Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2020 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Чемезової Г.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волновахи в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Волноваського районного відділу державної виконавчої служби східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до Волноваського районного відділу державної виконавчої служби східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) (далі Волноваський ВДВС), в якому просила зняти арешт з нерухомого майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_2 , накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 26.02.2994 року Волноваського ВДВС, та просила виключити з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 15.08.2005 року №2288930 про арешт вказаного об`єкту нерухомості.

Вимоги позову мотивує тим, що вказаний будинок належить її батькові ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач, як спадкоємець першої черги, прийняла спадщину та звернулася до Волноваської державної нотаріальної контори для оформлення спадкових справ. За її заявою відкрито спадкову справу. Проте отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не має можливості, оскільки відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 15.08.2005 року за №2288930 зареєстровано обтяження у вигляді арешту. З питання зняття арешт позивач зверталася до Волноваського ВДВС. За листом інформацією Волноваського ВДВС від 19.12.2019 року будь які виконавчі документи стосовно ОСОБА_3 станом на 19.12.2019 року на примусовому виконані не перебувають, у зв`язку з чим виконавча служба не має можливості самостійно зняти арешт та позивачу запропоновано звернутися до суду.

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 21.01.2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти заочного рішення не заперечує (а.с. 15).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, причини своєї неявки суду не повідомив, не подав відзив на позовну заяву (а.с. 19).

З урахуванням викладеного суд ухвалив провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечує позивач.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, доходить висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а.с. 11).

З копії свідоцтва про укладення шлюбу встановлено, що дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_4 (а.с. 10).

З копії слідства про народження позивача встановлено, що її батьком є ОСОБА_2 (а.с. 9).

Згідно копії свідоцтва про право власності вбачається, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Згідно листа Волноваського ВДВС № 15.39-30/11745/32186 від 19.12.2019 року на ім`я позивача ОСОБА_1 встановлено, що згідно перевірки Автоматизованої системи виконавчих проваджень (далі АСВП) виконавчі документи стосовно ОСОБА_2 станом на 19.12.2019 року на примусовому виконанні не перебувають (а.с. 6).

З копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі встановлено, що після смерті ОСОБА_2 11.04.2019 року Волноваською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу (а.с.7).

Згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що 15.08.2005 року за №2288930 зареєстровано обтяження у вигляді арешту на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Підстава обтяження: постанова б/н, 26.02.2004 року, відділ Державної виконавчої служби м. Волноваха. Власник: ОСОБА_2 (а.с. 8).

Згідно повідомлення Волноваського ВДВС від 27.07.2020 року встановлено , що згідно бази даних АСВП виконавчих проваджень об`єктом яких є будинок АДРЕСА_1 (власник ОСОБА_2 ) на даний час на виконанні не знаходиться (а.с. 17).

Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Як встановлено судом, на теперішній час позивач, як спадкоємець майна померлого батька ОСОБА_2 , має намір вступити у володіння та розпорядження спадковим майном, проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити.

Згідно положень ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.ст 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його майбутньому праві власності на арештоване майно, а тому повинні розглядатися за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Згідно із ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується спадкові права позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з вказаного нерухомого майна та виключення з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про арешт вказаного житлового будинку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 76-82,141, 259, 263-265, 268, 280-282,354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Волноваського районного відділу державної виконавчої служби східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт з житлового будинку АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_2 , що накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 26 лютого 2004 року відділом державної виконавчої служби м.Волноваха, тип обтяження арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 2288930, дата реєстрації 15.08.2005 рік; додаткові дані:Архівний номер: 5949319 DONETSK 1201, Архівна дата: 27.02.2004, дата виникнення: 27.02.2004, № реєстру: , внутр.№ 3901IDC3C23F52E2F693E.

Виключити з Єдиного державного реєстру заброн відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 15 серпня 2005 року за № 2288930 про арешт майна (будинок АДРЕСА_1 ), належного ОСОБА_2 , причина відсутність коду: архівний запис.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Т.В. Безрук