Справа № 323/3200/18
Провадження № 2/323/41/20
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

17.02.2020 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

головоючого судді Смоковича М.В.,

при секретарі судового засідання Безштанківській О.Д.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Галушко Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

17.10.2018 року позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області про визначення місця проживання неповнолітніх дітей.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 17.02.2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 14.08.2018 року, після чого почали жити окремо. Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Питання про розлучення нею було ініційовано у липні 2018 року та подано відповідну позовну заяву до суду. У зв`язку з суперечками щодо місця проживання дітей вона звернулася до органу опіки та піклування і висновком ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 12.07.2018 року тимчасово до рішення суду про розлучення визначено місце проживання їхніх дітей разом з батьком - відповідачем по справі. З набуттям чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, питання щодо визначення місця проживання малолітніх дітей не вирішено. До розірвання шлюбу вся родина проживала за адресою: АДРЕСА_1 . За цією ж адресою діти проживають з відповідачем й дотепер. Вона була змушена залишити це місце мешкання через постійні сварки та нарікання з боку колишнього чоловіка - ОСОБА_2 . Це було зроблено з тією метою, щоб не травмувати дітей щоденними конфліктами між батьками, вимушеними свідками яких вони були. Вважає, що дітям краще проживати з нею. Вона як мати здатна створити обстановку любові, поваги, взаєморозуміння, оскільки це вкрай необхідно синам у їхньому віці. Вона утримує домашнє господарство, пасіку, забезпечена житлом та продуктами харчування у повному обсязі. За весь час проживання з дітьми вона контролювала стан навчання у школі, підтримувала з вчителями постійний зв`язок, вчасно реагувала на зауваження, відвідувала із синами бібліотеку тощо. Будь-яких виняткових обставин, які б унеможливлювали сумісне з дітьми проживання, не існує. При цьому вона жодним чином не зменшую ролі батька у вихованні дітей. Вони з колишнім чоловіком проживають на одній вулиці. У будь-який вільний час сини могли б відвідувати батька, спілкуватися, проводити разом дозвілля. За час проживання синів з батьком, не дивлячись на мої намагання спілкуватися, діти дещо віддалилися від неї, проте вважає, що своєю материнською любов`ю, ласкою та терплячістю зможе повернути їхні теплі сімейні стосунки.

Враховуючи вищенаведене, позивач просить суд визнати місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

29.10.2018 року ухвалою судді Оріхівського районного суду Запорізької області Щербань Л.С. було відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

27.11.2018 року ухвалою судді Оріхівського районного суду Запорізької області Щербань Л.С. було закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

22.03.2019 року до канцелярії суду надійшла заява від позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом встановлення днів та годин побачень з малолітніми дітьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

26.03.2019 року до канцелярії суду надійшло клопотання від позивача ОСОБА_1 про призначення судово-психологічної експертизи.

У зв`язку з прийняттям заяви судді Щербань Л.С. про відставку, на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 26.03.2019 року № 930/0/15-19 "Про звільнення ОСОБА_6 з посади судді Оріхівського районного суду Запорізької області у відставку" та на підставі наказу голови Оріхівського районного суду Запорізької області "Про відрахування судді Щербань Л.С. зі складу Оріхівського районного суду Запорізької області" від 01.04.2019 року № 1-ос, 02.04.2019 року дана цивільна справа була передана на повторний автоматизований розподіл, яким головуючим суддею визначено суддю Смоковича М.В.

Ухвалою суду від 03.04.2019 року дану справу суддею Смоковичем М.В. було прийнято до свого провадження та призначено справу до судового розгляду на 19.04.2019 року.

04.04.2019 року до канцелярії суду від представника позивача - адвоката Ілієнко І.С. надійшала заява про залишення без розгляду заяви про забезпечення позову, яку ухвалою суду від 04.04.2019 року було задоволено і заяву про забезпечення позову у даній справві залишено без розгляду.

Ухвалою суду від 19.04.2019 року було вирішено питання про перехід до розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження починаяючи зі стадії підготовчого провадження та призначено підготовче судове засідання.

06.05.2019 року до канцелярії суду від представника позивача - адвоката Ілієнко І.С. надійшло клопотання про виклик свідків.

Ухвалою суду від 11.05.2019 року зазначене вище клопотання задоволено; підготовче провадження у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 06.09.2019 року за клопотанням позивача ОСОБА_1 було призначено судово-психологічну експертизу; провадження у справі зупинено.

16.12.2019 року до канцелярії суду надійшли висновки судово-психологічного експерта №№ 519, 520, 521, 522 від 19.11.2019 року.

Ухвалою суду 17.12.2019 року було відновлено провадження у даній справі та призначено судове засідання на 20.01.2020 року, яке було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача.

Як протягом всього судового розгляду даної справи, так і у судовому засіданні, яке відбувалося 17.02.2020 року, позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, які зазначені у позовній заяві. Також зазначила, що не заперечує проти проведення сьогоднішнього судового засідання без її представника - адвоката Ілієнко І.С.

Представник відповідача - адвокат Ілієнко І.С. у сьогоднішнє судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Під час всього судового розгляду даної справи представник позивача позовні вимоги підтримувала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, які зазначені у позовній заяві.

Як протягом всього судового розгляду даної справи, так і у судовому засіданні, яке відбувалося 17.02.2020 року, відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог заперечував та просив в їх задоволенні відмовити, обгрунтовуючи це тим, що ним створені усі умови для виховання їх спільних з позивачем дітей. Також пояснив, що з дітьми у нього дуже добрі відносини, він постійно допомагає їм з навчанням. Дійсно, школу, де навчаються діти він відвідує рідко, що пов`язано з його роботою. Діти бажають проживати разом з ним та в них є певні образи на матір - позивача по справі. Відзиву на позовну заяву відповідачем до суду не надано.

Представник третьої особи - виконавчого комітету Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області Галушко Н.Г. проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Допитана у судовому засіданні, яке відбувалося 19.06.2019 року свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона є донькою позивачки від першого шлюбу. Даною ситуацією, яка наразі склалася у її матері, вона досконально не володіє, так як проживає на значній відстані від с. Мала Токмачка, а саме у м. Києві. Зазначила, що її зведеним братам краще буде проживати разом позивачем, так як вважає її турботливою матір`ю. Також пояснила, що у будинку, в якому на даний момент проживає позивач, створені усі умови для проживання її дітей.

Допитана у судовому засіданні, яке відбувалося 03.09.2019 року свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона працює вчителем у КЗ «Малотокмачанська ЗОШ І-ІІІ ст.» Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області та є класний керівником ОСОБА_3 . Навчання ОСОБА_3 після того, як він почав проживати разом з батьком дещо погіршилося. Батька бачила одного разу, коли останній приходив на розмову до директора школи. З приводу успішкості у навчанні та поведінкою ОСОБА_3 більше цікавилася мати, яка приходила до школи та спілкувалася з нею у телефонному режимі. З приводу зовнішнього вигляду ОСОБА_3 жодних нарікань у неї не має та останній забеззпечений усім необхідним для навчання.

Допитана у судовому засіданні, яке відбувалося 03.09.2019 року свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона працює вчителем у КЗ «Малотокмачанська ЗОШ І-ІІІ ст.» Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області та з першого по четвертий клас була класним керівником ОСОБА_12 . З першого по третій клас, коли ОСОБА_4 проживав разом з батьком і матір`ю, у нього були більш кращі успіхи у навчанні, а ніж після того, як він почав проживати разом з батьком. Під час четвертого року навчання ОСОБА_4 були випадки не виконання останнім домашнього завдання. Батька, за весь час коли вона була класним керівником ОСОБА_4 , вона бачила два рази, коли останній приходив на розмову до директора школи та коли приходив до неї з приводу надання дозволу сину відвідувати магазин у навчальний період, який знаходиться поза межами школи. З нею, як класним керівником, батько у телефонному режимі зв`язок не підтримував. Про успішність та поведінку ОСОБА_4 більше цікавилась мати ОСОБА_1 , яка приходила до школи, спілкувалася з нею по телефону. Також пояснила, що жодних зауважень до зовнішнього вигляду ОСОБА_4 у неї не має, він завжди був у чистому та випрасованому одязі, забезпечений усім необхідним.

Допитаний, у відповідності до ч. 1 ст.232 ЦПК України (в присутності представника органу опіки та піклування - Галушко Н.Г. та представника у справах дітей - ОСОБА_14 ) малолітній ОСОБА_3 суду пояснив, що бажає проживати разом з батьком, з матір`ю проживати категорично відмовляється, пояснюючи це тим, що в нього до матері є образи, які ще виникли, коли мати проживала разом з ними. Також ним були наведені певні приклади, коли мати до них з братом погано відносилася: виставляла їх з братом роздітими на мороз, закривала у погребі (дані факти були наслідком їх бійки з молодшим братом), а також через материні борги у них забрали ноутбук. Крім цього пояснив, що з матір`ю він інколи спілкується, вони разом їздили відпочивати на море та остання давала кошти на придбання шкільного приладдя.

Допитаний, у відповідності до ч. 1 ст.232 ЦПК України (в присутності представника органу опіки та піклування - Галушко Н.Г. та представника у справах дітей - ОСОБА_14 ) малолітній ОСОБА_4 суду пояснив, що бажає проживати разом з батьком. Також підтвердив ті покази, які надавав його брат ОСОБА_3 з приводу поганого відношення матері до них під час їхнього спілного проживання, про поїзду на море та з приводу виділення коштів на придбання шкільного приладдя.

Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, відповідача, представника третьої особи, допитавши свідків, заслухавши пояснення дітей позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 17.02.2006 року між позивачем - ОСОБА_1 та відповідачем - ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 07, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджуються свідоцтвом про народження, виданого 10.08.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 29, серії НОМЕР_2 від 10.08.2006 року, (а.с. 9) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджуються свідоцтвом про народження, виданого 06.11.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 180, серії НОМЕР_3 .

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 14.08.2018 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано.

Як встановлено в судовому засіданні та не оспорювалось сторонами, на теперішній час ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з батьком, ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до висновку ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 28.08.2019 року рада опіки та піклування вважає за доцільне проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та запропоновано виконавчому комітету Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області на своєму наступному засіданні, керуючись ст.ст. 164, 165 СК України, затвердити даний висновок ради опіки та піклування, як дорадчого органу сільської ради (а.с. 178).

При прийнятті даного висновку радою опіки та піклування був врахований акт обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 від 27.08.2019 року, яким встановлено, що у ОСОБА_1 створені належні умови, які відповідають санітарно-гігієнічним вимогам для проживання неповнолітніх дітей (а.с. 182) та акт обстеження житлово-побутових ОСОБА_2 від 27.08.2019 року, відповідно до якого останній спілкуватись категорично відмовився і не впустив комісію до помешкання (а.с. 181).

Рішенням виконавчого комітету Малатокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 29.08.2019 року № 88 було затверджено висновок засідання ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Малатокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 28.08.2019 року (а.с. 179).

Однак, на переконання суду, даний висновок є недостатньо обгрунтованим, так як під час його прийняття були досліджені лише житлово-побутові умови матері - ОСОБА_1 , тоді як житлово-побутові умови батька - ОСОБА_2 не досліджувалися з приводу, як зазначено у акті обстеження житлово-побутових ОСОБА_2 від 27.08.2019 року, категоричної відмови останнього від спілкування та не допуском комісії до його помешкання, однак причин з яких відповідач відмовився від спілкування з членами комісії в даному акті не зазначено. Тоді як під час судового засідання відповідач пояснив, що не пустив членів комісії до свого помешкання з тих причин, що останні не ввічливо себе поводили, що жодним чином не спростовано представником третьої особи - Галушко Н.Г. , яка була присутня як член комісії при обстеженні житлово-побутових умов останнього. Більш того, окрім зазначених вище актів радою опіки та піклування жодних інших документів не досліджувалося, батько - ОСОБА_2 та мати - ОСОБА_1 для надання пояснень не запрошувалися, думка дітей, які досягли того віку коли взмозі сформулювати свою думку з приводу того з ким вони бажають проживати, не запитувалася, що підтверджується протоколом № 10 засідання ради опіки та піклування при Малотокмачанській сільській раді Оріхівського району Запорізької області. Таким чином, суд не погоджується з даним висновком ради опіки та піклування, а тому не бере його до уваги при винесенні даного рішення.

Крім цього, судом приймається до уваги при винесенні рішення у даній справі Акт обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_2 від 20.11.2018 року, відповідно до якого умови проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовільні та відповідають санітарно-гігієнічним вимогам. Більш того, суд зазначає, що питання з приводу незадовільних житлово-побутових умов відповідача позивачем не порушувалося, хоча у судових засіданнях, при наданні останньою пояснень, зазначала, що інколи бувала вдома за місцем проживання дітей.

Відповідно до педагогічної характеритики на ОСОБА_3 від 23.08.2019 року, яка підписана директором КЗ «Малотокмачанська ЗОШ І-ІІІ ст.» Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області Гамовим О.Г. та класним керівником ОСОБА_8 в даний період проживає з татом ОСОБА_2 . Навчальні досягнення ОСОБА_3 переважно початкового рівня. Домашнє завдання виконує частково і не систематично. Відсутня вимогливість до себе. Байдужий до результатів навчальної діяльності. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Був обраний лаборантом класу. З однолітками іноді бувають конфлікти, в результаті яких виникають бійки. ОСОБА_3 має проблеми з дисципліною, відвідує школу постійно, відсутність без поважних причин не зафіксовано. ОСОБА_3 веселий та товариський. Має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Зауважень до зовнішнього вигляду учня не було. Шкільна та спортивна форма завжди в належному стані. ОСОБА_3 забезпечений шкільними підручниками та приладдям. 08.04.2019 року, ОСОБА_2 з`являвся до школи і спілкувався з директором школи ОСОБА_20 . Батько зв`язок в телефонному режимі з класним керівником не підтримує. Мати неодноразово приходила до школи з метою співбесіди про успішність та поведінку сина в школі, а також, підтримує телефонний зв`язок з класним керівником (а.с. 184).

