ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/883/19
провадження № 8/691/1/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судових засідань Кочетової І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище, заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, у справі № 691/883/19 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, з тих підстав, що обставини викладені стягувачем в заяві про видачу судового наказу не відповідають дійсності, у квітні 2019 року ОСОБА_2 (мати) віддала сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і з того часу дитина проживає з ним, перебуває на його утриманні, у вихованні дитини допомагає мати ОСОБА_4 . Під час розгляду заяви про видачу судового наказу був позбавлений можливості повідомити суд про матеріальне утримання та спільне проживання з неповнолітнім сином ОСОБА_5 . Зазначена обставина не була відома суду на момент видачі наказу та могла вплинути на юридичну оцінку обставин судом при видачі наказу. Поскільки між сторонами наявний спір щодо права вимоги стягнення аліментів на утримання дитини, то даний спір необхідно розглядати в порядку позовного провадження. Крім того, на обґрунтування заяви зазначає, що 22 липня 2019 року його дружина ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу, та на підставі поданої заяви 12 серпня 2019 року видано судовий наказ про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 22.07.2019 року. Судовий наказ отримав 30 вересня 2019 року. Задовольняючи заяву про видачу судового наказу суд першої інстанції виходив з того, що позивачка проживає разом з сином, належним чином виконує батьківські обов`язки з виховання та утримання дитини, то відповідно вона має право заявити вимогу про стягнення аліментів. Однак з такими висновками суду не погоджується, оскільки обставини викладені стягувачем в заяві про видачу судового наказу не відповідають дійсності. 20 червня 2017 року уклав шлюб з ОСОБА_6 , який зареєстрований Придніпровським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 143. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народження. Протягом останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, на цьому ґрунті часто виникали сварки. На даний час спільне господарство не ведеться, проживають окремо. На розгляді в Черкаському районному суді Черкаської області перебуває цивільна справа за його позовом про розірвання шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_3 квітні 2019 року жінка віддала сина ОСОБА_3 , який на даний час проживає разом з ним в будинку його матері за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на його утриманні. У вихованні дитини йому допомагає мати ОСОБА_4 . На даний час піклується про сина, має дохід, який дозволяє забезпечити належний рівень його харчування, медичного догляду, лікування, фізичний та духовний розвиток, має бажання у повному обсязі створити всі необхідні умови для життя і нормального розвитку сина, задовольнити гармонійний розвиток його особистості в атмосфері любові. Повідомляє, що в провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за його позовом до ОСОБА_2 , третя особа Служба в справах дітей Черкаської райдержадміністрації, про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини з батьком. У зв`язку з цим, просив переглянути судовий наказ за нововиявленими обставинами.

До судового засідання з`явилися заявник (боржник) ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_7 , стягувач ОСОБА_2 , представник стягувача ОСОБА_8

ОСОБА_1 та представник ОСОБА_7 підтримали заяву з наведених в ній підстав, та просили задовольнити, вказавши, що ОСОБА_2 звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу не повідомила суд про те, що на розгляді в іншому суді перебували матеріали про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів, що дитина перебувала на утриманні батька, обставини не повідомила, про судовий наказ дізналися у виконавчій службі, яку ОСОБА_2 також вводила в оману, тому просили скасувати судовий наказ, даний спір буде розглядатися в позовному провадженні, не було відомо про судовий наказ, 22.07.2019 року (на момент подачі заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу) вже не проживали однією сім`єю, а саме з червня 2019 року, забрав дитину, оскільки дружина домовилася з його матір`ю про те що хоче йти на роботу, та залишила у неї дитину, був проти цього, виникла сварка, після чого забрав з кумом речі дитини, так як прийняли рішення про те, що разом з дружиною не будуть проживати, згодом виник спір про те де буде проживати дитина, звернувся до суду з відповідним позовом (14.08.2019 року подав позов про стягнення аліментів, про наявність судового наказу повідомляли суд, питання не вирішене), на даний час дружина вагітна від іншого, проживає з іншим чоловіком, дружина за власної ініціативи віддала сина, який певний період проживав з ним, прийняв рішення про звільнення з роботи, щоб виховувати сина, бути з дитиною, виховує добре, забезпечує в повній мірі.

ОСОБА_2 та представник ОСОБА_8 заперечили, просили залишити судовий наказ в силі, вказуючи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають в зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого зареєстровано з нею, в АДРЕСА_2 . В липні 2019 року чоловік без дозволу та згоди вивіз дитину до своїх батьків в с. Сагунівка Черкаського району Черкаської області. Оскільки дитину фактично забрали у Черкаському районі, звернулася до служби з питань захисту дитини Черкаської РДА. 16.07.2019 року відбулося засідання комісії, на якій були присутні обоє батьків дитини і за наслідками якої, місце проживання дитини - сина ОСОБА_3 визначено з нею. Після засідання поставила вимогу про повернення сина, а також повідомила, що звертається про стягнення аліментів на утримання дитини. 17.07.2019 року разом з своїм батьком поїхали до будинку по АДРЕСА_1 , де проти них скоєно кримінальне правопорушення. Про дану подію повідомила правоохоронні органи. Стягувач ОСОБА_2 повідомила, що виникла ситуація коли за її згодою, дитина певний час перебувала з чоловіком та його матір`ю. Приїхала по дитину, відмовили, звернулася до комісії про те, щоб визначили місце проживання дитини. На комісії чоловік все визнав, але дитину добровільно не віддали. Дитина проживала з батьком. Потім звернулася до служби, яка надала рішення про необхідність проживання дитини з матір`ю, аж потім звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу. На час звернення до суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, був конфлікт про визначення місця проживання дитини, домовленості між подружжям щодо визначення місця проживання, щодо сплати (стягнення) аліментів не було, дитина проживала з батьком, вважає, не законно, тому і не повідомила цю обставину. Відповідно до демографічного реєстру, місце проживання дитини визначено з матір`ю, і дитина такого віку має проживати з матір`ю. На комісії питання того, щоб мати дала дозвіл на проживання дитини з батьком не піднімалося. Дитину не відали, утримують незаконно з квітня (червня) 2019 року. На розлучення подала одночасно з заявою про видачу судового наказу. На даний час питання про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини у судовому порядку не вирішено. Представник стягувача ОСОБА_2 - ОСОБА_8 додала, що обставини даної справи регулюються в постанові Пленуму Верховного Суду України, а саме обставини можуть бути юридичні факти які існували на час розгляду справи, були всі підстави для звернення до суду з заявою про видачу судового наказу, з моменту існування демографічного реєстру дитину не зареєструють без дозволу батька чи матері, таким чином батьки визначили місце проживання дитини, підстави щоб дитина проживала з батьком відсутні.

Вивчивши доводи заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, заслухавши заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_7 , стягувача ОСОБА_2 , за матеріалами наказного провадження, представника стягувача ОСОБА_8 , їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, в тому числі, наказного провадження № 2-н/691/53/19, надані докази, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення заяви по суті, суд приходить до такого висновку.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Судовий наказ, за нормами ч.1 ст.160 ЦПК України, є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Підстави для звернення до суду із заявою про видачу наказу про стягнення аліментів є вичерпними, передбачені ЦПК України, і повинні бути наявні у їх сукупності, в тому числі, із заявою про видачу судового наказу звернулася особа, якій належить право вимоги та між сторонами відсутній спір про право.

12.08.2019 року Городищенським районним судом Черкаської області, на підставі заяви ОСОБА_2 від 22.07.2019 року, у справі № 691/883/19, винесено судовий наказ, який з урахуванням вимог ЦПК України набрав законної сили з моменту винесення, та скерований для відому сторонам у справі, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 22.07.2019 року.

Пленум ВССУ у Постанові від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз`яснив, що наявність спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

За нормами ч.8 ст.170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу (ст. ст. 423 - 429 ЦПК України).

