Справа № 159/2937/20
Провадження № 2/159/849/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м. Ковель Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Лесика В.О.,

за участі секретаря Шокот С.Т.,

представника відповідача Ткачука О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства « Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

19.06.2020 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу в порядку ст.625 ЦК України.

В обґрунтування заявленого позову зазначено, що АТ «Альфа-Банк» є правонаступником майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» про що 03.12.2019 року внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за №4002827 .

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 03.03.2015 року яке набрало законної сили позов АТ «Укрсоцбанк» задоволено частково та стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №074-22-05/07 від 15.05.2007 року в розмірі 1047349.73 гривні, що складається із заборгованості за тілом кредиту 102522.62 швейцарських франків, що становить еквівалентно до національної валюти 863445.51 гривня, заборгованість по відсотках в розмірі-19888.56 швейцарських франків, що еквівалентно 167501.45 гривень, пеня в розмірі 1947.61 швейцарських франків, що еквівалентно 16402.77 гривні.

У зв`язку з несплатою заборгованості 11.05.2016 року Ковельським міськрайонним відділом державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження.

Станом на 12.06.2020 року рішення суду залишалось не виконаним, а тому кредитор вважає, що він має право заявити вимогу про сплату боржником індексу інфляції за останні три роки, а також 3 % річних розрахованої від суми боргу встановленого судовим рішенням, а саме від суми 1047349,73 гривні в силу ст.625 ЦК України, при цьому навівши відповідні розрахунки у відповідності з якими:

- сума заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість за період з 12.06.2017 року по 12.06.2020 року становить 92916,73 гривні;

- сума заборгованості за інфляційними витратами за період з червня 2017 року по травень 2020 року 254643.90 гривні.

Ухвалою судді 11 серпня 2020 року відкрито провадження у справі та ухвалено судовий розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, при цьому визначено відповідачем строк для подання відзиву на позов.

08 вересня 2020 року відповідачем надіслано відзив на позовну заяву в якому позов не визнається та викладені в ньому вимоги повністю заперечуються з таких підстав.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 03.03.2015 року дійсно позов АТ «Укрсоцбанк» було задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь кредитора заборгованість за кредитним договором в розмірі 1047349.73 гривні, що складається із заборгованості за тілом кредиту, відсотками та пенею визначеної у швейцарських франках із зазначенням еквіваленту в національній валюті.

11.05.2016 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду. 07.08.2020 року виконавче провадження закрито на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст..40 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначає також, що ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 23.04.2020 року залишеної без змін Постановою Волинського апеляційного суду від 07.07.2020 року задоволено заяву АТ «Альфа-Банк» про заміну стягувача у виконавчому провадженні про стягнення боргу за вказаним вище рішенням суду від 03.03.2015 року. Постановою заступника начальника відділу Ковельського відділу Державної виконавчої служби від 13.07.2020 року у виконавчому провадженні замінено стягувача з АТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа-Банк».

Зважаючи на вказане зазначає про безпідставність позову так як АТ «Альфа - Банк» був стороною виконавчого провадження як стягувач по відношенню до відповідача (боржника) у правовідносинах з примусового виконання судового рішення в межах виконавчого провадження, а не як кредитор в межах договірних відносин між Банком та Позичальником, тобто на його думку саме АТ «Альфа-Банк» не вправі звертатись до суду про стягнення коштів в порядку ст..625 ЦК України.

Звертає увагу суду, що відповідачем було отримано кредит в іноземній валюті(швейцарські франки), а тому вимога про відшкодування індексу інфляції за останні 3 роки є безпідставною.

В письмових поясненнях на відзив представник позивача зазначив, що доводи відповідача є необґрунтованими оскільки з часу відкриття виконавчого провадження, тобто з 11.05.2016 року по дату закриття виконавчого провадження, тобто до 07.08.2020 року борг ОСОБА_1 не сплачував, використовуючи кредитні кошти у власних цілях.

Вказує, що оскільки станом на 12.06.2020 року рішення суду виконано не було, то відповідно кредитор вправі вимагати стягнення з боржника індексу інфляції та 3 % річних у відповідності до ст. 625 ЦК України.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, в повній підтримавши викладені у відзиві на позов обставини.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши надані письмові докази у справі? приходить до наступного .

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Ковельського міськрайонного суду від 03.03.2015 року яке набрало законної сили позов АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором №074-22-05/07 від 15.05.2007 року в розмірі1047349.73 гривні, що складається із заборгованості за тілом кредиту 102522.62 швейцарських франків, що становить еквівалентно до національної валюти 863445.51 гривня, заборгованість по відсотках в розмірі-19888.56 швейцарських франків, що еквівалентно 167501.45 гривень, пеня в розмірі 1947.61 швейцарських франків, що еквівалентно 16402.77 гривні.

В зв`язку з невиконанням судового рішення 04.04.2016 року було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованість, що в загальному становить 1047349.73 гривні та 48665.50 гривень судових витрат і відкрито виконавче провадження 11.05.2016 року.

Відповідно до Статуту АТ «Альфа-Банк», затвердженого рішенням Спільних загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» та АТ «Укрсоцбанк» від 21 листопада 2019 року, погоджено Національним банком України 26 листопада 2016 року він є правонаступником всього майна, прав і зобов`язань АТ «Укрсоцбанк».

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 23.04.2020 року яка залишена без змін Постановою Волинського апеляційного суду 07.07.2020 року проведена заміна сторони стягувача у виконавчому провадженні з АТ «Укрсоцбанк» його правонаступником АТ «Альфа-Банк». Постановою державного виконавця від 13.07.2020 року проведена вказана заміна сторони виконавчого провадження з АТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа-Банк».

07.08.2020 року Постановою державного виконавця закінчено виконавче провадження у зв`язку із сплатою боргу за кредитним договором.

Отже із досліджених в судовому засіданні документів слідує, що кредитодавцемм надано відповідачу кредит відповідно до договору від 15.05.2007 року у розмірі 255937.00 швейцарських франки, тобто в іноземній валюті з терміном повернення до 14.05.2017 року.

У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань за позовом банку було ухвалено вищевказане судове рішення від 03.03.2015 року про стягнення заборгованості.

Позивачем в даній справі заявлено вимоги про стягнення з відповідача в порядку 625 ЦК індексу інфляції та 3 % річних .

Даючи аналіз наведеним доказам у справі, зважаючи на встановлені фактичні обставини суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Проте, оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, то зазначена норма ЦК України щодо сплати заборгованості з урахуванням установленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначене договором у національній валюті гривні, а не в іноземній або в еквіваленті до іноземної валюти, то індексація у цьому випадку застосуванню не підлягає.

У випадку порушення грошового зобов`язання,предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті, втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти.

Таких висновків у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 01 березня 2017 року у справі № 6-284цс17.

Наведений висновок не був змінений, і Верховний Суд від нього не відступав. Крім того цей висновок Верховного Суду України був неодноразово застосований Верховним Судом, зокрема: у постановах Касаційного цивільного суду від 25 листопада 2019 року у справі № 130/1058/16; від 23 жовтня 2019 року у справі № 369/661/15-ц; від 23 вересня 2019 року у справі № 638/4106/16-ц; від 20 лютого 2019 року у справі № 638/10417/15-ц та у постанові Касаційного господарського суду від 11 жовтня 2018 року у справі № 905/192/18.

З аналізу вищевказаних норм закону слідує, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України сум .Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

Безпідставним є твердження представника відповідача про те, що правонаступник кредитодавця не вправі заявляти вимоги в порядку ст.625 ЦК України, оскільки не був стороною у договорі, не ґрунтується на Законі, так як до позивача перейшли всі права та обов`язки попереднього кредитодавця, а тому він вправі звертатись із зазначеним вище позовом.

Розрахунок наданий позивачем не викликає сумнівів і ним доведену суму 3% річних, що становить 92916.73 гривні яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

В решті позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, з відповідача підлягає стягненню на судовий збір пропорційно задоволений вимогам, що становить 1393,75 гривні.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 77, 78, 141, 247,263, 265, 268 ЦПК України, ст. 625 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) в користь Акціонерного товариства « Альфа-Банк» заборгованість за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 074-22-05/07 від 15.05.2007 року в сумі 92916,73 (дев`яносто дві тисячі дев`ятсот шістнадцять грн.73 коп.)

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства « Альфа-Банк» судовий збір в розмірі 1393,75 грн. (одну тисячу триста дев`яносто три грн.75 коп.) .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 17 листопада 2020 року.

Головуючий: В.О. Лесик