Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4801/19 Головуючий у 1-й інст. Рожкова О. С.
Категорія 59 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Григорусь Н.Й. Борисюка Р.М. при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №296/4801/19

за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "ЖИТОМИРГАЗ" про визнання дій протиправними, зобов`язання встановити газовий лічильник

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Житомиргаз»

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 10 грудня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Рожкової О.С. у м.Житомир,

встановив:

17.05.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання дії відповідача неправомірними та зобов`язати відповідача встановити у квартирі АДРЕСА_1 безкоштовний лічильник за рахунок відповідача з цільовим призначенням для приготування їжі, стягнути з відповідача на його користь компенсацію у відповідності до вимог ч.2 ст. 138 ЦПК України у розмірі 556 грн. 40 коп.

В обґрунтування позову зазначив, що є власником квартири АДРЕСА_1 . За вказаною адресою газ використовується виключно для приготування їжі. На його звернення про встановлення безкоштовного лічильника у 2017 році та послідуючих роках отримав від відповідача відмови. Вважає, що порушені його права споживача, передбачені Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 10 грудня 2019 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "ЖИТОМИРГАЗ" по невстановленню в квартирі АДРЕСА_1 індивідуального газового лічильника для приготування їжі. Зобов`язано Акціонерне товариство "Оператор газорозподільних систем "ЖИТОМИРГАЗ" за свій рахунок здійснити встановлення в квартирі АДРЕСА_1 індивідуального газового лічильника для приготування їжі ОСОБА_1 у строк до 01 січня 2021 року. В решті вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі АТ «Оператор газорозподільних систем «Житомиргаз» просить скасувати рішення в частині задоволення позову і ухвалити нове рішення про відмову в позові. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідно Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання на умовах використання загально будинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №620 від 16.05.2002, Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» від 09.04.2015 передбачено встановлення індивідуального лічильника газу для приготування їжі в окремих квартирах за рахунок споживачів газу, а встановлення будинкового вузла обліку розподілу спожитих об`ємів природного газу за рахунок АТ «Житомиргаз». За наявності загальнобудинкового лічильника відсутні підстави для встановлення індивідуального лічильника, оскільки комерційний облік газу вже здійснюється. Визначений законом строк для встановлення індивідуальних лічильників 01.01.2021 року на день ухвалення рішення ще не сплинув, черговість безкоштовного встановлення лічильників законом не врегульована. Суд застосував правовий висновок Верховного суду, який зроблений за обставин, які не є тотожними обставинам даної справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , балансоутримувачем зазначеного будинку є КП «ВЖРЕП №5» Житомирської міської ради (а.с.7-10). Позивач є споживачем послуг з газопостачання.

19.03.2019 позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про встановлення індивідуальних приладів обліку газу (лічильників) для приготування їжі (а.с.10).

Листом від 03.04.2019 ПАТ «Житомиргаз», посилаючись на положення Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», відмовило в задоволенні заяви (а.с.11).

На попередні звернення позивача відповідач 19.06.2017 та 25.11.2017 надав відповіді, у яких зазначив, що з 01.03.2017 в будинку АДРЕСА_2 введено в експлуатацію будинковий вузол обліку газу і процедура нарахувань та розподіл обсягів між споживачами у разі використання загальнобудинкових вузлів обліку природного газу здійснюється відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів № 620 від 16.05.2002 (а.с.12,13).

Згідно з частиною першою ст.5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

Частиною 1 ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» встановлено обов`язок суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі до 01 січня 2018 року, а в редакції Закону № 2260-VIII від 21.12.2017 - до 1 січня 2021 року.

Відповідно до глави 1 розділу 1 Кодексу ГРС Оператор ГРМ - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Установлено, що ПАТ «Житомиргаз», правонаступником якого є АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз», є оператором ГРМ.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.

Суд першої інстанції зробив правильний висновок, що вимоги статті Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» вищу юридичну силу, ніж рішення Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Ці вимоги зобов`язують відповідача забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах, в яких газ використовується тільки для приготування їжі, - до 01 січня 2021 року.

Відмова відповідача встановити позивачу індивідуальний лічильник суперечить вимогам законодавства, порушує права позивачів. З урахуванням вимог статті 5 Закону N 1023-XII, статті 2 Закону N1875-IV волевиявлення позивача на встановлення індивідуальних лічильників газу не може бути порушеним.

Висновок суду першої інстанції про те, що задоволення вимог позивача буде відповідати зазначеній державній політиці у сфері житлово-комунальних послуг, забезпечить раціональне використання ресурсів та рівні можливості для позивача з отримання послуги по газопостачанню; встановлення позивачу індивідуального лічильника забезпечить оплату саме того об`єму газу, який ним спожитий, що буде відповідати такому завданню цивільного законодавства, як справедливість, є правильним.

Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду України від 07.11.2018 року у справі №214/2435/17. Та обставина, що у зазначеній справі позивачі, які є споживачами природного газу, відмовились від встановлення загальнобудинкового лічильника, не впливає на підстави і порядок застосування положень ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Визначена в рішенні дата, до якої відповідач повинен забезпечити права споживача, співпадає із датою, встановленою законом.

Як передбачено ч.2 ст.2 . Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», з метою забезпечення комерційного обліку природного газу для населення суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, оснащують споживачів природного газу - фізичних осіб (населення) індивідуальними лічильниками газу. Цей обов`язок жодним чином не пов`язаний з наявністю або відсутністю у будинку загальнобудинкового лічильнику газу.

Рішення суду у справах №296/6536/17-ц, № 296/8199/17 не мають преюдиційного значення для вирішення даної справи, оскільки встановлені ними обставини не стосуються предмета доказування у даній справі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Житомиргаз» залишити без задоволення, арішення Корольовського районного суду м.Житомира від 10 грудня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: