Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/2307/19
Провадження № 2/433/221/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2020 року

Троїцький районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Суського О.І.,

за участю секретаря судового засідання Кіян А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

До Троїцького районного суду Луганської області із відповідним позовом звернувся позивач, який в обґрунтування своїх вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), площею 9,53 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Шлях до комунізму», право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_7, виданим на підставі рішення Троїцької РДА від 11.01.1997 року №7. Померлою за життя заповіту складено не було. Позивач - єдиний спадкоємець за законом майна померлої, він реалізував своє право спадкоємця за законом земельної ділянки, виділеної з вищевказаного сертифікату площею 8,2322 га ріллі, яка розташована на землях Розпасіївської сільської ради, про що державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом. В зв`язку з відсутністю оригіналу земельного сертифікату, на час видачі вказаного свідоцтва, питання про спадкування права на земельну частку (пай) вирішено не було. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), площею 9,51 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Шлях до комунізму», право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_8, виданим на підставі рішення Троїцької РДА від 11.01.1997 року №7. Після смерті батька право на спадщину оформила мати позивача ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і право на земельну частку (пай) було передано їй, про що зроблено відповідний запис на сертифікаті на право на земельну частку (пай) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. На даний час позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину на недооформлені пасовища та сіножатті у розмірі, згідно технічної документації, оскільки оригінали вищезазначених сертифікатів втрачено, в зв`язку з чим, просить суд визнати за ним право власності на зазначене вище спадкове майно.

В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, надав заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив справу розглядати без участі представника селищної ради.

Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено наступне.

Факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис №09 від 20 червня 2012 року (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_2 залишилася неприйнятою спадщина - земельна частка (пай) у землях колишнього КСП «Шлях до комунізму», село Розпасіївка Троїцького району Луганської області, право власності посвідчене сертифікатом на земельну частку (пай) серії НОМЕР_7, виданого на підставі рішення Троїцької РДА №7 від 11 січня 1997 року на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 11) та земельна частка (пай) у землях колишнього КСП «Шлях до комунізму», село Розпасіївка Троїцького району Луганської області, право власності посвідчене сертифікатом на земельну частку (пай) серії НОМЕР_8, виданого на підставі рішення Троїцької РДА №7 від 11 січня 1997 року на ім`я ОСОБА_3 , право на земельну частку (пай) було передано ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину АЕЕ №212894 від 27.11.2001 року (а.с.12-13).

Позивач ОСОБА_1 реалізував своє право спадкоємця за законом першої черги після смерті ОСОБА_2 , а саме отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 10.07.2013 року на земельну ділянку № НОМЕР_4 , площею 8,23 га, що належала померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 083172 та свідоцтво про право на спадщину за законом від 10.07.2013 року на земельну ділянку № НОМЕР_5 , площею 6,9047 га, що належала померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 083173 (а.с.14-17).

Зазначене також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №59166613 від 27.01.2020 року та копією спадкової справи (а.с.48-60).

Позивач зазначає, що оригінал сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_7 та оригінал сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_8, були втрачені, в зв`язку з чим, позивач не може оформити спадщину в нотаріальному порядку.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року .

Згідно з ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом.

Згідно ст.1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу ст. ст. 1268, 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину, або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь - кого із спадкоємців незалежно від черги.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, в зв`язку з тим, що оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку позивач не має можливості, його права підлягають судовому захисту.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст. ст. 392, 1216, 1221, 1223, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 78, 81, 131 ЗК України, керуючись ст.ст.10, 12, 76-81, 259, 263-265, 273 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну частку (пай), площею 9,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землях колишнього КСП «Шлях до комунізму», село Розпасіївка Троїцького району Луганської області, що раніше, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_7 , належала ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на земельну частку (пай), площею 9,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землях колишнього КСП «Шлях до комунізму», село Розпасіївка Троїцького району Луганської області, що раніше, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_8 , належала ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення із урахуванням п.п 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки, зокрема щодо, апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя О.І. Суський

24.04.20

06.02.20