Справа 688/3262/20
№ 2/688/990/20
Рішення

Іменем України

(заочне)

29 грудня 2020 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання - Марчук І.Г.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Шепетівці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

19.11.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову посилається на те, що на підставі свідоцтв про право на спадщину від 12.11.2020 року є власником будинку АДРЕСА_1 . В даному будинку зареєстрований відповідач, хоча з 2006 року у ньому не проживає. Наявність реєстрації останнього перешкоджає повноцінно користуватися та розпоряджатися належним їй на праві власності майном, оскільки має намір продати даний будинок. А тому, просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.11.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків. У визначений судом строк недоліки позивачем усунуто.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.12.2020 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження на 10 год. 00 хв. 29.12.2020 року.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала та суду пояснила, що отримала у спадок будинок АДРЕСА_1 після смерті матері та сестри. ОСОБА_2 з дозволу її матері ОСОБА_3 , яка була попереднім власником даного будинку, був у ньому зареєстрований, оскільки проживав із нею. Після смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач добровільно залишив житло, змінив місце проживання. Оскільки він не є членом її сім`ї, тривалий час будинком не користується, у ньому не проживає, особистих речей у ньому не має, участі в його утриманні не приймає, його реєстрація перешкоджає розпорядитись належним їй на праві власності будинком, просила суд ухвалити заочне рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність та відзиву не подав.

В зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання, за згодою позивача у відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з наступних підстав.

Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Згідно вимог ст. 317 ЦК України кожен громадянин має право вільно володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому на праві власності майном.

Відповідно до статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Положеннями ст. 380 ЦК України передбачено, що об`єктом права власності особи може бути, зокрема, житловий будинок.

Статтею 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ними для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику будинку право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були пов`язані з позбавленням володіння. Отже, власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Як встановлено в суді та вбачається з свідоцтв про право на спадщину за законом від 12.11.2020 року, виданих державним нотаріусом Шепетівської міської державної нотаріальної контори Камфорович О.А. та зареєстрованих в реєстрі за №№1408, 1409, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №232265742 від 12.11.2020 року, позивач ОСОБА_1 є власником будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб ОСОБА_2 зареєстрований по АДРЕСА_1 . Однак, згідно довідки №43 від 16.11.2020 року, виданої головою квартального комітету №22 виконкому Шепетівської міської ради, відповідач зареєстрований, але за вищевказаною адресою з 2006 року не проживає.

Даний факт підтвердили також допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які проживають по сусідству, ствердивши, що відповідач ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 більше 10 років не проживає, житлом не користується.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідач ОСОБА_2 не надав суду належних та допустимих доказів того, що проживає у будинку ОСОБА_1 як член її сім`ї.

Право ОСОБА_2 , який не є власником спірного житлового будинку, на користування ним було похідним від прав колишнього власника цього житлового будинку ОСОБА_3 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, а з припиненням її права власності, припинилося й право ОСОБА_2 на користування житлом.

Оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не є членом сім`ї позивача, зареєстрований у будинку по АДРЕСА_1 , однак з 2006 року у ньому не проживає, договірних відносин з приводу користування ним із власником не має, участі в утриманні будинку не примає, його реєстрація у цьому будинку не дозволяє розпоряджатися ним на власний розсуд та значно обмежує законні права ОСОБА_1 , тому порушене право позивача, як власника будинку, підлягає захисту, а перешкоди у реалізації прав власника будинку можуть бути усунені шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням.

Таким чином, оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку позов задовольнити та визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 .

Крім цього, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені і документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

На підставі ст.ст. 321, 383, 391 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 141, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житлом, а саме: будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (паспорт № НОМЕР_1 , виданий 08 жовтня 2019 року органом 6831) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне заочне рішення складено 29 грудня 2020 року.

Суддя: С.В. Козачук