Справа № 715/2802/19
Провадження № 2/715/101/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Маковійчук Ю.В.

секретар судового засідання Затолошна Р.В.

розглянувши у загальному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 05 травня 2008 року відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 05 травня 2008 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 11 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписавши заяву відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між сторонами договір про надання банківських послуг. Посилається на те, що станом на 30 жовтня 2019 року виникла заборгованість по кредиту на загальну суму 127 096,85 грн., яка складається з: 11 794,79 грн. заборгованість за кредитом, 102 121,22 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1 525,11 грн. заборгованість за комісією, 5 365,40 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 6 040,33 грн. - штраф (процентна складова).

Зважаючи на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 127 096,85 грн. за кредитним договором № б/н від 05.05.2008 року та судові витрати.

22.01.2020 року відповідач ОСОБА_1 направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приват Банк», посилаючись на збіг строків позовної давності.

В судове засідання представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, тричі подавав заяву про перенесення розгляду справ, у зв`язку з необхідністю отримати додаткового часу для надання доказів та пояснень по справі, однак жодних пояснень по справі не подавали, тому суд вважає, що справу можливо розглянути, а клопотання позивача про відкладення розгляду справи суд розцінює, як таке, що спрямоване на затягування розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву, в якій заперечував проти задоволення позовних вимог, посилався на їх безпідставність та на пропуск позивачем строку позовної давності, просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом в становлено, що між сторонами укладено кредитний договір № б/н від 05 травня 2008 року. Відповідач ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 11 800,00 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Із розрахунку заборгованості за договором від 30 жовтня 2019 року, наданого позивачем, вбачається, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором становить 127 096,85 грн., яка складається з: 11 794,79 грн. заборгованість за кредитом, 102 121,22 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1 525,11 грн. заборгованість за комісією, 5 365,40 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 6 040,33 грн. - штраф (процентна складова).

Встановлено, що останній платіж відповідач здійснив 01 вересня 2013 року в розмірі 43,24 грн.

Крім того, в становлено, що строк дії картки «Універсал», що видавалася відповідачу закінчився в листопаді 2014 року. Даних про те, що останньому видавалися будь які картки позивачем не доведено. А відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України обов`язок доказування покладено саме на сторони процесу.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей: забезпечувати юридичну визначеність та остаточність, а також захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в тому випадку, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що відбувалися в далекому минулому, спираючись на докази, які вже могли втратити достовірність та повноту із плином часу.

Соціально-економічне значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин, дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість цивільних відносин.

Оскільки умовами договору встановлено окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожним черговим платежем починається з моменту порушення строку його погашення.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15.

У відповідності до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 81 КЗпП України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи те, що відповідач останній платіж у рахунок погашення кредитної заборгованості здійснив 01 вересня 2013 року року, а із позовом до суду банк звернувся 19 грудні 2019 року, тобто поза межами трирічного строку позовної давності, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

На пiдставi викладеного, керуючись ст. ст. 3-13, 19, 23, 76-81, 141, 259, 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: