Справа №345/5231/19
Провадження № 2/345/145/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2020 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Миговича О.М.

секретаря Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, суд

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи тим, що рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 29.08.2013 року з відповідача присуджено стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 у твердому грошовому розмірі по 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини. Тому просила збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на утримання доньки у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.12.2019 року було відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідач подав до суду відзив. У відзиві зазначив, що він ніколи не відмовлявся в наданні дочці допомоги. З часу припинення між ним та позивачкою шлюбу, він вдруге одружився. Від цього шлюбу в них народилась дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Фактично в нього на даний час на утриманні перебуває ще одна неповнолітня дитина. Окрім того, його теперішня дружина ОСОБА_5 являється інвалідом другої групи загального захворювання. Її діагноз неправильно консолідований уламковий перелом кісток тазу. Самостійно вона пересуватися не може. Також він фактично офіційно не працює, оскільки за станом здоров`я не може працевлаштуватися. У нього діагноз: грижа шийного відділу хребта, а це позбавляє його фізичних навантажень. На даний час його матеріальне становище погіршилось. Дані обставини вказують на неможливість збільшення утримання аліментів. Просить позов задоволити частково, яким стягувати із нього аліменти у розмірі 1/6 частини від його доходу, щомісячно до досягнення дочкою повноліття.

Позивачка подала відповідь на відзив. У відповіді зазначила, що відповідач ОСОБА_2 не надав суду відповідних доказів про те, що він немає можливості сплачувати аліменти в розмірі ј частини його доходів. Доказів про наявність медичних протипоказань, встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності останнім не надано, а отже він є працездатним, тому може працювати й покращити своє матеріальне становище. Крім того їй відомо, що відповідач займається перевезенням пасажирів за кордон, а тому має відповідні доходи. Твердження відповідача про те, що його дружина не має можливості самостійно працевлаштуватися не відповідає дійсності, оскільки з 01.07.2915 року є приватним підприємцем, і як їй відомо, займається підприємницькою діяльністю в м.Калуші та смт.Рожнятів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.

Відповідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст.76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який 08.04.2013 року розірвано (а.с.8).

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 29.08.2013 року з відповідача присуджено стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердому грошовому розмірі по 600 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. ( а.с.6).

У відповідності до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При визначенні розміру аліментів з врахуванням положень ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що суд враховує при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосе- редньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, суд при визначенні розміру аліментів зазначає, що при визначенні розміру аліментів він керується нормами Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» щодо визначення прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, оскільки відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У зв`язку із змінами, внесеними законом №2037-VIII від 17.05.2017 у редакцію ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України,визначений рішенням суду від 02.09.2014 розмір аліментів, є нижчим, ніж встановлено законом, згідно з яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України " Про Державний бюджет України на 2020 рік " установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня;

Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів (минуло більше семи років) до часу звернення до суду з даним позовом, змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак, попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає.

За твердженням позивача, аліментів визначених рішенням суду від 29.08.2013 р. не вистачає для повноцінного забезпечення потреб та інтересів дитини. Догляд та утримання дитини потребують значних коштів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує відсутність підтвердження рівня матеріального становища відповідача, який на даний час не має постійного місця праці та сталого доходу, на його утриманні знаходить малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дружина ОСОБА_5 , яка на даний час не працює, здійснює догляд за дитиною та являється інвалідом другої групи загального захворювання, про що свідчить довідка ОБМСЕ АВ №0466040 (а.с.33), а також і те, що відповідач має проблеми зі здоров`ям, про що свідчить виписка з історії хвороби №136 Обласного клінічного центру нейрохірургії та неврології (а.с.34).

У відповіді на відзив позивачка зазначила, що їй відмово, що для нової сім`ї відповідачем було придбано автомобіль. Однак суд не приймає до уваги дане твердження позивачки ОСОБА_1 , оскільки згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області №2642, за гр. ОСОБА_2 транспортні засоби не зареєстровані (а.с.74).

Оскільки обов`язок утримувати дитину є обопільним обов`язком батьків, відповідач позов визнав частково, про що зазначив у відзиві на позов, а тому суд вважає необхідним стягувати аліменти у новому розмірі на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частки від доходу відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Так, ч. 3 ст. 181 СК України вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

На думку суду вказаний розмір аліментів є справедливим та достатнім на час постановлення рішення саме для забезпечення прав дитини в даній справі.

Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Тому стягнення аліментів в збільшеному розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позову відмовити.

На підставі ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік», ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 180-183, 192 СК України, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Змінити розмір аліментів та стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на утримання дитини дочки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Стягнення аліментів в зазначеному розмірі розпочати з дня набрання рішення законної сили.

Виконавчий лист по справі №350/1497/13-ц по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - відкликати.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: