Справа № 700/1273/19
Провадження № 2/700/139/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року смт.Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Яценко Г.М.,

при секретарі судового засідання Сіденко Н.П.,

розглянувши відкритому у підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт. Лисянка цивільної справи №700/1273/19 провадження №2/700/139/20 за позовом ОСОБА_1 до Смільчинецької сільської ради, Лисянського району, Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Смільчинецької сільської ради, Лисянського району, Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Смільчинці, Лисянського району, Черкаської області помер ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,56 га, що знаходиться в адміністративних межах Смільчинецької сільської ради, Лисянського району, Черкаської області.

Бажаючи прийняти спадщину, позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадкового майна та про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, під час вищевказаних дій позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи, позивач вимушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 .

Позивач у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач представник Смільчинецької сільської ради, Лисянського району, Черкаської області у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене, суд вважає, що рішення у справі можливо винести при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 27.07.2015 року). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої належить земельна ділянка площею 1,56 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акта на право власності на землю серії-ЧР № 000600, виданого на підставі розпорядження Лисянської районної державної адміністрації від 04.12.2002 року №431.

Під час звернення до нотаріальної контори про прийняття спадщини у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом позивачу було відмовлено, через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, оскільки вони були втрачені, що підтверджується оголошенням у громадсько-політичній газеті «Понад Тікичем» №48 від 30.11.2019 року.

За таких обставин, позивач як спадкоємець за законом, яка фактично вступив в управління спадковим майном, вимушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 .

Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до приписів частини 1 статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб спадкоємцям).

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Статтею 131 ЗК України передбачено право громадян України набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування та інших цивільно-правових угод.

В той же час, згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при розгляді справ даної категорії, слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи.

Відповідно до п. 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004р. (із змінами, внесеними згідно з постановою ПВС України №2 від 19.03.2010р.), відповідно до ст. 1225 ЦК України і ст. 131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно зі с. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

Статтею 1268 ЦК України, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Зважаючи на наведені обставини, суд дійшов висновку, що за позивачем, слід визнати право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 392, 1262, 1268, 1270,1274, 1296 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 7, 10, 12, 259, 264 -266, 269 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Смільчинецької сільської ради, Лисянського району, Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителькою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обліку картки платників податків: НОМЕР_2 право власності на земельну ділянку, розміром 1,56 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акта на право власності на землю серії ЧР № 000600, виданого на підставі розпорядження Лисянської районної державної адміністрації від 04.12.2002 року №431, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 27.07.2015 року).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.М. Яценко