Справа № 487/6196/20
Провадження № 2-н/487/851/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2020 року м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м.Миколаєва Павлова Ж.П., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиту електричну енергію,

В С Т А Н О В И В:

22.10.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 борг за спожиту електричну енергію в сумі 1 333,36 грн., оскільки боржник порушив вимоги ст.526 ЦК України, не виконав належним чином зобов`язання відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

За правилом, встановленим ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до положень ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Предметом заяви про видачу судового наказу є зобов`язання, які випливають з надання послуг за спожиту електричну енергію.

Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

З урахуванням наведеного, заява про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Така позиція висловлена Верховним Судом у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 10.04.2019 року по справі № 638/1988/17.

Оскільки вимоги заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги за спожиту електричну енергію виникли щодо нерухомого майна, а саме житлового приміщення, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 де і надаються послуги за спожиту електричну енергію, то заява має розглядатись за місцезнаходженням цього майна, тобто, за правилами виключної підсудності.

З матеріалів справи вбачається, що житлове приміщення, розташоване за адресою АДРЕСА_1 , за якою виникла заборгованість по оплаті за вказані послуги, знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Заводського районного суду м.Миколаєва.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Враховуючи наведене, суд на підставі п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України відмовляє у видачі судового наказу.

Керуючись ст. 141, 160, 161, 165, 167 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиту електричну енергію - відмовити.

Роз`яснити заявнику його право на звернення з тими самими вимогами до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ж.П.Павлова