Справа № 521/7826/18
Провадження № 2/521/187/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2020 року Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Коваль Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.08.2017р. о 10 год. 35 хв. в м. Одесі по вул. С.Ріхтера, 47, відповідач здійснив проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору, внаслідок чого трапилося зіткнення з автомобілем «Toyota Avalon», д/н НОМЕР_1 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. За даним фактом співробітниками УПП у м. Одесі ДПП відносно ОСОБА_2 було складено протокол серії БР №074692 від 18.09.2017 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 23.11.2017 року ОСОБА_2 було визнано винним в порушенні Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. Автомобіль «Toyota Avalon», д/н НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 , на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 05.08.2011 року. З метою визначення суми матеріальної шкоди, спричиненої позивачу в результаті ДТП та отримання відповідного висновку, 04.09.2017 року останній звернувся до суб`єкта оціночної діяльності - судового експерта Федотова Федора Васильовича. 21 жовтня 2017 року експертом Федотовим Ф.В. було виготовлено Висновок експерта №6020 експертного, авто товарознавчого дослідження з встановлення вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Toyota Avalon», д/н НОМЕР_1 , згідно якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу склала 84101,65 грн., вартість матеріального збитку - 60087,44 грн.

За даних обставин позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив суд стягнути з відповідача в якості відшкодування майнової шкоди завданої в результаті ДТП в розмірі 60087,44 грн., витрати на складання висновку експерта та направлення телеграм в розмірі 1739,20 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, оскільки не погодилися з актом огляду транспортного засобу, оскільки він складався за відсутності відповідача та представника страхової компанії, а тому існують сумніви в достовірності пошкоджень, які було виявлено та описано в акті.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності. Крім того, надано письмові пояснення, в яких представник третьої особи зазначив, що позивачем було пропущено строк на звернення до ПрАТ «УТСК» із заявою про виплату йому страхового відшкодування за порушення майна (транспортного засобу), а тому на підставі ст. 37.1.4 Закону, було прийнято рішення про відмову у страховій виплаті.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача, відповідача та третьої особи, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23.08.2017р. о 10 год. 35 хв. в м. Одесі по вул. С.Ріхтера, 47, відповідач, керуючи автомобілем «Lexus RX350» номерний знак НОМЕР_3 , здійснив проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору, внаслідок чого трапилося зіткнення з автомобілем «Toyota Avalon», д/н НОМЕР_1 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. За даним фактом співробітниками УПП у м. Одесі ДПП відносно ОСОБА_2 було складено протокол серії БР №074692 від 18.09.2017 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 23.11.2017р. вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_2 (а.с. 5)

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Lexus RX350» номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_2 була застрахована відповідно до полісу АЕ/7743546, в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», із строком дії з 17.03.2017р. до 16.03.2018р. (а.с. 51)

Згідно Звіту експерта № 6020 від 21.10.2017 року, складеного судовим експертом Федотовим Ф.В., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota Avalon», д/н НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження в ДТП, склала 60087,44 грн. (а.с. 11-16)

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Відповідно до п. 37.1.4. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого.

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 ).

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

У відповідності до листа ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» від 01.11.2018р., встановлено, що ОСОБА_1 28.09.2018р. звернувся до страхової компанії із заявою на виплату страхового відшкодування та на підставі ст. 37.1.4. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» відмовило у здійсненні страхового відшкодування. (а.с. 73,74,75,76,77)

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується із відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас, така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Згідно ч. 1 ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.

Частиною 2 ст. 14 ЦК України, особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Відповідно до ст. 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з ч. 1 та 4 ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст. 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі ст. 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі № 754/1114/15-ц, в якій зроблено висновок про те, що у спорах про відшкодування шкоди, завданої особі джерелом підвищено небезпеки, право потерпілої особи на відшкодування завданих збитків реалізовується нею на власний розсуд, шляхом пред`явлення позову безпосередньо до винної особи або до страхової компанії, цивільно-правову відповідальність в якій застраховано завдавачем такої шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того суд звертає увагу на те, що ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти позову, посилаючись на те, що в нього є сумніви щодо достовірності складеного Звіту експерта № 6020 від 21.10.2017 року та визначеної суми матеріальної шкоди.

Таким чином, за клопотанням відповідача судом було призначено судову автотоварознавчу експертизу. (а.с. 131,132-133)

Однак призначена судом експертиза не була проведена, у зв`язку із несплатою відповідачем вартості судової експертизи про, що було складено повідомлення про неможливість проведення судової експертизи № 188 КДТЗ від 19.11.2019р. (а.с. 139-140)

Посилання відповідача про те, що його та ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» не повідомлено про дату та час проведення експертного дослідження, спростовується матеріалами справи. (а.с. 9,10)

Відповідачем не спростовано жодними належними й допустимими доказами зазначені позивачем обставини.

Таким чином, у зв`язку з відмовою ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» виплатити позивачу страхове відшкодування, позивач не має іншої змоги захистити своє порушене право крім звернення до відповідача з зазначеним позовом.

Згідно ч. 3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь грошових коштів в розмірі 60087,44 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір в сумі 704,80грн., крім того він сплатив за проведення експертного звіту 1600грн., 67,20грн. та 72грн. за відправлення телеграм, які також підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 993, 1166,1187 ЦК України , ст. ст. 76-78, 83, 141, 258-259, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 06.01.1998р. Малиновським РВ УМВС України в Одеській області, зареєстрований: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (посвідка на постійне місце проживання НОМЕР_6 від 27.01.2011р. ІПН НОМЕР_7 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ) грошові кошти в розмірі 60087 (шістдесят тисяч вісімдесят сім) грн. 44 коп., в якості відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, витрати по сплаті висновку експерта та направлення телеграм в розмірі 1739 (одна тисяча сімсот тридцять дев`ять) грн. 20 коп. та судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення 10 лютого 2020 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН