Провадження №22-ц/824/1205/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Тімуш Д.І.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2012 року позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за кредитним договором.

В ході розгляду даної справи відповідач заявила клопотання про призначення у справі судово-економічної експертизи з метою визначення реального розміру заборгованості за кредитним договором станом на 06.10.2012 року та з`ясування, чи відповідають позовні вимоги банку законодавству України і умовам кредитного зобов`язання. При цьому просила суд доручити проведення такої експертизи експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, судові витрати за проведення експертизи покласти на неї.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року клопотання про призначення судово-економічної експертизи задоволено, провадження у справі зупинене на час проведення експертизи.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, оскаржувану ухвалу вважає необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить судове рішення скасувати та направити справу для продовження розгляду. Обґрунтовує її тим, що з моменту вступу в справу нового відповідача - спадкоємця боржника за кредитним договором минув майже рік, і за цій проміжок часу у відповідача була можливість здійснити в позасудовому порядку контр-розрахунок заборгованості. Крім того за час знаходження справи в провадженні суду відповідач жодного разу не звертався до банку з приводу невірності нарахувань заборгованості. Таким чином апелянт вважає, що сторона відповідача умисно затягує розгляд справи та зловживає своїми правами, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в оскаржуваній частині в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що підстави для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції відсутні.

Не погоджуючись з призначеною по справі експертизою, апелянт зазначив про відсутність підстав для її призначення та вказав, що клопотання відповідачем подане з метою затягування розгляду справи та зловживання процесуальними правами. З такою позицією апелянта колегія суддів апеляційного суду погодитись не може.

У відповідності до положень ст. 102 ЦПК України для дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує спеціальних знань, на підставі відповідної ухвали суду може бути призначене проведення відповідної судової експертизи.

Положеннями ч.1 ст. 103 ЦПК встановлено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності наступних умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

З аналізу наведеної норми вбачається, що експертиза може бути призначена за умови необхідності отримання висновку з питань, які потребують спеціальних знань, відсутніх у суду, за умови, що дане питання входить до предмета доказування по даній справі. Ще однією умовою для призначення експертизи є відсутність у справі інших висновків експертів з цього приводу або ж обґрунтованість сумнівів у таких наявних висновках.

Як вбачається з матеріалів справи, судово-економічна експертиза була призначена судом для з`ясування питання розміру дійсної заборгованості відповідача перед банком та належного представлення такого розрахунку, що і є предметом розгляду даної справи. При цьому вирішення даного питання потребує спеціальних знань, а висновки експертів з цього приводу сторонами справи до суду не подавалися. Таким чином призначення судово-економічної експертизи у даному випадку відповідає вимогам ч.1 ст. 103 ЦПК України.

Колегія суддів апеляційного суду критично ставиться до посилань апелянта на те, що спірна експертиза була ініційована відповідачем виключно з метою затягування справи. Як вбачається з матеріалів справи, заочне рішення від 12.02.2013 року було скасоване 01.08.2016 року, відтак з вказаного часу здійснюється розгляд даної справи. За клопотанням позивача у червні 2019 до участі в справі залучено ОСОБА_1 в якості правонаступника попереднього відповідача по справі - ОСОБА_2 , який помер. При цьому клопотання про призначення судово-економічної експертизи було заявлене відповідачем в першому судовому засіданні, яке фактично було проведене після його залучення. Таким чином колегія зважає на неможливість звуження гарантованих законом прав особи в судовому процесі чи створення їй перешкод у виконанні обов`язку доведення своїх вимог та/або заперечень проти позову, особливо враховуючи той факт, що теперішній відповідач не брав участі у розгляді справи з самого початку.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, за результатами перевірки законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку про те, що ухвалу було постановлено у відповідності до вимог процесуального закону, відтак підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 06 листопада 2019 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько