№ 239/365/17
№ 4-с/242/43/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі судового засідання Сафронової К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії заступника начальника відділу Новогродівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Манойло Оксани Валеріївни, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

встановив:

Заявник 02.11.2020 року звернувся із скаргою на дії заступника начальника відділу Новогродівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Манойло Оксани Валеріївни. В обґрунтування скарги зазначено, що рішенням Селидівського міського суду від 11.06.2020 року, зміненого постановою Донецького апеляційного суду від 21.09.2020 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 55029,00 грн. 25.10.2020 засобами поштового зв`язку скаржник отримала постанову про відкриття виконавчого провадження №63371519 від 21.10.2020 року. Посилаючись на вимоги ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 6 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, вважає дану постанову про відкриття виконавчого провадження незаконною, оскільки ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 07.10.2020 року у справі №239/365/17 розстрочено виконання рішення Селидівського міського суду від 11.06.2020 року.

Просить суд визнати протиправними дії заступника начальника Новогродівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Манойло О.В. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №63371519 від 21.10.2020 року, скасувати постанову заступника начальника Новогродівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Манойло О.В. про відкриття виконавчого провадження №63371519 від 21.10.2020 року.

Скаржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, у скарзі зазначала про розгляд справи без її участі.

Представник Новогродівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду скарги повідомлена належним чином, надала відзив на скаргу, де просить відмовити у її задоволенні та розглянути скаргу без її участі.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

З огляду на викладене, виходячи з вимог ст. 450 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 11.06.2020 року, зміненого постановою Донецького апеляційного суду від 21.09.2020 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 55029,00 грн.

Рішення суду набрало законної сили 21.09.2020 року.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 07.10.2020 року у справі №239/365/17 розстрочено виконання рішення Селидівського міського суду від 11.06.2020 року та встановлено наступний графік погашення заборгованості:

- 4600 грн. до 01.11.2020 року;

-4600 грн. до 01.12.2020 року;

-4600 грн. до 01.01.2021 року;

-4600 грн. до 01.02.2021 року;

-4600 грн. до 01.03.2021 року;

-4600 грн. до 01.04.2021 року;

-4600 грн. до 01.05.2021 року;

- 4600 грн. до 01.06.2021 року;

- 4600 грн. до 01.07.2021 року;

-4600 грн. до 01.08.2021 року;

- 4600 грн. до 01.09.2021 року;

- 4429,27 грн. до 01.10.2021 року.

Дана ухвала суду учасниками справи в апеляційному порядку не була оскаржена та набрала законної сили 23.10.2020 року.

Заперечуючи проти скарги ОСОБА_1 представник Новогродівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) у відзиві зазначала про правомірність дій з приводу відкриття виконавчого провадження, оскільки стягувач звернувся до виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження до набрання ухвалою суду від 07.10.2020 року законної сили.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:

1) верховенства права;

2) обов`язковості виконання рішень;

3) законності;

4) диспозитивності;

5) справедливості, неупередженості та об`єктивності;

6) гласності та відкритості виконавчого провадження;

7) розумності строків виконавчого провадження;

8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

З матеріалів справи вбачається ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , 20.10.2020 року отримала виконавчий лист на підставі рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 11.06.2020 року, зміненого постановою Донецького апеляційного суду від 21.09.2020 року.

ОСОБА_2 21.10.2020 року звернувся до Новогродівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) із заявою про прийняття на виконання виконавчого листа №239/365/17, виданого 20.10.2020 року Селидівським міським судом Донецької області, яку прийнято відділом державної виконавчої служби 21.10.2020 року.

21.10.2020 року заступником начальника відділу Новогродівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63371519, на підставі виконавчого листа №239/365/17, виданого 20.10.2020 року Селидівським міським судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів 55029,00 грн. та судового збору у розмірі 550,27 грн.

Скаржник зазначала, що нею добровільно на виконання ухвали суду від 07.10.2020 року сплачено перший платіж у розмірі 4770,00 грн.

Згідно з розпорядженням №63371519 державного виконавця від 29.10.2020 року сплачену ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 4770,00 грн. перераховано на розрахунковий рахунок ОСОБА_2 .

Приписами ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Отже, з аналізу зазначеної статті слідує, що виконавчий документ, виданий на підставі рішення суду може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання ним законної сили. У разі надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання здійснюється після набрання законної сили зазначеної ухвали суду та закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Згідно із ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача.

Крім того, ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Отже, зазначеними статтями Закону України «Про виконавче провадження» передбачено дії виконавця щодо вжиття заходів щодо примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 скористався своїм правом, звернувся до суду за захистом порушеного права та судом ухвалено рішення, якім позовні вимоги задоволено частково. На підставі рішення суду стягувач отримав виконавчий лист, який ним 21.10.2020 року пред`явлено до виконання до Новогродівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків).

На час пред`явлення виконавчого документа до виконання, ухвала суду від 07.10.2020 року, якою надана розстрочка виконання рішення суду, не набрала законної сили.

У скарзі заявник посилалася на вимоги п. 6 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за №512/5 , яким передбачено, що в разі пред`явлення до виконання виконавчого документа, за яким надана розстрочка виконання, виконавче провадження відкривається в частині, за якою сплинув строк сплати. Виконавчий збір та основна винагорода приватного виконавця стягуються із сум (суми), за якими (якою) сплинув строк сплати.

Проте, суд погоджується із позицією представника Новогродівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), яка узгоджується із вимогами ст.ст. 3,4,12,26 Закону України «Про виконавче провадження» та зазначає, що на час розгляду звернення ОСОБА_2 із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення суду у державного виконавця була відсутня ухвала суду від 07.10.2020 року про розстрочку виконання рішення суду, яка набрала законної сили 28.10.2020 року, а й отже були відсутні підстави виконання вимог п. 6 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за №512/5.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

За заявою стягувача виконавець може відстрочити або розстрочити виконання рішення (крім судового рішення), за наявності обставин, передбачених частиною першою цієї статті, про що виносить відповідну постанову.

За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Законом можуть встановлюватися особливості щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Боржник ОСОБА_1 скористалася своїм право та звернулася до суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду. Ухвалою суду від 07.10.2020 року, яка набрала законної сили 28.10.2020 року, у справі №239/365/17 надано розстрочку виконання рішення Селидівського міського суду від 11.06.2020 року та встановлено графік погашення заборгованості.

Дану ухвалу суду, зареєстровано у Новогродівському міському відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) 28.10.2020 року.

Статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави зупинення виконання виконавчих дій, зокрема у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення.

Статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави за яких виконавчий документ повертається стягувачу, зокрема у разі, якщо відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася.

Отже, виконавчий документ підлягає поверненню лише у разі, якщо відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася, а виконавче провадження підлягає зупиненню у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення.

У даному випадку боржнику надано розстрочку виконання рішення та вимоги зазначених статей не визначають дії державного виконавця у разі прийняття рішення про розстрочку виконання рішення.

Проте, з урахуванням вимог ст.ст. 18, 26, 33 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 6 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за №512/5, державний виконавець може вчиняти виконавчі дії з примусового виконання рішення суду лише в частині, за якою сплинув строк сплати, визначений ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 07.10.2020 року, яка набрала законної сили 28.10.2020 року.

Виходячи з вимог ст. 451 ЦПК України, враховуючи те, що оскаржувані дії заступника начальника відділу Новогродівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Манойло Оксани Валеріївни не суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження», суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.260, 447-451, ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії заступника начальника відділу Новогродівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Манойло Оксани Валеріївни, заінтересована особа: ОСОБА_2 - відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому цієї ухвали суду.

Суддя І.М.Владимирська