Дата документу 20.02.2020
Справа № 937/1282/20
Провадження № 2/937/1426/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«20» лютого 2020 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі головуючого судді Сметаніної А.В., при вирішенні питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про зобов`язання відповідача надати позивачу документи для зняття нотаріусом заборони відчуження майна та державної реєстрації припинення іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, в якій просить припинити дію, яка порушує його права, шляхом зобов`язання АТ КБ «Приватбанк» надати йому документи, необхідні для зняття нотаріусом заборони відчуження майна, яке було передано відповідачу за договором іпотеки № ZPMOG100000055 від 20.06.2007 року та державної реєстрації припинення іпотеки.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, встановлено наступне.

Свої вимоги позивач заявив в порядку цивільного судочинства до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, відповідно до вимог ч.1 ст. 30 ЦПК України за виключною підсудністю, у зв`язку з тим, що, як він вважає, його позов виник з приводу нерухомого, яке є предметом договору іпотеки ZPMOG100000055 від 20.06.2007 року, укладеного між ним та АТ КБ «Приватбанк», а саме житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Разом з тим, такі доводи позивача не ґрунтується на вимогах законодавства.

Дійсно, відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Позов, який поданий до суду містить вимогу про припинення дії, яка порушує право позивача, шляхом зобов`язання АТ КБ «Приватбанк» надати йому документи, необхідні для зняття нотаріусом заборони відчуження майна та державної реєстрації припинення іпотеки.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму ВСУ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» «Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України …………… до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Правила виключної підсудності поширюються також на спори щодо майнових прав на незавершені будівництвом об`єкти нерухомості, об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення».

Зміст наведеного тлумачення ст. 30 ЦПК України свідчить про те, що усталена судова практика не відносить вимоги про зобов`язання надати документи для зняття заборони відчуження майна та державної реєстрації припинення іпотеки, які не мають прямого, очевидного зв`язку із нерухомістю, до вимог виключної підсудності.

Також в цьому аспекті можна зазначити, що відповідно до п.42 Постанови Пленуму ВСУ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» «Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини».

Таким чином, стала судова практика не допускає віднесення до виключної підсудності вимог, які не мають явного, очевидного правового зв`язку із нерухомістю.

Даний спір не має явного, очевидного правового зв`язку між вимогою про зобов`язання надати документи та об`єктом нерухомості, не дивлячись на те, що такі документи необхідні позивачу для зняття заборони відчуження майна та державної реєстрації припинення іпотеки, а отже, даний спір не відноситься до вимог виключної підсудності, а тому підлягає розгляду за місцем знаходження відповідача - Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк".

Відповідно до ч.2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Місцезнаходження юридичної особи відповідача - Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - м. Київ, вул. Грушевського, 1д, що відноситься до території Печерського району м. Києва, а отже вказаний спір підлягає розгляду в Печерському районному суді м. Києва.

Згідно п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки до даного спору не застосовуються правила виключної підсудності, а місцезнаходження відповідача по справі є м. Київ, вул. Грушевського, 1д, вказана справа не підсудна Мелітопольському міськрайонному суду Запорізької області і підлягає передачі на розгляд за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва.

Відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись, ст. ст. 27, 30, 31, 32, 258-261 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про зобов`язання відповідача надати позивачу документи для зняття нотаріусом заборони відчуження майна та державної реєстрації припинення іпотеки передати на розгляд до Печерського районного суду міста Києва (01601, м. Київ, вул. Володимирська,15).

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя : А.В. Сметаніна