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, згідно ч.2 ст.423 ЦПК України є, у тому числі, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1).

З підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, учасники справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення, за нормами п.1 ч.1 ст.424 ЦПК України, може бути подано заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

21.09.2019 року, за даними Укрпошти, ОСОБА_1 отримав судовий наказ з додатками, та після отримання виклику-вимоги державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Черкаській області Нагорнюк С.В. дізнався про відкрите виконавче провадження, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 26.09.2019 ВП 60158240, супровідний лист та викликом - вимогою державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, та вважає, що порушено його право, так як фактично син ОСОБА_3 проживає разом з ним, а не із матір`ю ОСОБА_2 (стягувачем) та знаходиться саме на його утриманні, та утримуючи сина зобов`язаний за судовим рішенням сплачувати аліменти на користь матері ОСОБА_2 , яка сином не опікується, не утримує, не займається вихованням, тому судовий наказ про стягнення аліментів підлягає до скасування.

Процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції та положенням законодавства України та мають бути збалансовані з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).

ОСОБА_1 у своїй заяві, та наданих в суді поясненнях, як на підставу для перегляду судового наказу посилається на те, що між сторонами з липня 2019 року існують спори, щодо визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зі згоди матері ОСОБА_2 з квітня (червня) 2019 року проживав з ним, щодо права вимоги стягнення аліментів на його утримання, які існували на час видачі судового наказу.

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

За нормами ч.1 ст.423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляду справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

В ході розгляду заяви знайшли своє підтвердження доводи заявника про те, що малолітня дитина, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, ухвалення судового наказу, а саме, з червня 2019 року, проживав з батьком ОСОБА_1 , що займався (ється), і на зараз, його вихованням, утриманням, як і те, що між батьками дитини наявний спір щодо визначення місця проживання дитини, щодо права вимоги стягнення аліментів на утримання дитини, що підтверджується даними: довідки-характеристики виданої 02.07.2019 року сільським головою Сагунівської сільської ради Бодяненко І.І., рішення Виконавчим комітетом Сагунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області № 37 від 19.09.2019 року, актів обстеження місця проживання, матеріально-побутових умов проживання від 02.07.2019 року, Витягу з протоколу № 8 засідання комісії з питань захисту прав дитини Черкаської районної державної адміністрації від 16 липня 2019 року, Висновком оцінки потреб сім`ї від 12 липня 2019 року, а також інформацією про те, що в суді на розгляді перебувають цивільних справ, про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини з батьком (справа №707/2018/19), про розірвання шлюбу (справи № 691/914/19, № 707/1755/19).

Мати дитини ОСОБА_2 (стягувач) не заперечила, той факт, що малолітній син ОСОБА_3 з червня 2019 року проживав з батьком ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що виникла необхідність у залишенні дитини, що як наслідок в подальшому потягло виникнення спору, щодо місця проживання дитини, та звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу, ця обставина мала місце, але не була повідомлена суду.

За нормами ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1, 2 статті 181 СК України, встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способом захисту сімейних прав та інтересів зокрема є примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку (п.2 ч.2 ст.18 СК України).

З вказаних норм права слідує, що обов`язок особи має бути встановлений законом або договором, а відповідальність наступає лише в разі порушення такого обов`язку.

Домовленості щодо утримання сина ОСОБА_3 , як і щодо місця проживання малолітньої дитини між батьками ОСОБА_2 (мати) та ОСОБА_1 (батько), не вбачається.

В основу судового наказу покладено те, що малолітня дитина проживає з матір`ю, і саме їй належить право вимоги, так як подружжя припинило спільне ведення господарства, а батько дитини матеріальної допомоги в добровільному порядку на утримання дитини не надає (обгрунтування заяви про видачу судового наказу), за відсутності в розпорядженні суду іншого, в тому числі, даних на підтвердження виникнення права вимоги, окрім довідки про реєстрацію місця проживання від 15.01.2018 року, за відомостями Виконавчого комітету Петриківської сіьської ради, щодо малолітнього ОСОБА_5 , та Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 (мати).

