Справа № 185/5531/20
Провадження № 2/185/3189/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 листопада 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Мерцалової Н.В., представника позивача адвоката Суботіної Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на нерухоме майно

В С Т А Н О В И В

Позивачі звернулись до суду з позовом, у якому просять визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 68,8 кв.м., житловою площею 41,1 кв.м., укладений 06.10.1998 року між Відкритим акціонерним товариством «Павлоградська будівельно-монтажна фірма «Домобудівник», від імені якої діяв ВАТ «Павлограджилбуд» на підставі договору-доручення № 170298/1 від 17.02.1998 року в особі начальника ЖКО ВАТ «Павлограджилбуд» ОСОБА_5 і позивачами, зареєстрований на Павлоградський товарній біржі за № 10/08ф-НД від 06.10.1998 року, визнати за кожним із них право власності на ј частку квартири АДРЕСА_1 . Також позивачі просять визнати поважною причину пропуску ними строку позовної давності і відновити їм строк для звернення до суду.

В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що 03.10.1998 року між Відкритим акціонерним товариством «Павлоградська будівельно-монтажна фірма «Домобудівник», від імені якої діяв ВАТ «Павлограджилбуд» на підставі договору-доручення № 170298/1 від 17.02.1998 року в особі начальника ЖКО ВАТ «Павлограджилбуд» ОСОБА_5 і ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені та як законний представник двох неповнолітніх на той час дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , було укладено договір купівлі-продажу трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 68,8 кв.м., житловою площею 41, 1 кв.м.

Ця квартира належала продавцю на підставі рішення виконкому Павлоградської міської Ради народних депутатів за № 322 від 23.04.1998 року і реєстраційного свідоцтва Павлоградського МБТІ за № 3-89 від 29.04.1998 року.

Укладений між ними договір купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований Павлоградською товарною біржею 06.10.1998 року за реєстраційним номером 10/08ф-НД.

Сторонами за цим договором купівлі-продажу нерухомого майна було дотримано всіх істотних умов договору купівлі-продажу, продавець передав нерухоме майно покупцю, а позивачі, як покупці, прийняли його у власність, сплативши за нього обумовлену договором суму, вселилася в квартиру і зареєстрували своє місце проживання. Крім того, позивачі зареєстрували своє право власності і виготовили технічний паспорт на вказану квартиру.

Але сторони не звернулись до нотаріуса, щоб нотаріально посвідчити зазначений договір купівлі-продажу нерухомого майна в зв`язку з тим, що на час його укладення та передання майна у власність позивачів діяли норми Закону України «Про товарну біржу», стаття 15 якого не передбачала нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованих на товарній біржі.

В січні 2020 року позивачі звернулись до нотаріуса з приводу реалізації свого права власності, яке передбачає в тому числі розпорядження власністю, їм було повідомлено про неможливість реалізації цього права у зв`язку з неналежним оформленням зазначеного вище договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме відсутністю нотаріального посвідчення цього договору. На даний час неможливо здійснити його нотаріальне посвідчення неможливо, оскільки ані юридичної особи, яка була продавцем за цим договором, ані її правонаступника, не існує. Діяльність Павлоградської товарної біржі також припинена.

Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`яввся, надав суду заяву , в якій просив справу розглядати без його участі, у вирішенні справи поклався на розсуд суду.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

03.10.1998 року між Відкритим акціонерним товариством «Павлоградська будівельно-монтажна фірма «Домобудівник», від імені якої діяв ВАТ «Павлограджилбуд» на підставі договору-доручення № 170298/1 від 17.02.1998 року в особі начальника ЖКО ВАТ «Павлограджилбуд» ОСОБА_5 і ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені та як законний представник неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна - трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 68,8 кв.м., житловою площею 41, 1 кв.м. Договір купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований Павлоградською товарною біржею 06.10.1998 року за реєстраційним номером 10/08ф-НД.

Ця квартира належала продавцю на підставі рішення виконкому Павлоградської міської Ради народних депутатів за № 322 від 23.04.1998 року і реєстраційного свідоцтва Павлоградського МБТІ за № 3-89 від 29.04.1998 року.

Право власності на вказану квартиру було зареєстровано Колективним підприємством «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» 16.10.1998 року, про що було на договорі міститься відповідний запис.

Колективним підприємством «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» 25.11.1998 року було виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстровий номер 10-15-211, в якому позивачі зазначені власниками квартири на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 06.10.1998 року Павлоградською товарною біржею 10/08 НД.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 62978659 від 07.07.2016 року право спільної сумісної власності позивачів на вказану квартиру було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.07.2016 року за реєстраційним номером 24 приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Іщиком М.В.

Як зазначили позивачі, в січні 2020 року при зверненні до нотаріальних органів з приводу реалізації свого права власності, яке передбачає в тому числі розпорядження власністю, їм було повідомлено про неможливість реалізації цього права у зв`язку з неналежним оформленням зазначеного вище договору купівлі-продажу нерухомого майна. На даний час неможливо здійснити нотаріальне посвідчення цього договору, оскільки юридичної особи, яка була продавцем за цим договором, або правонаступника, не існує. Згідно з інформацією з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань діяльність Павлоградської товарної біржі припинена.

Відповідно до ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Так як правовідносини за цим позовом виникли до набуття законної сили нового Цивільного Кодексу України, тобто до 01 січня 2004 року, слід керуватись нормами Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року.

Відповідно до ст. 227 Цивільного кодексу України від 18.07. 1963 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Згідно до ст. 47 Цивільного кодексу України від 18.07.1963 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

З огляду на частин 2, 4 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Тобто на час укладення спірного договору купівлі-продажу до 01 січня 2004 року зареєстровані на біржах договори про відчуження нерухомого майна, нотаріальному посвідченню не підлягають і є дійсними по формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 Цивільного кодексу України від 18.07.1963 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно зі ст. 122 Цивільного кодексу України від 18.07.1963 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам и іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

За ч. 1 ст. 115 Цивільного кодексу України від 18.07.1963 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) кожний з учасників спільної часткової власності має право вимагати виділу своєї частки з спільного майна.

На підставі ст. 76 Цивільного Кодексу України від 18.07.1963 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) перебіг терміну позовної давності починається з моменту, коли особа довідалась, чи повинна була довідатися про порушення свого права. Оскільки позивачам стало відомо про неналежне оформлення договору купівлі-продажу нерухомого майна тільки з моменту їх звернення до нотаріальних органів в січні 2020 року з питання отримання консультації з приводу реалізації своїх прав, як власників цього нерухомого майна, саме з цього часу починається перебіг терміну позовної давності.

Ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 68,8 кв.м., житловою площею 41, 1 кв.м., укладений 06.10.1998 року між Відкритим акціонерним товариством «Павлоградська будівельно-монтажна фірма «Домобудівник», від імені якої діяв ВАТ «Павлограджилбуд» на підставі договору-доручення № 170298/1 від 17.02.1998 року в особі начальника ЖКО ВАТ «Павлограджилбуд» ОСОБА_5 і ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені та як законний представник неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстрований на Павлоградський товарній біржі 06.10.1998 року за реєстровим номером 10/08ф-НД.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на ј частку трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 68,8 кв.м., житловою площею 41, 1 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на ј частку трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 68,8 кв.м., житловою площею 41, 1 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на ј частку трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 68,8 кв.м., житловою площею 41, 1 кв.м.

Визнати за ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на ј частку трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 68,8 кв.м., житловою площею 41, 1 кв.м.

Судові витрати по справі залишити за позивачами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: В. О. Головін