КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 760/11286/19

провадження № 22-ц/824/1340/2020

18 лютого 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г. М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.,

при секретарі Примушку О. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про заміну боржника на стадії виконання рішення суду, за участю стягувача Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арагон», за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2019 року у складі судді Коробенка С. В.,

встановив:

09.04.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив замінити сторону виконавчого провадження - боржника ОСОБА_1 на іншого боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні щодо виконання заочного рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 04 липня 2011 року, яким стягнуто солідарно з нього, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») заборгованість в сумі 1 003 894,01 грн.

Свої доводи мотивував тим, що він має захворювання хребта, не може влаштуватися на постійну роботу та не має можливості постійно сплачувати борг. ОСОБА_2 є поручителем за договором поруки № 03-08-П1/41 від 20.08.2008 та не заперечує проти такої заміни боржника.

Посилаючись на вказані обставини та положення ч.1 ст.512, 514 ЦК України, ст.11 закону України "Про виконавче провадження" просив заяву задовольнити.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2019 року у задоволенні вказаної заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі боржник ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2019 року та винести нову ухвалу, в якій замінити сторону виконавчого провадження, а саме боржника ОСОБА_1 на ОСОБА_2 у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 04 липня 2011 року в даній справі.

Свої доводи мотивує тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права.

Зазначила, що секретар усно повідомила її про дату судового засідання 11.11.2019. Прийшовши в цей день на засідання, секретар повідомила її про те, що судове засідання відбулося на місяць раніше, тобто 11.10.2019. Неповідомлення про дату судового засідання призвело до порушення її права надати суду свої пояснення та відповідні докази.

У відзиві на апеляційну скаргу представник боржника ОСОБА_3 - адвокат Шевченко О. М. просить залишити ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2019 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Зазначила, що в судовому засіданні 16.08.2019 було оголошено перерву до 11.10.2019 року 09.30 год., про що представників ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було повідомлено під розписку. Таким чином, ОСОБА_1 та відповідно ОСОБА_2 були належним чином повідомлені про дату судового засідання. Вважає, що ОСОБА_1 через свого представника мав можливість надати пояснення по справі в судовому засіданні 16.08.2019, або надати свої письмові пояснення протягом більш, ніж пів року, проте таким правом не скористався.

Також зазначила, що ОСОБА_1 є боржником, а тому ч. 1 ст. 512 ЦК України не підлягає застосуванню до даних правовідносин. Вибуття сторони виконавчого провадження в даній справі не відбулося, а тому підстав для заміни сторони виконавчого провадження немає.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 - адвокат Шевченко О. М. просила відмовити у задоволенні поданої апеляційної скарги, посилаючись на її необґрунтованість.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що майновий стан та стан здоров`я боржника не є підставою для заміни боржника у виконавчому провадженні. Крім цього, згода кредитора на заміну боржника відсутня.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом встановлено, що заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 04 липня 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість у сумі 1 003 894,01 грн та судовий збір.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19 грудня 2013 року заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 04 липня 2011 року змінено в частині визначення порядку стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 03-08-Ип/41 від 20.08.2008 року в сумі 1 003 894,01 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 03-08-Ип/41 від 20.08.2008 року в сумі 1 003 894,01 грн.

В решті рішення суду залишено без змін.

Статтею 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією.

Частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною першою статті 510 ЦК України сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор.

Статтею 520 ЦК України передбачено, що боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Отже, вказаною статтею встановлено обмеження на заміну боржника у зобов`язанні поза волею кредитора, що має на меті убезпечити кредитора від непередбачуваного та неочікуваного ризику невиконання зобов`язання внаслідок заміни особи боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитор своєї згоди на заміну боржника у зобов`язанні не надавав.

Підстави заміни боржника у виконавчому провадженні, яким обґрунтовує ОСОБА_1 свою заяву про заміну боржника у виконавчому провадженні, а саме наявність у нього хвороби хребта та неможливість влаштуватись на постійну роботу, не є обставинами, що свідчать про можливість його заміни іншим боржником у цьому ж виконавчому провадженні.

Положення статей 512 та 514 ЦК України регулюють правовідносини щодо підстав заміни кредитора у зобов`язанні та щодо обсягу прав, які переходять до нового кредитора.

Заявник ОСОБА_1 є не кредитором у зобов`язанні, а боржником, а тому вказані положення закону не можуть поширюватися на правовідносини, що виникли.

Вибуття сторони виконавчого провадження в даній справі не відбулося, а тому підстав для заміни сторони виконавчого провадження немає.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не була належним чином повідомлена про дату судового засідання 11.10.2019 року є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи (а.с. 234 т.2).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 лютого 2020 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк