Справа № 225/1357/20
Провадження № 2/225/483/2020
21 квітня 2020 року м.Торецьк
Дзержинський міський суд Донецької області у складі :
судді - Мигалевича В.В.,
за участю секретаря - Голубової О.О.
Представник позивача адвокат Бушма Ю.В. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що сторони по справі перебували у шлюбі, якій рішенням Петровського районного суду м.Донецька від 19 жовтня 2010 року було розірвано. Під час шлюбу у сторін по справі народилася дитина - донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Представник позивача зазначає, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, яка постійно проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , хоча зобов`язаний надавати допомогу на утримання доньки.
У зв`язку з викладеним в позові ставиться питання про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 частини від усіх видів прибутку щомісяця.
Позивач та її представник в судове засідання не прибули, позивач надала до суду заяву з проханням справу розглядати без її участі, на задоволенні позову наполягає.
Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих причин, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надав. Справа розглядається на підставі ст. 280 ЦПК України - заочно.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав:
Судом встановлено, що сторони у справі перебували у шлюбі, якій рішенням Петровського районного суду м.Донецька від 19 жовтня 2010 року було розірвано (а.с.7).
Під час шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої в свідоцтві про народження вказано відповідача по справі - ОСОБА_2 (а.с. 8).
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачем. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, хоча є працездатним та має змогу виплачувати аліменти на утримання дитини.
За таких обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.
Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд виходить з наступного.
Законом України від 17.05.2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017 року, частину 2 статті 182 ЦК України викладено в новій редакції - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до вимог ст. 182, 183, Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Як зазначено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.
Таким чином проаналізувавши надані докази, враховуючи стан здоров`я, матеріальний стан дитини та відповідача, суд дійшов висновку, що стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів не порушує інтереси дитини, її право на достатній життєвий рівень та забезпечення гармонійного розвитку дитини та є достатнім для її утримання, тому позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню повністю.
Крім того, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір, пов`язаний з розглядом справи, покладається на відповідача.
У зв`язку з тим, що позивач ОСОБА_1 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, то судовий збір у сумі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Окрім того, місце проживання відповідача по справі зареєстровано в м. Донецьку, тобто в населеному пункті, на території якого відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і поштовий зв`язок з яким відповідно відсутній.
Відповідно до ч. 2 ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» від 12 серпня 2014 року №1632-VII (в редакції Закону України від 03.10.2017 р. № 2147-VIII) учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться в районі проведення антитерористичної операції і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.
Оскільки місце проживання відповідача по справі зареєстровано на тимчасово окупованій території, він не має офіційної електронної адреси, то про ухвалення цього рішення суд вважає необхідним повідомити відповідача ОСОБА_2 шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному реєстрі судових рішень.
З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала рішення суду.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 141, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, ст. ст. 180 -182, 183 Сімейного Кодексу України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 лютого 2020 року та продовжувати до досягнення ОСОБА_3 повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
ОСОБА_2 повідомити про ухвалення рішення суду шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте Дзержинським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача , яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354 (строк на апеляційне оскарження), 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: