Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4485/19
Провадження № 4-с/711/4/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді: Скляренко В.М.

при секретарі: Слабко Ю.М.

за участі:

скаржника ОСОБА_1

представника скаржника Григор`єва В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 на дії Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Черкаського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси зі скаргою на дії Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Черкаського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Зацікавлена особа: АТ «ОТП Банк».

В обґрунтування скарги вказує, що з довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно йому стало відомо, що постановами державного виконавця Придніпровського відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області від 18.11.2010 року, 17.02.2010 року, 02.04.2020 року, 10.02.2010 року було накладено арешти на все нерухоме майно, що належить йому на праві власності, в тому числі і на квартиру АДРЕСА_1 . А постановою державного виконавця Черкаського районного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області накладено арешт на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 1,9492 га, кадастровий номер: :01:004:0027.

Також вказує, що державною виконавчою службою не здійснювалося жодних виконавчих дій по стягненню з нього заборгованості. Заборгованість була врегульована з АТ «ОТП Банк» в добровільному порядку, про що свідчить відсутність відкритих відносно нього на даний час виконавчих проваджень.

В зв`язку з цим, зважаючи на те, що на виконанні в органах ДВС не перебуває виконавчих проваджень відносно нього, вищевказані арешти, накладені постановами ДВС, порушують його права на розпорядження своїм майном.

А тому, посилаючись на норми Закону України «Про виконавче провадження», просить скасувати:

- постанову №22759937 Придніпровського відділу ДВС про арешт майна боржника - ОСОБА_1 від 18.11.2010 року, номер запису про обтяження 13001101 зареєстровано в реєстрі 17.09.2012 року, якою накладено арешт на все нерухоме майно боржника;

- постанову №22759937 Придніпровського відділу ДВС про арешт майна боржника - ОСОБА_1 від 18.11.2010 року, номер запису про обтяження 13001115 зареєстровано в реєстрі 17.09.2012 року, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 ;

- постанову б/н Придніпровського відділу ДВС про арешт майна боржника - ОСОБА_1 від 17.02.2010 року, номер запису про обтяження 9679743 зареєстровано в реєстрі 30.03.2010 року, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 ;

- постанову АА№962640 Придніпровського відділу ДВС про арешт майна боржника - ОСОБА_1 від 02.04.2010 року, номер запису про обтяження 9700393 зареєстровано в реєстрі 07.04.2010 року, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 ;

- постанову б/н Придніпровського відділу ДВС про арешт майна боржника - ОСОБА_1 від 10.02.2010 року, номер запису про обтяження 10036886 зареєстровано в реєстрі 15.07.2010 року, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 ;

- постанову б/н Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про арешт майна боржника - ОСОБА_1 , номер запису про обтяження 9187125 зареєстровано в реєстрі 27.10.2009 року, якою накладено арешт на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 1,9492 га, кадастровий номер: :01:004:0027.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.06.2019 року скаргу ОСОБА_1 прийнято до провадження та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні. Сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 скаргу підтримав та просив її задовольнити, скасувати постанови державних виконавців відділу ДВС від 10.02.2010 року, 17.02.2010 року, 02.04.2020 року, 18.11.2010 року про накладення арешту на все нерухоме майно, що належить йому на праві власності, в тому числі і на квартиру АДРЕСА_1 та земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 1,9492 га, кадастровий номер: :01:004:0027, оскільки на сьогоднішній день відносно нього не існує жодного виконавчого провадження, а вказані арешти порушують його права на розпорядження своїм майном.

В судовому засіданні 30.10.2019 року та 03.12.2019 року представник Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Колісник Я.І. не заперечував проти задоволення скарги, пояснивши, що на даний час на виконанні у Придн6іпровському відділі ДВС не перебуває виконавчих проваджень відносно боржника ОСОБА_1 , в межах яких накладався арешт на майно боржника. Всі виконавчі провадження були закінчені або виконавчі документи були повернуті за заявами стягувача АТ «ОТП Банк». Тому підстав для подальших арештів майна ОСОБА_1 на даний час немає. В судове засідання 17.02.2020 року представник ДВС не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду скарги був повідомлений в установленому законом порядку.

В судовому засіданні 30.10.2019 року та 03.12.2019 року представник Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюк С.В. просив відмовити в задоволенні скарги. Також пояснив, що в Черкаському районному відділі ДВС перебувало виконавче провадження №35220635 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу №4288 від 08.09.2009 року про звернення стягнення на земельну ділянку загальною площею 1,9492 га, кадастровий номер: :01:004:0027, що належить ОСОБА_1 , на користь АТ «ОТП Банк», яке було завершене 27.06.2014 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». На той час підставою для зняття державним виконавцем арешту з майна боржника було тільки повне виконання за виконавчим документом, крім випадків не стягнення виконавчого збору. Також пояснив, що на даний час вказане виконавче провадження знищене і перевірити чи боржником був сплачений виконавчий збір у даному провадженні не виявляється можливим. В судове засідання 17.02.2020 року представник ДВС не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду скарги був повідомлений в установленому законом порядку.

В судовому засіданні представник АТ «ОТП Банк» - Григор`єв В.В. також просив задовольнити скаргу ОСОБА_1 . При цьому пояснив, що саме АТ «ОТП Банк» був стягувачем по всіх виконавчих провадженнях відносно ОСОБА_1 , в яких накладався арешт на майно боржника. На даний час всі виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 закінчені і в стягувача немає претензій до ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_1 , представника Придніпровського відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Колісник Я.І., представника Черкаського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюк С.В., представника зацікавленої особи (стягувача) АТ «ОТП Банк» Григор`єва В.В., дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення скарги, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, придбаною в законному порядку.

Частинами 1, 2 ст. 321, ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Пунктами 1, 2 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Згідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено Законом України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, скаржнику ОСОБА_1 на праві власності належать квартира АДРЕСА_1 та земельна ділянка сільськогосподарського призначення, площею 1,9492 га, кадастровий номер: :01:004:0027. Вказане стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності (а.с. 3-12, 99-112).

Також за матеріалів справи вбачається, що майно ОСОБА_1 , в тому числі на квартиру АДРЕСА_1 та земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 1,9492 га, кадастровий номер: :01:004:0027 був накладний арешт:

- постановою №22759937 Придніпровського відділу ДВС про арешт майна боржника - ОСОБА_1 від 18.11.2010 року, номер запису про обтяження 13001101 зареєстровано в реєстрі 17.09.2012 року (арешт на все нерухоме майно боржника);

- постановою №22759937 Придніпровського відділу ДВС про арешт майна боржника - ОСОБА_1 від 18.11.2010 року, номер запису про обтяження 13001115 зареєстровано в реєстрі 17.09.2012 року (арешт на квартиру АДРЕСА_1 );

- постановою б/н Придніпровського відділу ДВС про арешт майна боржника - ОСОБА_1 від 17.02.2010 року, номер запису про обтяження 9679743 зареєстровано в реєстрі 30.03.2010 року (арешт на квартиру АДРЕСА_1 );

- постановою АА№962640 Придніпровського відділу ДВС про арешт майна боржника - ОСОБА_1 від 02.04.2010 року, номер запису про обтяження 9700393 зареєстровано в реєстрі 07.04.2010 року (арешт на квартиру АДРЕСА_1 );

- постановою б/н Придніпровського відділу ДВС про арешт майна боржника - ОСОБА_1 від 10.02.2010 року, номер запису про обтяження 10036886 зареєстровано в реєстрі 15.07.2010 року (арешт на квартиру АДРЕСА_1 );

- постанову б/н Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про арешт майна боржника - ОСОБА_1 , номер запису про обтяження 9187125 зареєстровано в реєстрі 27.10.2009 року (арешт на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 1,9492 га, кадастровий номер: :01:004:0027).

Стягувачем у всіх виконавчих провадженнях, в яких накладався арешт на майно ОСОБА_1 був АТ «ОТП» Банк».

Вказане стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 3-12, 99-112).

Також в судовому встановлено, що виконавче провадження ВП №22759937 від 18.11.2010 року з виконання виконавчого напису №79у, виданого 07.05.2009 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» боргу в сумі 591426 грн. 35 коп., в якому постановою державного виконавця Придніпровського відділу ДВС від 18.11.2010 року і був накладений арешт на все майно боржника ОСОБА_1 , в тому числі і на квартиру АДРЕСА_1 (номер запису про обтяження 13001101 та 13001115 від 18.11.2010 року), завершене 21.03.2013 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» - за письмовою заявою стягувача від 22.02.2013 року про повернення виконавчого документу без виконання (а.с. 56-58, 116).

Виконавче провадження ВП №17515915 від 17.02.2010 року з виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси №2-479 від 01.02.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» боргу в сумі 1178346 грн. 27 коп., в якому постановами державного виконавця Придніпровського відділу ДВС б/н від 17.11.2010 року та АА №962640 від 02.04.2010 року і був накладений арешт на майно боржника ОСОБА_1 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 (номер запису про обтяження №9679743 від 30.03.2010 року, №9700393 від 07.04.2010 року), завершене 04.05.2012 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 04.05.2012 року (а.с. 119).

Виконавче провадження ВП №15015584 від 28.09.2009 року з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу №4288 від 08.09.2009 року про звернення стягнення на земельну ділянку загальною площею 1,9492 га, кадастровий номер: :01:004:0027, що належить ОСОБА_1 , на користь АТ «ОТП Банк» (надійшло на виконання 28.09.2009 року, за яким було зареєстроване Черкаським районним відділом ДВС обтяження №9187125 від 27.10.2009), завершене 14.12.2011 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» - відмова стягувача від майна боржника, що підтверджується постановою про повернення виконавчого документу стягувачеві (а.с. 68, 121).

