Справа № 473/3220/20
"18" листопада 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді - Ротар М.М., при секретарі Гавриловій І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики
23 вересня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що згідно договору позики, укладеного в письмовій формі 21.10.2017 року він передав відповідачу 269325 гривень, що на час укладення договору було еквівалентно 9975 дол. США. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався повернути всю суму позики на протязі дії даного договору до 01.08.2018 року. Посилаючись на те, що відповідач не в повному обсязі виконав умови договору, а саме повернув тільки суму еквівалентну 6975 дол. США, чим порушив вимоги ст..526,530 ЦК України, позивач просив стягнути борг в сумі 137144,18 грн., а також судові витрати.
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 25 вересня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з`явилася, на адресу суду надіслала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив, будь-яких заяв на адресу суду не надіслав.
За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Позивач проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Так, в судовому засіданні встановлено, що в м. Вознесенську Миколаївської області 21.10.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики № 2. Відповідно до п.1 сума позики становила 269325 гривень, що еквівалентно 9975 дол. США. В свою чергу відповідач зобов`язався повернути всю суму позики та сплатити проценти за користування грошовими коштами до 01.08.2018 року. Крім того сторони домовилися, що у випадку девальвації протягом строку дії даного договору національної грошової валюти України, відповідач зобов`язався повернути суму грошей у гривнях еквівалентно 9975 дол. США по середньоринковому курсу, що складається на день платежу.
Відповідно до п.4 договору позики відповідач зобов`язався виплачувати 1% за весь час фактичного користування грошовими коштами.
У разі невиконання або неналежного виконання відповідачем умов договору, він зобов`язався сплатити неустойку у розмірі 10% від суми заборгованості за кожен день прострочки. (п.11 договору)
В судовому засіданні було встановлено, що позивачем сума позики 269325 гривень була передана відповідачу, що підтверджується розпискою, яка була підписана відповідачем 21.10.2017 року. Проте відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, оскільки не здійснив повернення грошових коштів, що були обумовлені договором. Так в судовому засіданні було встановлено, що відповідач повернув лише суму еквівалентну 6975 дол. США.
У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики, який згідно зі ст. 1047 цього ж Кодексу був укладений в письмові формі, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно положень ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. В даному випадку сторони обумовили строк повернення боргу, а саме до 01.08.2018 року.
З пояснень позивача, суд приходить до висновку, що договір позики був вчинений відповідно до умов чинного законодавства та між сторонами виникли відносини позики. Дані обставини підтвердилися в судовому засіданні письмовим договором та розпискою.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку.
За приписами ст.ст. 549, 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені).
Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
Згідно вимог ст. 133 ч.1 ЦПК України - судові витрати складаються із судового збору та інших витрат пов`язаних з розглядом справи.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати, пов`язані з сплатою судового збору в розмірі 1371 грн. 44 коп.. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн.
Відповідно до вимог ст. 141 ч.2 п.1 ЦПК України - у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 89, 263-265, 273, ЦПК України, суд
позов - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 18 листопада 2020 року .

Позивач: ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Вознесенським МРВ УМВС України в Миколаївській області, адреса зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_2

Суддя: М.М. Ротар