Справа № 484/3394/19
Провадження № 2/484/72/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2020р.Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Медведєвої Н.А.

секретар судового засідання Бикова О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою.відповідальністю "Агрофірма Корнацьких" про повернення земельних ділянок, стягнення орендної плати, відсотків з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких», в якому представник позивача просила зобов`язати відповідача повернути земельні ділянки з кадастровим номером :01:000:1218 площею 0,0171га, з кадастровим номером :01:000:1219 площею 0,2299га, з кадастровим номером :01:000:1220 площею 2,67га, з кадастровим номером :01:000:1221 площею 1,4027га, що розташовані в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області та стягнути заборгованість з орендної плати за договором оренди земельної частки (паю) розміром 4,78 умовних кадастрових гектарів, укладеного 28.12.2009р. між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких», зареєстрованого у книзі записів реєстрації договорів оренди земель них часток (паїв) по Кам`янобалківській сільській раді за №87 від 02.03.2010р., за 2018р. в сумі 3235грн., 3% річних за прострочене виконання грошового зобов`язання в сумі 50грн. 25коп. та відсотки з урахуванням встановленого індексу інфляції в сумі 355грн. 02 коп., всього 3640 грн. 27 коп.

Ухвалою від 15.07.2019р. позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, визначені строки для подачі заяв по суті, призначене перше судове засідання по суті на 13.08.2019р., зобов`язано відповідача надати суду докази нарахування та сплати позивачеві орендної плати за вказаним у позові договором.

07.08.2019р. до суду від представника відповідача надійшла заява, в якій вказано, що відповідач позовні вимоги не визнає та у їх задоволенні просить відмовити. Заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не викладені. Відзив до суду не надходив.

13.08.2019р. розгляд справи відкладений на 25.09.2019р. та за клопотанням представника позивача витребувана у ТОВ "Агрофірма Корнацьких" довідка про нарахування позивачеві за 2018 рік орендної плати з використання спірної земельної ділянки.

Розгляд справи 25.09.2019р. був відкладений на 17.02.20209р.

11.09.2019р. від представника відповідача надійшов лист, в якому зазначено, що за вказаним вище договором оренди була нарахована сума орендної плати в сумі 3945,51грн., з якої відраховано до державного бюджету ПДФО 710,19грн. та військовий збір 59,18грн, тобто до виплати 3235грн.

На судове засідання представник позивача не з`явилась, надала заяву, в якій підтримала позов у повному обсязі, просила його задовольнити та розглянути справу без її участі.

Від представника відповідача надійшла заява, в якій він просив провести судове засідання без його участі та відмовити в задоволенні позову.

Оскільки учасники справи на засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Частинами 1 та 2 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 28.12.2009р. між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма Корнацьких» укладений Договір оренди земельної частки (паю) (далі Договір оренди) розміром 4,78 умовних кадастрових гектарів, зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди земель них часток (паїв) по Кам`янобалківській сільській раді за №87 від 02.03.2010р. Від імені позивача договір підписаний за нотаріальною довіреністю ОСОБА_2 .

Зазначена земельна частка (пай) була виділена в натурі та позивачу передані у власність земельні ділянки з кадастровим номером :01:000:1218 площею 0,0171га, з кадастровим номером :01:000:1219 площею 0,2299га, з кадастровим номером :01:000:1220 площею 2,67га, з кадастровим номером :01:000:1221 площею 1,4027га, що підтверджується свідоцтвами про право власності та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 6-13).

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.10.2018р. Договір оренди земельної частки (паю) розірваний та стягнута з відповідача заборгованість з орендної плати за період з 2015-2017роки в сумі 3635грн. 31 коп. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 06.12.2018р. зазначене рішення залишене без змін. Отже, рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.10.2018р. набрало законної сили 06.12.2018р. Тобто, протягом 2018р. до 06.12.2018р. Договір оренди діяв та відповідач користувався земельними ділянками позивача на його підставі. На момент розгляду даної справи вказаний вище Договір оренди земельної частки (паю) розірваний.