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 № 4).

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

За приписами ст.429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, за нормами ч.3 ст.184 Сімейного кодексу України, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

На час проведення засідання комісії з питань захисту прав дитини Черкаської районної державної адміністрації від 16 липня 2019 року, відповідно до витягу із протоколу № 8, малолітня дитина ОСОБА_5 дійсно фактично проживав із батьком ОСОБА_1 та погодився віддати дитину матері ОСОБА_2 .. Однак зі слів матері дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Сагунівка Черкаського району, коли приїхала по дитину, на виконання вказаного рішення комісії, її побила свекруха та старший син чоловіка, сина ОСОБА_3 не віддали.

Із заявою про видачу судового наказу та стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_2 звернулася до суду 22.07.2019 року.

Доводи стягувача ОСОБА_2 , її представника, про те, що чоловік без її дозволу та згоди вивіз малолітнього сина ОСОБА_3 до своїх батьків в с. Сагунівка Черкаського району, з огляду на представлені в суді докази, за відсутності судового рішення, що надало б їм правову оцінку, як і судового рішення, за яким визначалося б місце проживання малолітньої дитини, за наявності спору між батьками, при розгляді заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, на думку суду, суттєвими не являються, так як рівність прав батьків на дітей закріплено у ст.141 СК України, Конвенції ООН про права дитини, та місце дитини згідно ст.160 СК України, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Орган опіки та піклування, як вбачається, з пояснень сторін, Витягу з протоколу № 8 засідання комісії з питань захисту прав дитини Черкаської районної державної адміністрації від 16 липня 2019 року, не вирішив спір між батьками щодо місця проживання дитини.

Підставою для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами є та обставина (факт), що суду не було відоме фактичне місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, з ОСОБА_1 (батьком), як і про існування між батьками дитини спору про визначення місця проживання дитини та відповідно права вимоги стягнення аліментів на утримання дитини, що є істотними для прийняття судового рішення в наказному провадженні.

За нормами п.2 ч.3 ст.429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

Суд вважає, що постановлене судове рішення підлягає перегляду за нововиявленими обставинами, судовий наказ від 12.08.2019 року скасуванню, та у задоволенні заяви про видачу судового наказу має бути відмовлено цим рішенням за правилами розгляду заяви за нововиявленими обставинами згідно ст.429 ЦПК України, оскільки заявником доведено, що при прийнятті судового наказу, судом не були враховані істотні обставини, які б могли вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні (наказі), що переглядається, та судом встановлено, що на час звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, з червня 2019 року, як і на час постановлення судового наказу, 12.08.2019 року, та на сьогодні, неповнолітній син сторін у справі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав (є) з батьком ОСОБА_1 (боржником за судовим наказом), і зазначена обставина не була відома суду на момент видачі наказу, що підтверджується наданими до суду письмовими доказами, поясненнями наданими в суді, на спростування цього будь-яких доказів не надано, а тому суд приходить до висновку про те, що при постановленні судового наказу такі докази не досліджувались й не приймались до уваги, та впливають на юридичну оцінку обставин судом при видачі судового наказу, та відповідно, при наявності яких суд прийняв би інше рішення.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 170 ч.8, 161 ч.1 п.4 ЦПК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», ч.3 ст.184 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року № 4, ст. ст. 258, 259, 260, 353, 423, 424, 429 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Городищенським районним судом Черкаської області 12 серпня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити.

Судовий наказ, виданий Городищенським районним судом Черкаської області від 12 серпня 2019 року, справа № 691/883/19 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, скасувати.

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Роз`яснити, що заявлені вимоги можуть бути розглянуті в порядку позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Копію ухвали вручити стягувачу та боржнику.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Городищенський районний суд Черкаської області до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Л. П. Синиця