ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1146/20
провадження № 2/753/4227/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2020 р. м. Київ

Суддя Дарницький районний суд м. Києва Заставенко М.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшов цивільний позов ОСОБА_2 до Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича, третя особа ОСОБА_3 про визнання електронних торгів недійсними.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.01.2020 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання на 30.03.2020.

Одночасно з подання позову до суду позивач подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження квартири АДРЕСА_1 , згідно із проведеними Державний підприємством «СЕТАМ» торгами 08.01.2020 року (протокол №459574 проведення електронних торгів).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.01.2020, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову було відмовлено.

18.02.2020 представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Тесленко Тетяна Володимирівна, звернулась до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладенням арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Заява про забезпечення позову обґрунтована наступними обставинами. Квартира АДРЕСА_1 набута у шлюбі та є спільною сумісною власністю подружжя позивача ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_3 . Їй стало відомо, що 08.01.2020 відбулись електронні торги за реєстраційним номером лота №397699 з реалізації вищевказаної квартири. На вказану кватиру був накладений арешт нерухомого майна № 33629541, постанова про арешт майна боржника № 59620228, видана 10.10.2019 приватним виконавцем Виконавчого округу м. Києва Телявським А.М. у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23.08.2018 по цивільній справі № 753/56/17 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 053-2008-1738. 20.12.2019 ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на вищевказане рішення. Позивач звернулась до Державний підприємством «СЕТАМ» з проханням призупинити електронні торги квартири, проте ДП «СЕТАП» листом від 27.01.2020 проінформувало позивача про те, що не вбачає правових підстав для зупинення електронних торгів та повідомив про завершення торгів за лотом № 397699, а торги вважаються такими, що відбулись. 29.01.2020 Київським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження у справі № 753/56/17. ОСОБА_3 не є стороною за кредитним договором № 053-2008-1738 від 28.05.2008. Частина квартира належить її чоловіку на праві спільної сумісної власності, а дії приватно виконавця спрямовані на відчуження зазначеного майна погіршують його майновий стан та порушують його право на власність, оскільки він не має жодного відношення до договору поруки. Таким чином, вчинені дії приватним виконавцем спільно із ДП «СЕТАМ» призвело до відчуження квартири, ще до того, як набрало законної сили остаточні рішення суду у справах № 753/22673/17 про стягнення заборгованості за кредитним договором і № 753/56/17 про стягнення заборгованості та про визнання договору поруки припиненим і тим самим порушено конституційні права на власність. Викладене свідчить про те, що наразі є нагальна потреба застосування забезпечення позову у вигляді арешту квартири, оскільки на даний момент це є єдиним можливим механізмом захистити права ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 .

Сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд прийшов до висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Згідно із п. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд, дослідивши заяву та надані до неї матеріали, матеріали позовної заяви, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149, п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У п. 4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушенні у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Отже, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно ч. 11 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Відповідно до наданого позивачем витягу з Реєстру від 25.01.2016 квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Відповідно до листа ДП «СЕТАМ » торги за лотом № 397699 (квартира АДРЕСА_1 ) вважаються такими, що відбулися 08.01.2020, переможець торгів «учасник 9».

Позивачем не було надано до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що відповідач у справі буде вживати заходів щодо ухилення від виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З доданих до позовної заяви документів вбачається, що квартира не є власністю ні позивача, ні відповідача, а законом не передбачена можливість накладення арешту на майно третіх осіб.

За таких обставин підстави для забезпечення позову відсутні, а тому у задоволені заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 150, 153, 259, 260, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: М.О. Заставенко