Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2020 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді Крегул М.М.
при секретарі - Ковач В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданою його представником - адвокатом Навроцьким Володимиром Вячеславовичем, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Адвокат Навроцький В.В., який діє в інтересах та від імені позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що між позивачем та відповідачкою 07.02.2017 року укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . Також у позовній заяві зазначено, що з 2019 року позивач і відповідачка перестали жити разом, фактичні сімейні та подружні відносини не підтримують. Примирення та збереження шлюбу між подружжям не можливе та суперечитиме їх інтересам, а тому, враховуючи викладене просить суд розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачкою.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені вчасно та належним чином. Від адвоката Навроцького В.В. до суду надійшла заява, у якій він просить розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, однак також подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як встановлено по справі, 07 лютого 2017 року позивач та відповідачка уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , що видане 07 лютого 2017 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що складено відповідний актовий запис № 44.
Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 09 лютого 2018 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.
Шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведеться, позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру примирятися з відповідачем, про що свідчить зміст позовної заяви.
Відповідачка ОСОБА_2 не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем, про що свідчить зміст поданої нею заяви від 30.10.2020 року.
Приписами ст.110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.
Згідно ст. 112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Судом встановлено, що шлюб між подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виявився невдалим, їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.
Неявку сторін у судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до шлюбу.
Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Згідно з ч. 1 ст. 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Як роз`яснено у п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року у випадку, коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини.
Відповідно до поданої письмової заяви від 16.11.2020року встановлено, що сторони дійшли згоди щодо місця проживання дитини та син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 на даний час проживає разом з батьком ОСОБА_1 .
Спору щодо поділу спільного майна позивачем не заявлялося.
Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, приймаючи до уваги визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , слід розірвати.
Керуючись ст. ст. 24, 56, 105, 112, СК України, ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 , поданою його представником - адвокатом Навроцьким Володимиром Вячеславовичем, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 07 лютого 2017 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстровано Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що в складено відповідний актовий запис № 44 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .).

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул