Справа № 214/1197/20
2-н/214/433/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

20 лютого 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Хомініч С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою 19.02.2020, в якій просить суд стягнути з боржника ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менші ніж прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, з дня подачі заяви про видачу судового наказу і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування пред`явлених вимог посилається на те, що в період перебування з ОСОБА_2 у шлюбі у них народилося двоє синів: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і на даний час діти знаходяться на її утриманні, а ОСОБА_2 матеріально не допомагає. Оскільки боржник працює на ПАТ «Центральний ГЗК» начальником зміни та має достатню заробітку плату, біля 23000 грн., то вона вважає, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 182 СК України, суд може присудити аліменти від частини заробітку (доходу), встановивши мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В зв`язку з чим, вона звернулася до суду.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Виходячи з положень п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2011, наявність спору про право, який є підставою для відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги, документів, доданих до заяви. Наявність спору про право можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника, його порушення або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, з яких би вбачалось, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником; із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Як видно із змісту заяви про видачу судового наказу, заявник просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менші ніж прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, з дня подачі заяви про видачу судового наказу і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При цьому, заявник ОСОБА_1 в обґрунтування стягнення аліментів з боржника не менше ніж прожитковий міннім на кожну дитину відповідного вику, посилається на ту обставину, що боржник отримує достатню заробітну плату в розмір близько 23000 грн.

Однак документів, які б підтверджували вказані ОСОБА_1 обставини про отримання боржником ОСОБА_2 заробітної плати в такому розмірі, до заяви про видачу судового наказу не надала.

Зважаючи на те, що наказне провадження є спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві, що не дає можливості боржникові в повному обсязі реалізувати свої права відповідно до ст.49 ЦПК України та надати відзив, а із заяви та поданих документів вбачається спір про право, та заявником заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, а саме, не надано документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги, тому суддя вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити.

На підставі ст.166 ЦПК України ОСОБА_1 роз`яснюється, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.160-164, п.8 ч.1 ст.165,ст.ст.166-168,353-354 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.354, 355 ЦПК України). До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу ( п.15 Розділу ХII «Перехідні положення" ЦПК України ).

Суддя Хомініч С.В.