КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 522/1331418 Головуючий у І інстанції Саламон О.Б.
Провадження №22-ц/824/2714/2020 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 лютого 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Голуб С.А.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 25 листопада 2019 року про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Фріхост» про захист честі, гідності та ділової репутації, -

УСТАНОВИВ:

у жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив, зокрема, визнати недостовірними відомості, опубліковані на веб-сайті « ІНФОРМАЦІЯ_1».

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26 листопада 2018 року відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального провадження.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25 липня 2019 року замінено відповідача ПП «Фріхост» на належного відповідача ОСОБА_2 .

18 вересня 2019 року ПП «Фріхост» подано заяву про компенсацію судових витрат, посилаючись на те, що у зв`язку з необґрунтованими діями позивача, які полягали у зверненні до суду з вимогами до ПП «Фріхост», як неналежного відповідача, заявником було понесено судові витрати, а саме витрати на правничу допомогу в розмірі 13 000 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25 листопада 2019 року заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Фріхост» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ПП «Фріхост» про компенсацію судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що не погоджується із висновком суду першої інстанції про необґрунтованість дій позивача з боку позивача, що спричинили безпідставне притягнення ПП «Фріхост» до участі у справі на боці відповідача, оскільки позивач лише намагався в стислі строки та в рамках Закону встановити особу, яка повинна нести справедливу відповідальність за свої незаконні дії.

Вказує також, що згідно вимог ч. 5 ст. 51 ЦПК України питання про розподіл судових витрат (у тому числі і про компенсацію судових витрат, здійснених відповідачем внаслідок необґрунтованих дій позивача) вирішується в ухвалі про заміну неналежного відповідача, а ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 25 липня 2019 року, якою замінено відповідача ПП «Фріхост» на належного відповідача ОСОБА_2 не була оскаржена. Винесення додаткової ухвали щодо питання розподілу судових витрат процесуальним законодавством не передбачено.

ПП «Фріхост» не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Коваленко А.О. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

ПП «Фріхост» свого представника до участі в судовому засіданні не направляли, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково вимоги заяви, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що оскільки ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25 липня 2019 року замінено неналежного відповідача ПП «Фріхост» на іншу особу, заявник має право на компенсацію судових витрат, понесених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погоджується, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що 27 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до власника веб-сайту «Правда Бессарабии» про захист честі та гідності та ділової репутації.

23 жовтня 2018 року ОСОБА_1 подав до суду уточнену позовну заяву, відповідачем в якій вказав ПП «Фріхост».

25 жовтня 2018 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеса, зазначену справу передано за підсудністю до Деснянського районного суду м. Києва.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26 листопада 2018 року відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

27 грудня 2018 року від ПП «Фріхост» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначалось, що підприємство не є належним відповідачем, оскільки не являється власником, адміністратором чи користувачем доменного імені «ІНФОРМАЦІЯ_1», а лише надає для власника зазначеного доменного імені послуги з реєстрації та обслуговування. (а.с.66-72).

На виконання вимог ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 10 квітня 2019 року, ПП «Фріхост» надало відомості про власника веб-сайту «ІНФОРМАЦІЯ_1» та отримувачем послуг хостингу - ОСОБА_2 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.87-88).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25 липня 2019 року замінено відповідача ПП «Фріхост» на належного відповідача ОСОБА_2 , справу передано на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва.

Питання щодо компенсації судових витрат не вирішувалось, оскільки ПП «Фріхост» не було подано відповідну заяву в порядку ст. 51 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 51 ЦПК України відповідач, замінений іншим відповідачем, має право заявити вимогу про компенсацію судових витрат, здійснених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Питання про розподіл судових витрат вирішується в ухвалі про заміну неналежного відповідача.

Згідно ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що ПП «Фріхост» правомірно скористались своїм правом, подавши заяву про компенсацію судових витрат.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ПП «Фріхост» повинні були надати до суду відомості про власника веб-сайту, що підтвердило б неналежність відповідача, є необґрунтованими та не відповідають чинному законодавству, оскільки саме на позивача покладається обов`язок визначення сторони, яка на його думку порушила права останнього.

Доводи апеляційної скарги про те, що питання про розподіл судових витрат вирішується в ухвалі про заміну неналежного відповідача не можуть бути підставою для скасування ухвали, оскільки представник ПП «Фріхост» не був присутні в судовому засіданні під час вирішення питання щодо заміни відповідача, відповідну заяву про компенсацію судових витрат подали значно пізніше, тому на думку судової колегії, у суду першої інстанції не було об`єктивних підстав для вирішення цього питання одночасно із заміною відповідача.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильні висновки суду, викладені в ухвалі суду першої інстанції від 25 листопада 2019 року.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПКУкраїни суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 25 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 лютого 2020 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Ігнатченко Н.В.

Голуб С.А.