Виконавче провадження ВП №35220635 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу №4288 від 08.09.2009 року про звернення стягнення на земельну ділянку загальною площею 1,9492 га, кадастровий номер: :01:004:0027, що належить ОСОБА_1 , на користь АТ «ОТП Банк» (повторно надійшло на виконання 14.11.2012 року), завершене 27.06.2014 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 55, 70).

Крім того, постановою державного виконавця Черкаського районного відділу ДВС від 15.06.2015 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження ВП №47892007 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу №4288 від 08.09.2009 року про звернення стягнення на земельну ділянку загальною площею 1,9492 га, кадастровий номер: :01:004:0027, що належить ОСОБА_1 , на користь АТ «ОТП Банк» (повторно надійшло на виконання 11.06.2015 року), на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 71).

Відповідно до положень частини першої та другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

В судовому засіданні встановлено, що виконавчі провадження ВП №22759937, ВП №17515915, ВП №15015584, ВП №35220635 щодо боржника ОСОБА_1 (стягувач «ОТП Банк»), в яких і був накладений арешт майно боржника, в тому числі і на квартиру АДРЕСА_1 та земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 1,9492 га, кадастровий номер: :01:004:0027, закінчені ще в 2012-2014 роках, однак арешт на майно боржника ОСОБА_1 до даного часу не знятий, що чинить перешкоди останньому у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Аналогічні норми закріплені в ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Вимоги ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України передбачають, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частинами 1, 2 ст. 321, ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, а ще при тій умові, що ці порушення були поєднані з арештом нерухомого і рухомого майна, що унеможливлює вільно володіти, користуватись та розпоряджуватись ним. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Статтею ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що виконавчі провадження ВП №22759937, ВП №17515915, ВП №15015584, ВП №35220635, в яких і був накладений арешт на майно боржника ОСОБА_1 , закінчені ще 2012-2014 роках, тому суд приходить до висновку про задоволення скарги ОСОБА_1 в частині скасування арештів саме в цих виконавчих провадженнях, так як арешт майна, яке належить останньому на праві власності, порушує його законні права на розпорядження своєю власністю.

Також з матеріалів скарги вбачається, що виконавче провадження ВП №17408883 від 10.02.2010 року було відкрите на виконання ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.12.2009 року про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , і за ним було внесено відповідне обтяження до Реєстру заборон відчуження нерухомого майна (номер запису про обтяження 10036886 від 15.07.2010 року). Вказане виконавче провадження було закінчене 07.11.2012 року.

Крім того, з матеріалів скарги вбачається, що заходи забезпечення позову у справі №2-543/11, які були накладені ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.12.2009 року по цивільній справі №2-543/11 за позовом АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення заборгованості, а саме арешт квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , скасовані ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.06.2019 року, яка вступила в законну силу 01.07.2019 року. Тому підстав для подальшого обтяження, яке 15.07.2010 року було внесене до Реєстру заборон відчуження нерухомого майна за №10036886, на даний час немає.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення скарги ОСОБА_1 і в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4,12, 13, 81, 82, 89, 133, 139, 141, 259, 263, 265, 273 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст.ст. 328, 316, 317, 319, 321, 387, 391, 392, 447 ЦК України, постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 року, суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Черкаського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнити.

Скасувати:

- постанову №22759937 Придніпровського відділу ДВС про арешт майна боржника - ОСОБА_1 від 18.11.2010 року, номер запису про обтяження 13001101 зареєстровано в реєстрі 17.09.2012 року, якою накладено арешт на все нерухоме майно боржника;

- постанову №22759937 Придніпровського відділу ДВС про арешт майна боржника - ОСОБА_1 від 18.11.2010 року, номер запису про обтяження 13001115 зареєстровано в реєстрі 17.09.2012 року, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 ;

- постанову б/н Придніпровського відділу ДВС про арешт майна боржника - ОСОБА_1 від 17.02.2010 року, номер запису про обтяження 9679743 зареєстровано в реєстрі 30.03.2010 року, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 ;

- постанову АА№962640 Придніпровського відділу ДВС про арешт майна боржника - ОСОБА_1 від 02.04.2010 року, номер запису про обтяження 9700393 зареєстровано в реєстрі 07.04.2010 року, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 ;

- постанову б/н Придніпровського відділу ДВС про арешт майна боржника - ОСОБА_1 від 10.02.2010 року, номер запису про обтяження 10036886 зареєстровано в реєстрі 15.07.2010 року, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 ;

- постанову б/н Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про арешт майна боржника - ОСОБА_1 , номер запису про обтяження 9187125 зареєстровано в реєстрі 27.10.2009 року, якою накладено арешт на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 1,9492 га, кадастровий номер: :01:004:0027.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 24.02.2020 року

Головуючий: В.М. Скляренко