печерський районний суд міста києва
УХВАЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2020 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Вовк С.В.,

за участі секретаря судових засідань Брачун О.О.,

представника позивача ОСОБА_4 .

представника відповідача Майстренка О.М.

представника відповідача Кіцнака П.О.

представника відповідача Тимофєєвої Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання представника позивача ОСОБА_4 про повернення до стадії підготовчого засідання та клопотання про зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Національного антикорупційного бюро України, Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями і діями органів досудового слідства, прокуратури, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вказана справа.

10 лютого 2020 року до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_4 про повернення до стадії підготовчого засідання та про зупинення провадження у справі, яке обґрунтовувалось тим, що 06 лютого 2020 року стало відомо про ухвалу Верховного Суду від 11 грудня 2019 року, якою зупинено дію рішень Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2018 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку. Такі обставини перешкоджають подальшому розгляду справи, оскільки в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на вказані рішення, якими визнано протиправними дії детективів НАБУ, погоджених з прокурорами САП України.

Цього ж дня подав ще одне окреме клопотання про зупинення провадження у справі з тих самих підстав неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи.

За приписами статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства, зокрема є: повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

За змістом пункту 3 частини першої та пункту 6 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи, зокрема мають право подавати заяви та клопотання. Учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

У частинах першій та четвертій статті 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У доповнення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі № 36655/02 «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі № 30979/96 «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France)). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

В ухвалі суду від 09 липня 2019 року встановлено строк для подання суду відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів, а також строк для надання суду відповіді на відзив. Відповідачу роз`яснено право надати свої письмові пояснення щодо відповіді на відзив - до закінчення підготовчого провадження.

У підготовчому судовому засіданні відповідачі подали відзив на позов, представник позивача заперечення на відзиви.

Ухвалою суду від 10 вересня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (частина перша статті 209 ЦПК України).

Відповідно до частин другої та третьої статті 210 ЦПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. Провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу

Як на правову підставу, зупинення провадження у справі, сторона позивача посилається на положення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, за змістом якої суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Вказана норма знаходиться за межами можливості вирішення питання про зупинення провадження у справі на стадії її розгляду по суті, визначеними частиною третьої статті 210 ЦПК України.

Судом не встановлено правових підстав для повернення до стадії підготовчого засідання, оскільки така процесуальна дія не охоплюється інструментарієм цивільного судочинства, визначеним ЦПК України, та не відповідає його завданням та основним засадам.

Одночасно суд вважає за необхідне зазначити, що зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії в порядку, визначеному частиною восьмою статті 394 ЦПК України, не є тотожним із скасуванням такого рішення судом касаційної інстанції.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

В оцінці доводів сторони позивача щодо необхідності зупинення провадження у справі, суд також враховує, що підставою зупинення провадження у справі не може бути касаційне оскарження попередніх судових рішень у справі, про що зазначено у пункті 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 43-44, 49, 210, 251, 252 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотань представника позивача ОСОБА_4 про повернення до стадії підготовчого засідання та клопотання про зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Національного антикорупційного бюро України, Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями і діями органів досудового слідства, прокуратури - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 17 лютого 2020 року.

Суддя С.В. Вовк