Провадження № 6/760/610/20
В справі № 760/3906/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року Солом?янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Шпори М.М.

представника відповідача 2- Юрчика С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущенного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року заявник звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження шляхом заміни стягувача ПАТ «Комерційний банк «Надра» на ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущенного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Посилається в заяві на те, що 14 липня 2016 року Апеляційний суд міста Києва ухвалив рішення в справі № 760/3906/15-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором № 363/П/2006-840 від 14 квітня 2006 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «НАДРА».

На виконання рішення суду та виданого на його виконання виконавчого листа було відкрито виконавче провадження № 59606040 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1

15 травня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС» укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL2N79276ПВ272, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором №№ 363/П/2006-840 від 14 квітня 2006 року, перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС».

Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» за кредитним договором відсутнє.

Згідно Акту приймання-передачі оригіналів документів до договору відступлення прав вимог, оригінали виконавчих листів банком товариству передані не були, що підтверджується відсутністю відповідного запису у зазначеному акті.

Наразі місцезнаходження виконавчих листів щодо боржників невідомо та можливість встановлення їх місця знаходження відсутня.

Вважає, що виконавчі документи стягувачем втрачено, що підтверджується Актом приймання-передачі оригіналів документів до договору відступлення прав вимог та відповідним листом банку.

Зазначає, що процедура ліквідація банку, яка передбачає припинення основної діяльності банку, зміну всього керівництва, закриття територіальних відділень банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників, виконання функцій Фонду з відчуження великої кількості активів, що також вплинуло на факт втрати оригіналів виконавчих листів та пропущення процесуальних строків.

Виходячи з того, що ухвалене судом 14 липня 2016 року рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, не виконується, а пропуск строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання не дає можливості звернутися до органів державної виконавчої служби для примусового виконання, просить задовольнити заяву.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви.

Представник заявника просив розглядати заяву без його участі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час судового засідання повідомлялися належним чином.

У відповідності до положень ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Таким же чином регламентовано порядок розгляду заяви про поновлення строку, пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Судом встановлено, що заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 22 січня 2016 року був задоволений позов ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 363/П/2006/840.

Ухвалою суду від 21 квітня 2016 року в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 14 липня 2016 року заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 22 січня 2016 року скасовано та ухвалено нове в частині стягнення суми заборгованості.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України від 07 грудня 2016 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 14 липня 2016 року залишено без змін.

На виконання рішення суду стягувачу були видані виконавчі листи.

15 травня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС» укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL2N79276ПВ272, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором №№ 363/П/2006-840 від 14 квітня 2006 року, перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС».

/ т. 1, а.с. 111 - 114, 128 - 129, 214 - 219, 229, т. 2, а.с. 43 - 44, 51 - 53 /

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частиною 5 статті 15 Закону визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);

4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Тобто, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, а саме процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

З цього випливає, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 61- 1207св18 від 21 березня 2018 року.

Виходячи з обставин, викладених вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви в цій частині.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчі листи в справі були направлені на адресу позивача 03 серпня 2016 року.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З точки зору закону дублікатом є документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або подання державного виконавця, в залежності від того, хто втратив оригінал виконавчого документа.

При цьому заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено та відповідно підтвердити їх доказами.

Звертаючись до суду, будь-яких доказів втрати виконавчого документа заявник не надав, а зі змісту заяви вбачається, що він не був переданий при укладенні Договору про відступлення права вимоги.

На підтвердження відсутності виконавчих листів заявник надає Акт приймання передачі оригіналів документів від 15 травня 2020 року, підписаний представниками ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», в якому зазначено про передачу Кредитної справи № 361/П/2006/840 від 14 квітня 2006 року ОСОБА_1 , в тому числі оригіналів: кредитний договір 361/П/2006/840 від 14 квітня 2006 року, додатковий договір № 1 до договору застави від 14 квітня 2006 року, договір застави від 14 квітня 2006 року, додаткова угода від 21 січня 2010 року, договір поруки від 14 квітня 2006 року.

/ т. 2, а.с. 57 - 58 /

В той же час, зазначений Акт не є доказом втрати виконавчого листа у первісного стягувача.

Крім того,відповідно до п.2 ч.1 ст.22 Закону України « Про виконавче провадження» / в редакції на момент виникнення спору / виконавчий лист міг бути пред`явлений до виконання протягом року.

За таких обставин визначені законом підстави для видачі дубліката виконавчого листа відсутні.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» / в діючій редакції / виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Чинне законодавство пов`язує можливість відновлення судом пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання із наявністю поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин пропуску вказаного строку оцінюються судом, виходячи з наявності обставин, які об`єктивно перешкоджали заявнику (чи його попереднику) реалізувати своє право на пред`явлення виконавчого документа до виконання протягом законодавчо встановленого строку.

Крім того, суд зважає на те, що на момент укладення Договору про відступлення прав вимоги строки пред`явлення виконавчого документа до виконання попереднім стягувачем пройшли, а після укладення договору для нового кредитора не розпочинаються спочатку.

Що стосується посилання заявника на ст.18 ЦПК України та практики Європейського суду щодо обов`язковості судових рішень в аспекті права на суд, слід зазначити наступне.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово акцентував увагу на тому, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки.

Так, у рішенні «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

В рішенні «Устименко проти України» Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд, гарантовані ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Крім того, в рішенні в справі "Хаджинастасиу проти Греції" зазначено також, що національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію.

Таким чином, заявником при зверненні до суду не доведено втрату оригіналів виконавчих листів, тому підстави для задоволення заяви і в цій частині відсутні.

Щодо посилання заявника на те, що відмова в видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання буде фактично означати, що рішення суду не буде виконане, суд виходить з наступного.

Як зазначено вище, рішення в справі було ухвалено судом у 2016 році, тобто 4 роки тому.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.22 Закону України « Про виконавче провадження» / в редакції Закону України № 606-XIV від 21 квітня 1999 року на момент ухвалення рішення та пред`явлення його до виконання / виконавчі документи у цивільній справі могли бути пред`явлені до виконання протягом року.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

За змістом ч.2 ст.30 Закону державний виконавець зобов`язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Таким чином, заявник, укладаючи договір про відступлення права вимоги, яке виникло на підставі ухваленого судом рішення в цивільній справі через 4 роки після його ухвалення, тобто після спливу встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання, не перевіривши підстави його невиконання, свідомо набув прав кредитора щодо проблемного боржника, не з`ясувавши взагалі питань, пов`язаних з виконанням рішення суду у попереднього кредитора.

З урахуванням цього, суд вважає, що заявник діяв необачно щодо себе, купуючи проблемний кредит, а тому ризики, пов`язані з укладенням вказаної угоди, лежать на ньому, і не можуть бути підставою для задоволення заяви в частині видачі дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Керуючись ст.ст.442, 433 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити частково.

Замінити сторону у виконавчому провадженні, стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» /04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 15, / на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» / 79005, м. Львів, вул. М. Вороного, буд. 2, /.

В решті заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарженняна ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 30 грудня 2020 року.

Суддя: Л.А.Шереметьєва