Справа № 242/4670/20
Провадження № 2/242/1613/20
УХВАЛА

Іменем України

13 листопада 2020 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Переясловська Ю.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Росія» про стягнення заборгованості по заробітній платі при звільненні та середньої заробітної плати за несвоєчасну виплату по заробітній платі при звільненні з підприємства, -

ВСТАНОВИВ:

До Селидівського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Росія» про стягнення заборгованості по заробітній платі при звільненні та середньої заробітної плати за несвоєчасну виплату по заробітній платі при звільненні з підприємства.

Пред`явлена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

П. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Водночас, у своїй постанові № 910/4518/16 від 30.01.2019 року Велика Палата Верховного Суду вказала, що за змістом норм статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати. Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а тому позови про його стягнення оплачуються судовим збором.

В прохальній частині позовної заяви зазначено, що позивач просить суд звільнити його від сплати судового збору у зв`язку із тяжким матеріальним становищем.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Натомість доказів, які підтверджують неможливість сплатити судовий збір за вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, позивачем не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року складає 2102 грн. 00 коп.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на дату подання позовної заяви становить 840 грн. 80 коп., та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У зв`язку з вищевикладеним, суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття провадження по справі до сплати позивачем судового збору у встановленому законом порядку або до надання позивачем суду доказів, які підтверджують неможливість сплатити судовий збір за вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Росія» про стягнення заборгованості по заробітній платі при звільненні та середньої заробітної плати за несвоєчасну виплату по заробітній платі при звільненні з підприємства - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк, позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.А. Переясловська