Ухвала

11 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 185/4195/19

провадження № 61-16479ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілайф.ПВ» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілайф.ПВ» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив: визнати незаконним наказ директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілайф.ПВ» (далі - ТОВ «Юнілайф.ПВ») від 08 квітня 2019 року № 25/К/ТР про припинення трудового договору, згідно з яким його було звільнено з роботи на підставі пункту 4 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України; зобов`язати відповідача поновити його на посаді комірника ТОВ «Юнілайф.ПВ»; зобов`язати відповідача сплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 53 622,50 грн; стягнути з відповідача на свою користь 8 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов задоволено частково. Визнано незаконним наказ від 08 квітня 2019 року № 25/К/ТР про звільнення ОСОБА_1 з посади комірника відділу закупівель та логістики ТОВ «Юнілайф.ПВ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді комірника відділу закупівель та логістики ТОВ «Юнілайф.ПВ». Стягнуто з ТОВ «Юнілайф.ПВ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 квітня 2019 року по день ухвалення рішення (15 жовтня 2020 року) в розмірі 84 553,80 грн, без утримання з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів. Стягнуто з ТОВ «Юнілайф.ПВ» на користь ОСОБА_1 1 000 грн на відшкодування моральної шкоди. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та присудження виплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

05 листопада 2020 року ТОВ «Юнілайф.ПВ» подало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2020 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень ТОВ «Юнілайф.ПВ» вказало, що апеляційний суд не врахував правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегій Касаційного цивільного суду від 20 серпня 2018 року у справі № 757/19969/16-ц, від 17 грудня 2019 року у справі № 685/1663/17, від 05 лютого 2020 року у справі № 753/17720/18, від 24 червня 2020 року у справі № 266/2636/17, від 15 жовтня 2020 року у справі № 183/7617/18.

Касаційна скарга подана у встановлений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

ТОВ «Юнілайф.ПВ» заявило клопотання про зупинення дії постанови Дніпровського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення дії судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для такого зупинення, підтверджені певними доказами. Вирішуючи питання про зупинення дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Заявивши клопотання про зупинення дії постанови Дніпровського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року ТОВ «Юнілайф.ПВ» не навело підстав і аргументів та не надало доказів, які свідчили б про існування об`єктивної необхідності в такому зупиненні. Сама по собі незгода заявника з оскаржуваним судовим рішенням не є підставою для зупинення його дії на час перегляду справи в касаційному порядку.

Враховуючи, що заявником не наведено обґрунтування на підтвердження обставин, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію судового рішення, в задоволенні клопотання необхідно відмовити. У таких висновках визначальними є правила статей 12 та 13 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілайф.ПВ» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року.

Витребувати з Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу № 185/4195/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілайф.ПВ» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Відмовити в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілайф.ПВ» про зупинення дії постанови Дніпровського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 11 грудня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

М. Ю. Тітов