Справа № 408/1278/19-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року смт Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

Головуючого Соболєва Є.О.

при секретареві Савенко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Петропавлівської селищної ради Станично-Луганського району Луганської області, в якому позивач просить визнати за нею право власності на Ѕ частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтовуючи свій позов ОСОБА_1 , вказала, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.01.2019 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.01.2019 вона є власником Ѕ частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Дане майно вона отримала від її тітки ОСОБА_2 , 1933 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В свою чергу ОСОБА_2 01 квітня 2015 року підписала заяву, якою приймала всю спадщину після смерті її сина ОСОБА_3 , а саме на Ѕ частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 березня 1974 року. У зв`язку із хворобою та поганим самопочуттям ОСОБА_2 не встигла звернутись з вищевказаною заявою та зареєструвати право власності на Ѕ частку житлового будинку, яка належала її сину. Зазначила, що можна стверджувати, що ОСОБА_2 фактично вступила в оперативне управління спадковим майном, оскільки вона до та після смерті сина постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , доглядала за надвірними будівлями та обробляла земельну ділянку біля дому.

До початку розгляду справи по суті від позивача надійшла заява, в якій вона просила розглядати справу за її відсутності. Проте, після призначення справи до розгляду, ухвалою суду від 19 травня 2020 року явка позивача була визнана обов`язковою для надання особистих пояснень. Позивач 24.07.2020, до початку розгляду справи, уточнила позовну вимогу та подала заяву, в якій просила перенести розгляд справи на іншу дату з метою надання їй можливості звернутись за правовою допомогою.

Після відкладення розгляду справи за заявою позивача, остання в судове засідання не з`явилась, причин неявки суду не повідомила, хоча про час і місце розгляду справи була сповіщена належним чином.

Від представника відповідача ОСОБА_4 теж надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він повідомив, що заперечень проти позову не має.

У зв`язку із неявкою сторін, за наявності у справі заяв про розгляд справи за їхньої відсутності, суд вважав можливим розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:

1) наказного провадження;

2) позовного провадження (загального або спрощеного);

3) окремого провадження.

Порядок спадкування за законом та здійснення права на спадкування встановлений главами 86, 87 Цивільного кодексу України, та передбачає звернення спадкоємців до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього ж Кодексу. Перелік документів, які спадкоємець зобов`язаний надати нотаріусу для отримання свідоцтва про право на спадщину, деталізований в Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року.

Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розгляду. Виключно уразі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Із матеріалів справи судом встановлено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про спадщину за законом від 14 лютого 1974 року (а.с. 22) в рівних частках належав ОСОБА_3 та його матері - ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер в смт Петрівка (нині - Петропавлівка) Станично-Луганського (нині - Щастинського) району Луганської області (а.с. 13).

Після його смерті заяву про прийняття спадщини, яка посвідчена 01.01.2015 приватним нотаріусом Новоайдарського районного округу Карпенко В.М., оформила його мати ОСОБА_2 (див. а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в смт Петрівка (нині - Петропавлівка) померла.

Позивач після її смерті оформила спадщину на Ѕ частки вказаного вище житлового будинку, тобто, що безпосередньо належав померлій ОСОБА_6 (див. свідоцтво про право на спадщину за заповітом - а.с. 15).

Також позивач намагалась оформити спадщину після смерті сина ОСОБА_2 ОСОБА_3 . Проте їй в цьому фактично було відмовлено через пропуск строку на прийняття спадщини, що підтверджується відповіддю приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Луніної Т.А. (а.с. 17).

У поданому позові позивач ставить питання про визнання права власності після смерті тітки ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом.

Разом з цим, як зазначалось вище, на підставі вказаних вище законодавчих норм, позивач до нотаріуса, з питанням оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 на частку будинку, що остання фактично прийняла у спадщину після померлого сина ОСОБА_3 , не зверталась. Факт того, що нотаріус їй відмовив в оформленні цієї спадщини не довела.

Крім того, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження родинних відносин з померлою ОСОБА_2 , оскільки факт оформлення за заповітом спадщини після смерті останньої таким доказом не є.

За таких обставин позов ОСОБА_1 є необґрунтованим, тому в його задоволенні їй слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_1 , до Петропавлівської селищної ради Станично-Луганського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 273 Цивільного процесуального кодексу України, яке може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Луганської області протягом тридцяти днів з моменту складання та підписання його повного тексту.

Повний текст рішення складений та підписаний 09 листопада 2020 року.

Головуючий: Є.О. Соболєв