Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2506/19

14 лютого 2020 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Шпитко М.І.,

з участю представника позивача, адвоката - Капака В.М.,

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

16.12.2019 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Свої вимоги мотивує тим, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що стверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. В даному будинку окрім нього, як власника, зареєстровані також ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відповідач по справі. Незважаючи на юридичний факт реєстрації місця проживання у вказаному житлі, останній за вказаною адресою з 2015 року не проживає, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї. Він, як власник будинку, не може в повній мірі здійснювати своє право власності, а саме користуватися та розпоряджатися належним йому майном, оскільки відповідач зареєстрований в даному житловому будинку. Таким чином вважає, що відповідач не проживає у будинку без поважних причин більше встановленого законом строку, а тому втратив право на користування даним житлом, в зв`язку з чим звернувся з вказаним позовом до суду.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житлом в будинку, щорозташований за адресою: АДРЕСА_1 і належить йому на праві приватної власності.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 адвокат Капак В.М. позовні вимоги позивача підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечив той факт, що дійсно, він більше п`яти років за вказаною адресою не проживає. Однак, при цьому зазначив, що в житловий будинок, який належить на праві власності позивачу ОСОБА_2 ним були вкладені значні кошти на реконструкцію вказаного житла та підтримання його в належному стані. Крім того, на його думку, зняття його з реєстрації у вказаному будинку потягне в подальшому і зняття з реєстрації його матері ОСОБА_3 , яка також там зареєстрована. Щодо стягнення в користь позивача судових витрат по даній справі то в цій частині позовні вимоги не визнає і просить в їх задоволенні відмовити, оскільки вважає, що позивач виявив бажання подати позов, відповідно повинен оплачувати і всі судові витрати.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80,81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_2 , на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 . Вказаний факт стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 176414048 від 06.08.2019 року та копією договору від 15.05.1992 року (а.с. 4-6).

На даний час в належному позивачу житловому будинку, зареєстровані: позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач по справі, що стверджується довідкою про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку № 1063, виданою 28.10.2019 року Ліснотарновицькою сільською радою, Надвірнянського району, Івано-Франківської області ( а.с.8).

Згідно довідки № 231/02-19 від 07.11.2019 року відповідач по справі ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 07.03.1996 року по теперішній час ( а.с.7).

Доведено в судовому засіданні і ту обставину, що відповідач ОСОБА_1 з 2915 року і включно по даний час у даному домоволодінні позивача не проживає, а проживає за іншою адресою в будинку дружини в АДРЕСА_2 . Дані обставини підтверджуються актами обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеними депутатами Ліснотарновицької сільської ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області (а.с.9-10).

14.11.2019 року позивачем ОСОБА_2 направлялася письмова вимога відповідачу ОСОБА_1 про добровільне зняття з реєстрації в житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.11). Однак, як встановлено в судовому засіданні, дана вимога в добровільному порядку виконана не була.

В судовому засіданні перевірено, що реєстрація відповідача у належному позивачу домоволодінні створює перешкоди ОСОБА_2 щодо розпорядження вказаним майном.

Крім того, відповідач не оплачує комунальних послуг, не несе інших витрат по утриманню житлового будинку та не приймає участі у спільному побуті, що порушує права позивача як власника житлового будинку.

Згідно ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такого порушення.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша стаття 321 ЦК України).

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 з 07.03.1996 року зареєстрований у спірному житловому приміщенні, тобто набув право користування чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом.

Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.

Відповідач ОСОБА_1 спільним побутом із позивачем не пов`язаний, не надав суду доказів того, що він здійснює користування та утримання житла, тому його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України.

Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Приходячи до такого висновку, суд враховує аналогічну правову позицію, яка викладена у Постановах Верховного Суду України від 16.11.2016 року у справі №709 цс 6 та від 15.05.2017 року у справі №6-2931 цс 16.

З огляду на всі зазначені вище обставини суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно з п.п.1, 2 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно наданої позивачем квитанції №27/2019 від 16.12.2019 року за надання йому правничої допомоги, витрати склали 1500 грн.

Також за звернення до суду із даним позовом, ним сплачено судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. (а.с.1).

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_2 , з відповідача в користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по справі, зокрема 768 грн. 40 коп. сплаченого судового збору, та 1500 грн. 00 коп. за надання правничої допомоги, а всього 2268 грн. 40 коп.

На підставі ст. ст. 386,391,406 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, ст.258, ч.6 ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 і належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (інд. код невідомий), жителя АДРЕСА_2 в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (інд. код НОМЕР_1 ), жителя АДРЕСА_1 768 грн. 40 коп. сплаченого судового збору, 1500 грн. витрат за надання правничої допомоги, а всього 2268 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

виготовлено 21.02.2020 року.