Справа № 740/5809/19
Провадження № 2/740/329/20
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2020 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді Пантелієнко В.Г.,

з участю секретаря Філоненко О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом в якому просили визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 з тих підстав, що останній понад рік без поважних причин в зазначеному житлі не проживає. В позові зазначили, що ОСОБА_1 належить Ѕ частина даної квартири, з яких ј частина належить їй на підставі свідоцтва про право власності на житло, Ѕ частина - на підставі договору купівлі продажу, яку вона придбала у відповідача ОСОБА_4 . Позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить по ј частині вищевказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло. В даній квартирі крім позивачів зареєстрований колишній чоловік ОСОБА_1 , з яким шлюб розірвано 10 березня 1988 року. ОСОБА_4 фактично в вищевказаній квартирі понад один рік не проживає, витрат по утриманню житла не несе, особисті речі останнього в квартирі відсутні. Його реєстрація в квартирі створює позивачам, як власникам, перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю. Просили визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 22 листопада 2019 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, до суду надали заяви в яких просили розглянути справу у їх відсутність, підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, повідомлений належним чином через оголошення на сайті суду про судове засідання, у зв`язку з чим, згідно ч. 5 ст. 279, ст.ст. 280-281 ЦПК України, справа розглянута у порядку заочного розгляду за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 24 жовтня 2007 року та договором купівлі - продажу від 05 травня 2018 року підтверджується, що Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 . ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить по ј частині даної квартири (а.с.16-18).

Згідно довідок відділу квартирного обліку приватизації житла та ведення реєстру територіальної громади Ніжинської міської ради від 18.11.2019 року, 28.11.2019 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано 10 березня 1988 року (а.с. 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За правилами ст.ст.150, 156 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд

Аналіз вказаних норм цивільного законодавства України дає підстави дійти висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються ст. 71,72 ЖК України в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду та ст. 405 ЦК України в разі користування майном (житлом) власника.

Квартира АДРЕСА_1 є майном (житлом) позивачів, тому правовідносини між сторонами мають регулюватися відповідними нормами цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності в житлі понад один рік без поважних причин, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач не є членом сім`ї власника житла в силу ст. 64 Житлового кодексу України, дані про укладення з ним договору найму житлового будинку також відсутні.

Норма закону яка б регулювала порядок визнання особи, яка не є членом сім`ї власника (чи наймачем), такою, що втратила право користування жилим приміщенням в діючому законодавстві, зокрема, ЖК України та ЦК України не передбачена, з огляду на це, слід застосувати аналогію закону, зокрема, ст.405 ЦК України.

В позові позивачі стверджували, що відповідач більше року, не проживає в квартирі, власниками якої є позивачі.

На підтвердження даних тверджень позивачі надали суду акт про не проживання особи житлового приміщення від 01 лютого 2020 року, в якому значиться, що ОСОБА_4 за місцем реєстрації не проживає протягом 18-ти років і його речі в квартирі відсутні.

На думку суду позивачі довели той факт, що відповідач понад один рік не проживає за місцем реєстрації, тому його слід визнати таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням.

Керуючись ст. 391, 405 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням- квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду В.Г. Пантелієнко