Стаття 13 Закону України «Про оренду землі» визначає, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 21 вказаного Закону (в редакції, чинній на момент укладенні договору) орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати (ч.1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно п.2.2. Договору оренди за користування вказаною в Договору земельною часткою Орендар сплачує Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 3 відсотки від грошової оцінки земельної частки (паю) в сумі 1211грн. 77 коп. протягом терміну дії Договору, але не пізніше як до 26 грудня року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі.

Представником відповідача визнаний той факт, що позивачеві за вказаним вище Договором оренди була нарахована сума орендної плати в сумі 3945,51грн., з якої відраховано до державного бюджету ПДФО 710,19грн. та військовий збір 59,18грн, тобто до виплати 3235грн.

Твердження позивача про неотримання ним коштів в якості орендної плати відповідач не спростував, отже, на підставі ч.4 ст. 81 ЦПК України, суд визнає факт невиплати позивачу відповідачем коштів як орендної плати за 2018 рік. Отже, позовні вимоги в частині стягнення орендної плати належать задоволенню в сумі 3235грн.

Згідно ст.. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже позовні вимоги про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми за період з 27.12.2018р. по 03.07.2019р. в розмірі 50 грн. 25 коп. обґрунтовані та належать задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача відсотки з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з 27.12.2018р. по 03.07.2019р. в розмірі 355грн. 02 коп. Однак, для стягнення таких відсотків відсутні підстави, передбачені ст.625 ЦК України, а виходячи з визначення цієї вимоги позивачем як «відсотки з урахуванням встановленого індексу інфляції», а також проведеного позивачем розрахунку сум на її обґрунтування (а.с. 17) кваліфікувати цю вимогу як стягнення збитків від інфляції неможливо. Отже в задоволенні позову в цій частині суд вважає за необхідне відмовити.

Відповідно до ст.. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Тобто, правовим наслідком розірвання договору оренди земельної ділянки є повернення такої ділянки орендодавцю.

Доказів повернення відповідачем спірних земельних ділянок їх власнику або правомірності користування ТОВ «Агрофірма Корнацьких» цими ділянками після розірвання Договору оренди матеріали справи не містять.

Отже, відповідачем не був виконаний обов`язок з повернення спірних земельних ділянок, а відтак ТОВ «Агрофірма Корнацьких» користується цими ділянками без правових підстав. Тобто позов в частині повернення земельних ділянок належить задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору за позовну вимогу про повернення земельних ділянок в повному обсязі в сумі 768грн. 40 коп., а за позовну вимогу про стягнення заборгованості з орендної плати, трьох відсотків річних та відсотків з урахуванням встановленого індексу інфляції пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 693грн 46коп., всього 1461грн. 86 коп.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких" повернути власнику ОСОБА_1 земельні ділянки з кадастровим номером :01:000:1218 площею 0,0171га, з кадастровим номером :01:000:1219 площею 0,2299га, з кадастровим номером :01:000:1220 площею 2,67га, з кадастровим номером :01:000:1221 площею 1,4027га.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких" на користь ОСОБА_1 орендну плату за договором оренди земельної частик (паю), укладеного 28.12.2009р., в сумі по 3235 грн., три процента річних від простроченої суми в розмірі 50 грн. 25 коп. та 1461грн. 86коп. витрат по сплаті судового збору, всього 4747 (чотири тисячі сімсот сорок сім) грн. 11 коп.

В задоволенні позову про стягнення відсотків з урахуванням встановленого індексу інфляції відмовити.

Місце проживання позивача: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Місцезнаходження відповідача: вул. Набережна,23 с. Кумарі Врадіївського району Миколаївської області, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 31929340.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Повне судове рішення складене 21.02.2020р.

Суддя Н.А.Медведєва