Справа № 946/8062/19
Провадження № 2/946/244/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого - судді Баннікової Н.В.,
при секретарі - Кузьменко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності, -
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ізмаїльської міської ради Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що доводиться позивачу батьком. Рішенням суду встановлено факт постійного проживання його разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнано за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . Після смерті останньої відкрилась спадщина на спадкове майно, до якої входить Ѕ частка кватири АДРЕСА_1 , із яких 1/3 частка належна спадкодавцю особисто на підставі свідоцтва про право власності, а 1/6 частка, яку спадкодавець фактично прийняла, але юридично не оформила своїх спадкових прав після ОСОБА_2 . Зазначає, що він доглядав як батька, так і маму ОСОБА_4 , як він її називав, вели спільне господарство, були пов`язані взаємними правами та обов`язками, та відносини, які склались між ними є сімейними, як між матір`ю та сином, отже він має повне право на спадкування за законом як спадкодавець четвертої черги після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зв`язку з вищевикладеним, просить встановити факт постійного проживання його разом з ОСОБА_3 в якості члена сім`ї, починаючи з 2012 року по день смерті спадкодавця та визнати за ним право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 .
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідач до судового засідання про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні суду показав, що дійсно ОСОБА_6 мешкав разом із померлою ОСОБА_7 , разом проживали більше п`яти років, за адресою по АДРЕСА_2 .
Заслухавши позивача та його представника, свідка ОСОБА_5 , вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 29 серпня 2018 року.
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданий Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 01.04.2019 року.
Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 06.03.1972 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі.
Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.06.2019 року встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з спадкодавцем ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 та визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька право власності спадщину.

Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Після смерті ОСОБА_3 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка квартири за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується технічним паспортом на квартиру, а також свідоцтвом про право особистої власності на майно № НОМЕР_3 від 26.11.1997 року.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 55727486 від 04.04.2019 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гончаровою О.С., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 - відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Чоловіка, який пережив померлу, немає.

Спадкоємцем за законом четвертої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 є:

- ОСОБА_6 .

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У судовому засіданні встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_4 , на час відкриття спадщини, що підтверджено показаннями допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 , який зазначив, що ОСОБА_1 , проживав разом із спадкодавцем - ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , з 2012 р. по день її смерті -30.03.2019 року.

Враховуючи викладене, позивач вважається таким, що прийняв спадщину, після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Гончарової О.С. № 360/02-14 від 04.10.2019 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що факт проживання спадкоємця зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини може бути підтверджено тільки судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1261, 1268, 1270 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 11 листопада 1997 року, ІПН НОМЕР_5 , місце реєстрації фізичної особи: АДРЕСА_3 ) разом з ОСОБА_3 в якості члена сім`ї, починаючи з 2012 року по день смерті спадкодавця, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_7 року за адресою: АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 11 листопада 1997 року, ІПН НОМЕР_5 , місце реєстрації фізичної особи: АДРЕСА_3 ), в порядку спадкування за законом право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Н.В.Баннікова