Провадження №4-с/428/2/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 р. Сєвєродонецький міський суд

Луганської області у складі

головуючого судді Юзефовича І.О.

за участю секретаря Продченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Жукова Д.О.,

встановив:

До Сєвєродонецького міського суду Луганської області звернулася ОСОБА_1 зі скаргою на дії старшого державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Жукова Д.О., мотивуючи скаргу тим, що їй на праві власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 21.11.2018р. Сєвєродонецьким міським судом Луганської області було ухвалено заочне рішення, згідно з яким визнано ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 02.08.1999 року Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_2 , виданий 24.07.2017 року Міжрайонним відділом УФМС Росії по Ростовській області у Ст. Романовська), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_3 , виданий 13.04.2016 року Міжрайонним відділом УФМС Росії по Ростовській області у Ст. Романовська) такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 . 22.12.2018р. Сєвєродонецьким міським судом Луганської області було видано виконавчий лист у справі №428/11932/18. Вказаний виконавчий лист був поданий до примусового виконання Сєвєродонецькому МВ ДВС ГТУЮ у Луганській області. 25.09.2019 року ОСОБА_1 отримала повідомлення старшого державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Жукова Дмитра Олександровича про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання згідно з п.7 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки рішення не передбачає заходів примусового виконання. Також вона подавала виконавчий лист до Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку, проте їй було відмовлено у наданні адміністративної послуги зі зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 .. ОСОБА_1 вважає дії державного виконавця незаконними та просить визнати незаконними дії старшого державного виконавця Сєвєродонецького МВДВС ГТУЮ у Луганській області Жукова Д.О. щодо прийняття рішення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 18.09.2019р., яким зазначений виконавчий документ та додані до заяви документи повернуті стягувачу згідно п.7 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» та скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, винесене 18.09.2019р. старшим державним виконавцем Сєвєродонецького МВДВС ГТУЮ у Луганській області Жуковим Д.О.; зобов`язати старшого державного виконавця Сєвєродонецького МВДВС ГТУЮ у Луганській області Жукова Д.О. прийняти до виконання виконавчий лист, виданий 22.12.2018р. Сєвєродонецьким міським судом Луганської області про визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , та провести всі передбачені законодавством заходи щодо примусового виконання цього виконавчого документу.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили.

Дослідивши матеріали скарги, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

21.11.2018 р. Сєвєродонецьким міським судом Луганської області було ухвалено заочне рішення, згідно з яким визнано ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 02.08.1999 року Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_2 , виданий 24.07.2017 року Міжрайонним відділом УФМС Росії по Ростовській області у Ст. Романовська), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_3 , виданий 13.04.2016 року Міжрайонним відділом УФМС Росії по Ростовській області у Ст. Романовська) такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 . 22.12.2018 р. ОСОБА_1 отримала виконавчий лист. Копію заочного рішення від 21.11.2018 р. ОСОБА_1 направила для виконання до Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку. Зазначений виконавчий лист Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку був повернутий ОСОБА_1 без опрацювання та виконання з тих підстав, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , як громадяни України на підставі паспортних документів громадян України, які за даними бази Державної міграційної служби України є дійсними на день звернення (14.02.2019р.). Відомості про реєстрацію зазначених осіб, як громадян Російської Федерації, в зазначеному житловому приміщенні картотека Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку не містить, реєстрація іноземців здійснюється на підставі посвідок на постійне або тимчасове проживання в Україні. У зв`язку з чим, виконавчі листи були повернуті без виконання. Зазначене підтверджується копією листа Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку від 15.02.2019р. №196-ЦНАП. 16.09.2019р. ОСОБА_1 направила для примусового виконання виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_4 до Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області для примусового виконання, про що свідчить копія заяви ОСОБА_1 від 11.09.2019 р. 18.09.2019 р. старший державний виконавець Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Жуков Д.О. повідомив стягувача ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, оскільки рішення суду не передбачає застосування заходів примусового виконання рішення.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено вимоги до виконавчого документа. Зокрема, у виконавчому документі поміж іншого обов`язково зазначається резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень (п.5 ч.1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що судове рішення, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є безумовною підставою для зняття особи з реєстрації місця її проживання і ніяких примусових дій при цьому вчиняти не потрібно, оскільки цей порядок визначений законом, а тому старший державний виконавець Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Жуков Д.О. правомірно повідомив стягувача ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, оскільки рішення суду дійсно не передбачає застосування заходів примусового виконання рішення, що передбачено п.7 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, зазначена норма передбачає, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем було дотримано вимоги чинного законодавства, у зв`язку з чим необхідно відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 260, 353-355, 451-452 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Жукова Д.О.

Ухвала суду може бути безпосередньо оскаржена до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя