Справа № 185/1817/16-ц
Провадження № 4-с/185/12/20
У Х В А Л А

17 лютого 2020 року м.Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Врона А.О., розглянувши матеріали скарги Міжнародного наукового співтовариства в особі Наукового товариства студентів і аспірантів-юристів Юсті*С, ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Прокопенко Олени Василівни з приводу виконання рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2016 року у справі ЄУ №185/1817/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Міжнародне наукове співтовариство в особі Наукового товариства студентів і аспірантів-юристів Юсті*С, в інтересах ОСОБА_1 , та ОСОБА_1 звернулись до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Прокопенко Олени Василівни з приводу виконання рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2016 року у справі ЄУ №185/1817/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Щодо представництва у цивільному процесі.

Громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи (ч.1 ст.1 Закону України Про громадські об`єднання).

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частина друга статті 55 Конституції України). Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Права громадської організації на звернення до суду в інтересах своїх членів чи інших осіб Закон Про громадські об`єднання не деталізує. Відтак, такі права реалізуються відповідно до положень інших законів.

Учасниками виконавчого провадження є, зокрема, сторони та представники сторін (ч.1 ст.14 Закону України Про виконавче провадження).

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (ч.1 і 2 ст.15 вказаного Закону).

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина перша статті 58 ЦПК України).

Сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобов`язаний вчинити певні дії особисто (ч.1 ст.16 Закону України Про виконавче провадження).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами (ч.1 ст.44 ЦПК України).

Міжнародне наукове співтовариство в особі Наукового товариства студентів і аспірантів-юристів Юсті*С у цій справі діє в інтересах відповідача, ОСОБА_1 . Щодо можливості сторони брати участь у судовому процесі через представника, то виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена (ч.4, 5 ст.131-2 Конституції України).

Згідно з частинами першою та другою статті 60 ЦПК України можливість бути представником у суді мають адвокат або законний представник (стаття 59 ЦПК України); під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього кодексу.

Отже, з метою забезпечення інтересів правосуддя, виконання завдання цивільного судочинства ЦПК України не передбачає права громадської організації бути представником у суді, оскільки таке право належить лише адвокатові, законному представникові, а у спорах, що виникають з трудових відносин, та у малозначних спорах - фізичній особі, яка досягла вісімнадцяти років і має цивільну процесуальну дієздатність. Ці вимоги законодавства щодо представництва у цивільному процесі є чіткими та передбачуваними для відповідача і Міжнародного наукового співтовариства в особі Наукового товариства студентів і аспірантів-юристів Юсті*С.

У разі відсутності спеціальних приписів щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність під час виконання судового рішення для розгляду таких скарг мають застосовуватися приписи ЦПК України, якими врегульовані аналогічні питання, зокрема, щодо учасників цивільного процесу, їхніх прав і обов`язків (статті 42-47, 55-64), судових викликів і повідомлень (статті 128-131), заходів процесуального примусу глава 9 розділу ІІІ), відкриття провадження у справі (глава 2 розділу ІІІ), розгляду справи по суті (глава 6 розділу ІІІ), апеляційного та касаційного оскарження судових рішень (глави 1, 2 розділу V).

Позовна заява повертається, якщо її подала особа, яка не має процесуальної дієздатності, вона не підписана, її підписала особа, яка не має права її підписувати, або особа, посадове становище якої не вказано (пункт 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України). Такий процесуальний наслідок суд застосовує до відкриття провадження у справі.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/1478/17.

Відповідно до ч.1 ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним повернути скаргу в частині, в якій зі скаргою звернулось Міжнародне наукове співтовариство в особі Наукового товариства студентів і аспірантів-юристів Юсті*С, оскільки подала особа, яка не є представником сторони виконавчого провадження або стороною виконавчого провадження.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 448 ЦПК).

Згідно п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом ( ч. 2 ст. 449 ЦПК України).

Як вбачається із скарги, ОСОБА_1 отримав постанову державного виконавця 31 січня 2020 року, а із скаргою до суду звернувся 10 лютого 2020 року, у зв`язку з чим, строк для подання скарги ОСОБА_1 не пропущено.

Подана ОСОБА_1 скарга відповідає нормам ЦПК України та підсудна Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Керуючись ст. 260, 447, 448 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Міжнародного наукового співтовариства в особі Наукового товариства студентів і аспірантів-юристів Юсті*С, ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Прокопенко Олени Василівни з приводу виконання рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2016 року у справі ЄУ №185/1817/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - повернути в частині, в якій зі скаргою звернулось Міжнародне наукове співтовариство в особі Наукового товариства студентів і аспірантів-юристів Юсті*С.

Прийняти до провадження скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Прокопенко Олени Василівни з приводу виконання рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2016 року у справі ЄУ №185/1817/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначити її розгляд у відкритому судовому засіданні на 27 лютого 2020 року о 11:30 годині.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання до Дніпровського апеляційного суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в частині повернення скарги, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://pvm.dp.court.gov.ua/.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: А. О. Врона