У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

при секретарі - Ладній О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Подільського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», за участю третьої особи - ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим.

17.02.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Одночасно з поданням до суду позову, представник позивача звернувся із заявою про забезпечення позову, в якій просив:

1) зупинити стягнення на підставі виконавчого листа № 760/8981/16-ц від 08.07.2017 року до вирішення справи по суті;

2) заборонити державному виконавцеві Святошинського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, що здійснює виконавчі дії у виконавчому провадженні № 56692093 та № 59230724, вчиняти будь-які дії щодо реалізації або відчуження будь-яким способом нерухомого та рухомого майна, щодо якого в рамках виконавчого провадження накладений арешт державного виконавця;

3) заборонити Державному підприємству «Сетам» здійснювати реалізацію майна, а саме:

- земельної ділянки, кадастровий номер :01:110:0162, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 0,0864 га;

- домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом проведення електронних торгів для відчуження будь-яким способом нерухомого майна третім особам.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

В судове засідання сторони не викликались.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення заборони вчиняти певні дії; шляхом накладення заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, передбачено забезпечення позову шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ч. 11 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання, тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналізуючи вищезазначені правові норми, та враховуючи, що представником позивача не надано доказів, щодо оскарження позивачем виконавчого листа № 760/8981/16-ц від 08.07.2017 року у судовому порядку, доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування забезпечення позову, а тому заява в частині зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 760/8981/16-ц від 08.07.2017 року до вирішення справи по суті, задоволенню не підлягає.

Крім того, суд не вбачає правових підстав для заборони Державному підприємству «Сетам» здійснювати реалізацію земельної ділянки, кадастровий номер :01:110:0162, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 0,0864 га та домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом проведення електронних торгів для відчуження будь-яким способом нерухомого майна третім особам, оскільки згідно Закону України № 460-IX від 15 січня 2020 року, який набрав чинності 08.02.2020 року статтю 150 ЦПК України було доповнено частиною 11, згідно якої не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Доводи заяви про забезпечення позову не дають підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову, в частині заборони державному виконавцеві Святошинського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, що здійснює виконавчі дії у виконавчому провадженні № 56692093 та № 59230724, вчиняти будь-які дії щодо реалізації або відчуження будь-яким способом нерухомого та рухомого майна, щодо якого в рамках виконавчого провадження накладений арешт державного виконавця, може унеможливити або утруднити в майбутньому виконання рішення суду у випадку задоволення позову про визнання недійсними спірні правочини, а тому зазначені заходи не є заходами, необхідними для забезпечення позову в розумінні норм цивільного процесуального законодавства.

Крім того, фактично заявник просить вжити заходи забезпечення позову з метою перешкоджання виконання судового рішення у іншій справі з приводу іншого спору, що виходить за межі мети забезпечення позову, яка полягає у вжитті судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення у випадку задоволення заявлених позовних вимог саме у даній справі.

Верховним Судом у постанові від 3 квітня 2019 року у справі №211/129/18-ц сформульовано правову позицію, згідно з якої суд не може заборонити державному виконавцеві вживати необхідних заходів щодо своєчасного й повного виконання рішення. Вжиті заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що заява не підлягає задоволенню, оскільки не обґрунтована заявником у контексті необхідності застосування таких заходів, а також у контексті їх співмірності та відповідності до заявлених позовних вимог.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи та враховуючи обставини справи, характер правовідносин, предмет та підстави можливого позову, суд приходить до висновку, про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 149-153, 157ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 від 05.11.2019 р. про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. В. Васильченко