 27 лютого 2017 року, №22 від 27 квітня 2018 року,

№17 від 28 квітня 2017 року, №27 від 29 травня 2018 року,

№26 від 31 травня 2017 року, №33 від 27 червня 2018 року,

№30 від 03 липня 2017 року, №37 від 31 липня 2018 року,

№32 від 01 серпня 2017 року, №40 від 03 вересня 2018 року,

№36 від 31 серпня 2017 року, №49 від 01 жовтня 2018 року,

№41 від 29 жовтня 2017 року, №59 від 30 листопада 2018 року,

№03 від 18 січня 2018 року, №65 від 28 грудня 2018 року,

№07 від 01 лютого 2018 року, №54 від 31 жовтня 2019 року,

Однак, у вказаних наказах зазначено, що керівникам структурних підрозділів необхідно забезпечити виконання невідкладних робіт протягом цього періоду, пов`язаних з життєдіяльністю заводу.

Позивачка, надала суду розрахункові листки, табелі обліку використаного робочого часу та розрахунки заробітної плати за січень 2018 лютий 2019 р.р., які підтверджували факт виходу її на роботу у відповідні дні та на підставі яких нараховувалася заробітна плата і відповідна надбавка за вислугу років.

Крім цього, жодними належними та допустимими доказами не підтверджено посилання апелянта на те, що зайнятість позивачки протягом періоду, за який нарахована вказана надбавка, складала менше 30 %.

Також колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що в порушення п.1.2. Положення № 22 винагорода за вислугу років за 2017 рік в сумі 16086 грн. була нарахована ОСОБА_1 в січні 2019 року, хоча могла бути нарахована лише в січні-березні 2018 року.

В судовому засіданні встановлено, що винагорода за вислугу років за 2017 рік в розмірі 20846 грн. позивачці нарахована не в січні 2019 року, як вказує апелянт, а в жовтні 2018 року. В січні 2019 року така винагорода в розмірі 16086 грн. нарахована за 2018, а не за 2017 рік.

Колегія суддів погоджується, що винагорода за вислугу років за 2017 рік повинна була бути нарахована в першому кварталі 2018 року. Однак, порушення роботодавцем строку її нарахування жодним чином не може мати наслідком втрату працівником права на її отримання, як помилково вважає апелянт.

За таких обставин колегія суддів вважає, що поданий позивачкою розрахунок винагороди за вислугу років за 2017-2018 роки на загальну суму 36932 грн. (без врахування відповідних відрахувань) є обґрунтований та здійснений у відповідності до норм чинного законодавства.

З наведених підстав, колегія суддів при вирішенні справи не приймає до уваги посилання апелянта на Акт № 01 від 24 квітня 2019 року, складений за результатами проведення перевірки щодо нарахування винагороди за вислугу років, та наказ голови правління АТ «ТРЗ «Оріон» №15 від 24 квітня 2019 року, яким скасовано нарахування винагород за вислугу років за 2017 та 2018 роки.

Щодо надбавки за високі досягнення в праці (інтенсивність), колегія суддів виходить з наступного.

Вказана надбавка, у відповідності до ст. 2 Закону України «Про оплату праці», належить до додаткової заробітної плати та порядок її встановлення і виплати на підприємстві врегульовано Положенням «Про встановлення надбавок за високі досягнення в праці керівникам і спеціалістам», чинне від 20 квітня 2016 року, що є Додатком № 9 до Колективного договору підприємства (далі Положення № 9) (а.80 Колективного договору).

Згідно вказаного Положення № 9 воно вводиться з метою стимулювання працівників підприємства до високої продуктивності праці і ефективності роботи, підвищення особистої відповідальності за кінцеві результати господарської діяльності підприємства (п.1).

2. Надбавка за високі досягнення в праці встановлюється за:

- застосування передових методів праці;

- використання досягнень науки і техніки у своїй професійній діяльності;

- подання пропозицій по удосконаленню якості та підвищення конкурентоспроможності продукції підприємства;

- подання пропозицій по покращенню роботи підрозділу і підприємства;

- постійне підвищення свого кваліфікаційного рівня;

- суворе дотримання трудової і технологічної дисципліни.

3. Умовою виплати надбавки (доплати) є відсутність:

- порушення трудової та технологічної дисципліни;

- зауваження з боку керівництва підрозділу або підприємства до працівника.

4. Розмір надбавки керівнику або спеціалісту встановлюється із врахуванням його ділових та професійних якостей в розмірі до 50% від посадового окладу.

5. Позбавлення працівника надбавки до посадового окладу повністю або частково проводиться за рішенням балансової комісії підприємства при невиконанні показників п.2, за які надбавка була встановлена.

6. На працівника, який заслуговує на надбавку за високі досягнення в праці, керівник структурного підрозділу готує подання, погоджує директором з напрямку та затверджує Головою правління (зразок подання затверджено у додатку №1 до Положення).

Згідно Додатку № 1 саме в поданні, складеному та затвердженому належним чином, встановлюється конкретний розмір надбавки до окладу та зазначаються причини її встановлення.

З матеріалів справи не вбачається та судом не встановлено, що у Товаристві готувалися, погоджувалися та затверджувалися подання про встановлення ОСОБА_1 персональної надбавки до посадового окладу за високі досягнення в праці.

Колегія суддів звертає увагу, що протягом 2017-2018 років ПАТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» не проводилося жодної виробничої діяльності. Даний факт підтверджують накази керівника товариства про припинення роботи у зв`язку з незавантаженістю виробництва.

При цьому колегія суддів не приймає до уваги посилання представника позивачки на те, що самостійною і достатньою підставою для нарахування вказаної надбавки є відсутність з боку працівника порушень трудової та технологічної дисципліни, а також зауважень з боку керівництва підрозділу або підприємства, оскільки підстави та порядок встановлення такої надбавки визначені в п.п. 2 та 6 Положення № 9. Відсутність з боку працівника порушень трудової та технологічної дисципліни, а також зауважень з боку керівництва підрозділу або підприємства є лише умовою виплати вказаної надбавки, якщо остання нарахована у зазначений вище спосіб.

Натомість, у разі відсутності подань про встановлення персональної надбавки до посадового окладу, а також підстав для її встановлення, визначених в п.2 Положення…, нарахування позивачці такої набавки в розмірі 50% від посадового окладу за період січня 2018 року лютого 2019 року в сумі 50005,14 грн. є безпідставним.

Також колегія суддів не приймає до уваги посилання представника позивачки на п.5 Положення №9, оскільки в ньому врегульовано порядок позбавлення працівника надбавки до посадового окладу, яка встановлена у відповідності до вказаного Положення.

Однак, в судовому засіданні встановлено, що спірна надбавка позивачці була нарахована в порушення порядку, визначеного Положенням № 9 та у відсутності відповідних правових підстав, в зв`язку із чим стягненню не підлягає.

Щодо нарахування надбавки за роботу в умовах режимних обмежень (за секретність), колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про державну таємницю» від 21 січня 1994 року № 3855 у разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок визначено Постановою КМУ від 15 червня 1994 року № 414, якою затверджено «Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці» (далі Положення №414).

Згідно з Переліком доплат і надбавок до тарифних ставок і посадових окладів, що є Додатком №2 до колективного договору ПАТ «ТРЗ «Оріон» (а.39-40 колективного договору) визначені надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, розмір яких визначається відповідно до вказаного вище Положення…

Відповідно до пунктів 2, 3, 4-1, 6 зазначеного Положення № 414 надбавки встановлюються у % від посадового окладу в залежності від ступеня секретності інформації: «особливої важливості», «цілком таємно», «таємно».

Відповідно до п.5 зазначеного Положення № 414 такими, що постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, вважаються особи, які за своїми функціональними обов`язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці.

Відповідно до п.6 зазначеного Положення № 414 персональний склад осіб, які працюють в умовах режимних обмежень, та розмір надбавки визначаються керівником відповідного органу законодавчої, виконавчої та судової влади, органу прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, де працюють ці особи.

Надбавка до посадових окладів (тарифних ставок), заробітної плати (у разі визначення законом її розміру) виплачується лише за наявності дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, наданого відповідно до законодавства про державну таємницю.

19 листопада 2014 року Службою безпеки України прийнято рішення про видачу ПАТ «ТРЗ «Оріон» Ліцензії серії АБ №198459 на здійснення діяльності щодо розроблення, виготовлення спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації, торгівлі спеціальними технічними засобами для зняття інформації з каналів зв`язку, іншими засобами негласного отримання інформації.

23 травня 2016 року Управлінням СБУ в Тернопільській області ПАТ «ТРЗ «Оріон» було надано спеціальний дозвіл на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею № ТЕЗ-2016-21.

У зв`язку з відсутністю умов для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, на підставі акту перевірки стану охорони державної таємниці від 15 квітня 2019 року, регіональним органом СБУ скасовано вказаний вище раніше наданий ПАТ «ТРЗ «Оріон» спеціальний дозвіл.

Начальник відділу економіки та персоналу Балик Р.Я. внесена у список працівників, яким згідно Закону України Про державну таємницю встановлюється надбавка до посадового окладу з 1 квітня 2016 року у розмірі 15%

Доступ до секретної інформації припинено, згідно наказу голови правління ПАТ «ТРЗ «Оріон» від 10 червня 2019 року.

Вказане підтверджується інформацією Управлінням СБУ в Тернопільській області від 02 грудня 2019 року №69/26-10788 (т.1 а.с.238).

Обґрунтовуючи правомірність нарахування вказаної надбавки позивачка посилається на затверджений Головою правління ПАТ «ТРЗ «Оріон» Карпиком Я.М. «Список працівників, яким згідно Закону України «Про державну таємницю» встановлюється надбавка до посадового окладу (Постанова КМУ №414 від 15 червня 1994 року) з 01 квітня 2016 року.

Однак, в даному Списку стосовно позивачки не конкретизовано, яка саме робота з державною таємницею виконуватиметься та який ступінь секретності інформації.

Крім цього, в товаристві не видавалося наказів про нарахування позивачці вказаної надбавки.

Колегія суддів звертає увагу, що протягом 2017-2018 років АТ «Тернопільським радіозаводом «Оріон» не укладались та не виконувалися договори з державними органами, предмет яких становив би державну таємницю. За вищезазначений період ПАТ «ТРЗ «Оріон» не проводилося жодної виробничої діяльності. Даний факт підтверджують накази керівника товариства про припинення роботи у зв`язку з незавантаженістю виробництва, про які зазначалось вище, та фінансові показники товариства.

Таким чином, протягом вказаного періоду товариством не проводилась діяльність, пов`язана з державною таємницею.

Враховуючи викладене, в судовому засіданні не встановлено, що позивачка протягом періоду з січня 2018 року по лютий 2019 року здійснювала діяльність, пов`язану з розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймала рішення з цих питань або здійснювала постійний контроль за станом захисту державної таємниці, а тому не вважається такою, що постійно працювала з відомостями, що становлять державну таємницю. Тобто, вона не може мати статусу особи, яка працювала в умовах режимних обмежень. Відповідно, відсутні підстави для нарахування надбавки до посадового окладу за роботу з інформацією, що містить державну таємницю.

При цьому сам по собі факт наявності у позивачки допуску до державної таємниці, який надано розпорядженням Управління СБУ в Тернопільській області та скасовано згідно наказу голови правління АТ « ТРЗ «Оріон» від 10 червня 2019 року, не може свідчити про те, що ОСОБА_1 постійно працювала у вказаний період з відомостями, що становлять державну таємницю.

Таким чином колегія суддів вважає, що нарахування позивачці надбавки за роботу з державною таємницею за 2018 рік в сумі 11760,75 грн. та за 2019 рік в сумі 3240,8 грн. здійснено без передбаченої ст. 30 Закону України «Про державну таємницю» правової підстави та стягненню не підлягає.

Щодо інших виплат (відпускні, матеріальна допомога, компенсація за невчасно виплачену заробітну плату, тощо), колегія суддів виходить з наступного.

Суд дійшов висновку про правильність визначення посадового окладу ОСОБА_1 згідно розрахункових листів, що, в свою чергу, свідчить про правильність нарахування інших виплат, які пов`язані із розміром посадового окладу (відпускні, матеріальна допомога, компенсація за невчасно виплачену заробітну плату, тощо).

Таким чином, нараховані (без врахування відповідних відрахувань) позивачці за період з січня 2018 року по березень 2019 року такі виплати на суму 105268,04 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Колегія суддів вважає, що скасування відповідачем надбавок за особливі досягнення в праці та за роботу з державною таємницею не може вважатися відрахуванням із заробітної плати, яке передбачене ст. 127 КЗпП України, виходячи із наступного.

У відповідності до ст. 127 КЗпП України відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України.

Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу:

1) для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках власник або уповноважений ним орган вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості або з дня виплати неправильно обчисленої суми;

2) при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5, 6 статті 36 і пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв`язку з переходом на пенсію;

3) при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації (стаття 136).

Поняття «рахункової помилки» деталізовано в пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року № 13, де зазначено, що до рахункових помилок відносяться неправильності в розрахунках, нарахування зарплати за той самий період двічі і т. д. Не відносяться до рахункових помилок не пов`язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону або інших нормативно-правових актів та ін.

Таким чином, аналіз вказаної норми дає підстави для висновку про те, що відрахування із заробітної плати працівників згідно ст. 127 КЗпП України може мати місце лише для покриття їх заборгованості перед підприємством, де вони працюють, тоді, коли певна сума коштів була зайво видана чи виплачена працівнику.

Натомість в справі, яка переглядається, в позивачки немає заборгованості перед підприємством. Скасування надбавок за роботу з державною таємницею та за особливі досягнення в праці здійснювалося не як відрахування із заробітної плати позивачки для покриття її заборгованості перед підприємством, а як приведення розміру заробітної плати у відповідність до умов строкового трудового договору, колективного договору та вимог чинного законодавства. Вказані надбавки не були виплачені. На момент їх скасування позивачка вже була звільнена і не працювала на підприємстві.

Крім цього, відхиляючи посилання представника відповідача на безпідставність нарахування надбавок за роботу з державною таємницею та за особливі досягнення в праці, суд першої інстанції зіслався на ч. 4 ст. 97 КЗпП України та ст. 22 Закону України «Про оплату праці», згідно яких власник підприємства або уповноважений ним орган чи фізична особа-роботодавець не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Однак, суд не взяв до уваги, що скасування вказаних надбавок було не погіршенням умов, встановлених ОСОБА_1 законодавством, трудовим договором та колективним договором, а приведенням заробітної плати у відповідність до умов трудового, колективного договору та норм чинного законодавства.

Як зазначив Верховний Суд в Постанові колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 жовтня 2018 року у справі № 487/6105/16-ц, «Законодавство не вимагає, щоб власник реалізував свої повноваження збільшувати, зменшувати розміри надбавок, які виплачуються конкретним працівникам, повноваження повністю або частково позбавляти конкретного працівника надбавок обов`язково за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації. Власник має право самостійно вирішувати ці питання, якщо інше не передбачено колективним договором.

Частина четверта статті 97 КЗпП України, яка забороняє власникові приймати одностороннє рішення з питань оплати праці, що погіршує умови, встановлені у відповідному порядку, не стосується випадків, коли власник застосовує встановлені на підприємстві відповідно до законодавства умови оплати праці. Прийняття керівником підприємства в межах своєї компетенції рішення про зменшення розміру надбавки, позбавлення працівників надбавок повністю або частково, не можна кваліфікувати як погіршення умов оплати праці, про яке працівник повинен бути заздалегідь попереджений».

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність вимог позивачки в частині стягнення надбавок за роботу з державною таємницею та за особливі досягнення в праці.

З огляду на вищевикладене, з АТ «ТРЗ «Оріон» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 70315,46 грн., виходячи із наступного розрахунку: 48032,69 грн. (заборгованість станом на 01 січня 2018 року) + 105268,04 грн. (оклад за 2018 2019 р.р.) + 36932 грн. (надбавка за вислугу років за 2017 та 2018 р.р.) + 30446,5 грн. (інші нарахування за 2018 2019 р.р.) - 150363,77 грн. (утримано в 2018 2019 р.р.) = 70315,46 грн.

У відповідності до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.2 ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів приходить до висновку, що рішення суд першої інстанції в частині стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, не відповідає нормам матеріального права, а саме ч. 4 ст. 97, ст. 127 КЗпП України, ст. 22 Закону України «Про оплату праці», що у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення в тій частині та ухвалення нового рішення.

Згідно до ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови, суд апеляційної інстанції повинен зазначити розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Так, позов було пред`явлено на суму 185091,95 грн, а рішенням суду задоволено частково на суму 70315,46, тобто 38%. Судовий збір за подачу апеляційної скарги 2031,11 грн, а тому АТ Тернопільський радіозавод Оріон слід повернути із державного бюджету 771,82 грн судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства Тернопільський радіозавод Оріон задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 грудня 2019 року в частині стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати скасувати.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» (місце знаходження: вул.15 Квітня, 6, м. Тернопіль, РНОПП 22607719) на користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОПП НОМЕР_1 ) нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 70315,46 грн.

В решті позовних вимог нарахованої, але не виплаченої заробітної плати - відмовити.

Компенсувати акціонерному товариству Тернопільський радіозавод Оріон у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України з державного бюджету 771,82 гривень, сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 листопада 2020 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: С.І. Дикун

О.З. Костів