Провадження № 2/344/1282/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

29 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування кімнатою АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Представник виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування кімнатою АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивував тим, що на підставі рішення Івано-Франківської міської ради від 28.10.2010р.№280- LVIII гуртожиток по АДРЕСА_2 , прийнято в комунальну власність територіальної громади міста Івано-Франківська та передано на баланс ЖЕО №3. Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 19.04.2011р. № 216 реконструйованому гуртожитку під житлові квартири присвоєно поштову адресу - АДРЕСА_2 . Згідно рішення Івано-Франківської міської ради від 31.01.2012р. № 580-20 гуртожитки, що перебували на балансах житлово-експлуатаційних організацій міста, передано на баланс КП «Дирекція замовника». Балансоутримувачем гуртожитку по АДРЕСА_2 на даний час є комунальне підприємство «Дирекція замовника». Гуртожиток на вул. О. Сорохтея, 28Б є власністю територіальної громади міста Івано-Франківська і перебуває в управлінні КП «Дирекція замовника». Приватизація кімнати №43 у зазначеному гуртожитку не проводилася. В кімнаті АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_1 1971 р.н.- наймач л/м. КП «Дирекція замовника» неодноразово було обстежено кімнату № НОМЕР_1 в гуртожитку на АДРЕСА_2 на предмет фактичного проживання в ній зареєстрованих осіб, проте, ОСОБА_1 за місцем реєстрації не проживає, не з`являється за місцем постійної реєстрації вже близько п`яти років, у зв`язку з чим опечатано вхідні двері до кімнати АДРЕСА_1 , відповідно про даний факт комісією були складені акти, зокрема від 17.10.2018р., 16.04.2019р., від 11.09.2019р. Таким чином, ОСОБА_1 відсутня за місцем постійної реєстрації, більше року в кімнаті АДРЕСА_3 ніхто не проживає. Вона не використовує надане жиле приміщення за його призначенням- для постійного проживання, не оплачує комунальні послуги.

Представник позивача вимоги заявленого позову підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила позов задоволити в повному обсязі(а.с. 35 ).

Відповідачка в судове засідання не з`явилася з не відомих суду причин, хоча належним чином буда повідомлена про день та час слухання справи(а.с.23, 28, 34).

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого представник виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради позивається про його відновлення, шляхом визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Відповідно до рішення Івано-Франківської міської ради від 28.10.2010р.№280- LVIII, гуртожиток по АДРЕСА_2 , прийнято в комунальну власність територіальної громади міста Івано-Франківська та передано на баланс ЖЕО №3(а.с.5).

Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 19.04.2011р. № 216 реконструйованому гуртожитку під житлові квартири присвоєно поштову адресу - АДРЕСА_2 (а.с.6).

Згідно рішення Івано-Франківської міської ради від 31.01.2012р. № 580-20 гуртожитки, що перебували на балансах житлово-експлуатаційних організацій міста, передано на баланс КП «Дирекція замовника». Балансоутримувачем гуртожитку по АДРЕСА_4 на даний час є комунальне підприємство «Дирекція замовника»(а.с.7).

Відповідно до інформації наданої Департаментом житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради, гуртожиток на вул. О. Сорохтея, 28Б є власністю територіальної громади міста Івано-Франківська і перебуває в управлінні КП «Дирекція замовника». Приватизація кімнати АДРЕСА_3 у зазначеному гуртожитку не проводилася(а.с.8).

Згідно наданої КП «Дирекція замовника» 11.05.2019 року виписки №0778 з будинкової книжки про реєстрацію та склад сім`ї, в кімнаті АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_1 1971 р.н.- наймач л/м(а.с.9).

Комунальним підприємством «Дирекція замовника» неодноразово було обстежено кімнату № НОМЕР_1 в гуртожитку на АДРЕСА_2 на предмет фактичного проживання в ній зареєстрованих осіб. Під час проведення обстеження житлового фонду комісією КП «Дирекція замовника» було встановлено, що ОСОБА_1 за місцем реєстрації не проживає. ОСОБА_1 не з`являється за місцем постійної реєстрації вже близько п`яти років. У зв`язку з не проживанням в кімнаті № НОМЕР_1 жодних осіб та заборгованістю за надання комунальних послуг, комісією КП «Дирекція замовника» опечатано вхідні двері до кімнати АДРЕСА_1 . На підставі встановлених фактів відсутності ОСОБА_1 за місцем її реєстрації комісією були складені акти, зокрема від 17.10.2018р., 16.04.2019р., від 11.09.2019р.(а.с.10-13).

Відповідно до п.11 Постанови Пленум Верховного Суду УРСР, від 12.04.1985, № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» на ствердження вибуття особи суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Відповідно до ст. 127 ЖК УРСР, жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Гуртожитки можуть використовуватись для проживання робітників, студентів, учнів, також інших громадян у період роботи або навчання.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №84 від 27.04.2015 року, відповідно до ст.131 ЖК України, затверджено «Положення про гуртожитки». Однак, ним невизначено порядок дій при відсутності громадян. Разом з тим, з урахуванням подібності правовідносин, щодо користування жилою площею у гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами, ст. ст. 71, 72 ЖК України, щодо відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, ці норми житлового законодавства слід застосовувати і вразі відсутності у гуртожитку понад встановленні строки особи, якій у ньому надавалась жила площа.

Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК Україн на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що згідно вищевказаних Актів обстеження кімнати АДРЕСА_1 , відповідач, будучи зареєстрованим в гуртожитку, не користується і не цікавиться житловою площею в гуртожитку понад шість місяців, що є достатнім терміном і безумовною підставами для визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Оскільки, відповідачка не проживає у вищевказаній квартирі, понад строки встановлені законодавством, не несе витрати по її утриманню, а тому її слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 150 ЖК УРСР, ст.ст. 317, 391 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-80 ЦПК України, ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування кімнатою АДРЕСА_1 задоволити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме кімнатою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 12.11.2020 року.

Суддя Пастернак І.А.