Відповідно до педагогічної характеритики на ОСОБА_4 від 23.08.2019 року, яка підписана директором КЗ «Малотокмачанська ЗОШ І-ІІІ ст.» Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області Гамовим О.Г. та класним керівником ОСОБА_11 . Доля ОСОБА_4 в даний період проживає з татом ОСОБА_2 . Учень навчається на середньому рівні навчальних досягнень. Не завжди виконує домашні завдання, або виконує частково. Навчається не в повну міру своїх сил, потребує постійного контролю. Зарекомендував себе як працелюбний учень. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно (має доручення - лаборант класу). З однолітками має товариські стосунки, хоча іноді бувають конфлікти; допускає порушення дисципліни. Зауважень щодо зовнішнього вигляду учня не було. Шкільна та спортивна форма завжди в належному вигляді. ОСОБА_4 забезпечений шкільними підручника та приладдям. Хлопець захоплюється спортом, відвідує заняття секції дзюдо. 11.09.2018 року батько, ОСОБА_2 , спілкувався з класним керівником, ОСОБА_11 , з причини дозволу відвідування учнем магазину в навчальний період, який знаходиться поза межами школи, а також 08.04.2019 року спілкувався з директором школи ОСОБА_20 . Батько зв`язок з класним керівником в телефонному режимі не підтримує. Мати, ОСОБА_1 , неодноразово з`являлася до школи та телефонує класному керівнику з метою співбесіди про успішність та поведінку сина в школі (а.с. 183).

Знідно наданих, на виконання ухвали суду від 06.09.2019 року, висновків судово-психологічного експерта №№ 519, 520, 521, 522 від 19.11.2019 року (а.с. 201-227) жодних негативних рис у поведінці позивача та відповідача, які б могли суттєво призвести до негативних наслідків при вихованні останніми їх дітей, психологом не виявлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання дітей суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

В силу ч. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 р., в усiх дiях щодо дiтей, незалежно вiд того, здiйснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соцiального забезпечення, судами, адмiнiстративними чи законодавчими органами, першочергова увага придiляється якнайкращому забезпеченню iнтересiв дитини.

В силу ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. ст. 8, 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини.

Поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Тим більш, що ОСОБА_2 не заперечує проти спілкування дітей з матір`ю та будинки, у яких наразі проживають позивач та відповідач, знаходяться у одному населенному пункті, на одній вулиці, неподалік один від одного.

Крім того, сімейне законодавство не виключає визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком незалежно від віку дитини, якщо маються обставини, з яких дитині краще проживати з батьком ніж з матір`ю.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст. 141 СК України).

За нормами ст. 150 СК України виховання дитини, піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя є обов`язком батьків.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст. 155 СК України).

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ч. ч. 1-3 ст. 157 СК України).

Згідно ст. 18 Конвенції «Про права дитини», яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ст. 18 Конвенції «Про права дитини»).

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 „Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України", вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

З огляду на викладене, з метою захисту прав та інтересів малолітніх дітей, беручи до уваги, що батьки є рівними в своїх характеристиках та можливостях догляду за дітьми, вік дітей, стан здоров`я та інші обставини, бажання самих дітей проживати разом з батьком, враховуючи, що батько спроможний надати дітям належний рівень виховання, постійного піклування та розвитку, має належні житлово-побутові умови, належним чином відноситься до виконання своїх батьківських обов`язків, забезпечений житлом, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, а дітей необхідно залишити проживати разом з батьком.

Крім цього суд зазначає, що відмовляючи у задоволенні позову в частині місця проживання старшого сина сторін - ОСОБА_3 , суд виходив також із того, що він на момент винесення рішення досяг віку чотирнадцяти років та у відповідності до вимог ч. 3 ст. 160 СК України вправі сам вирішувати з ким із батьків він хоче наразі проживати.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області про визначення місця проживання неповнолітніх дітей - відмовити у повному обсязі.

Повний текст рішення виготовлений 27.02.2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі, якщо в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення .

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області М.В. Смокович