печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2020 р. Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар судового засідання Шевченко Т.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_3 про передачу справи на розгляд до Господарського суду м. Києва, оскільки ухвалою господарського суду від 09.12.2019 року у справі № 910/16249/19 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 , де серед іншого введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів /http://reyestr.court.gov.ua/Review/86399340/.

Судом одночасно на розгляд сторін поставлене питання про закриття провадження у справі, оскільки, з врахуванням відкритої справи про банкрутство відповідача, такий спір повинен розглядатись за правилами господарського судочинства, а не за правилами цивільного судочинства.

Представник позивача Лефор Г.І. щодо задоволення заяви представника відповідача про передачу справи на розгляд до господарського суду заперечила, що закриття провадження у справі поклалась на розсуд суду.

Представник відповідача ОСОБА_4 заяву про передачу справи на розгляд до господарського суду підтримала, що закриття провадження у справі поклалась на розсуд суду.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_4 про передачу справи на розгляд до господарського суду та про закриття провадження у справі, виходячи з такого.

При визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого суб`єкт публічного права звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача, аніж розмежування юрисдикції виключно на підставі участі у спорі суб`єкта владних повноважень.

Визначальною ознакою приватноправових відносин є наявність майнового чи особистого немайнового інтересу. Оспорювані або невизнані майнові права та інтереси підлягають захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення такого права або інтересу призвели дії суб`єкта владних повноважень при виконанні ним владних управлінських функцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За положеннями п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.12.2019 року у справі № 910/16249/19 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 , де серед іншого введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів /http://reyestr.court.gov.ua/Review/86399340/.

Вказані обставини визнаються представниками сторін. Крім того, представник позивача підтвердила, що ОСОБА_1 як кредитором заявлено грошові вимоги до боржника ОСОБА_2 в господарському суді при розгляді справи про банкрутство боржника ОСОБА_2 .

Отже, цей спір має вирішуватися за правилами ГПК України.

Водночас, ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

З аналізу положень ст. 7, 8 Кодексу України з процедур банкрутства слідує, що положення ч. 3 ст. 7 цього Кодексу стосується тих справ, які перебувають на розгляді в різних господарських судах, а не судах цивільної юрисдикції.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо:

1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду;

2) після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи;

3) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Отже, ЦПК України передбачено лише можливість передачі справи іншому суду у зв`язку з її непідсудністю, а не у зв`язку з її юрисдикцією іншому суду.

У зв`язку з наведеним, заява представника відповідача ОСОБА_3 про передачу справи на розгляд до Господарського суду м. Києва задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що вказана справа на підставі п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства підлягає розгляду лише в порядку господарського судочинства, то відповідно до положень п. 1 ч 1 ст. 255 ЦПК України провадження у даній справі підлягає закриттю.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у розмірі 8 000 грн., сплачений позивачем підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255, 142, 206, 353-355 ЦПК України, п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_3 про передачу справи на розгляд до Господарського суду м. Києва - відмовити.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - закрити.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 8 000 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову за квитанцією № 30 від 24.05.2017 року за реквізитами: Отримувач коштів: УДКСУ у Печерському районі; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 380 04 897; рахунок отримувача - 312 7; банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві; код банку отримувача - 890019.

Ухвала суду в частині закриття провадження у справі може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Суддя О.В.Батрин