НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11 листопада 2020 рокуСправа № 322/817/20

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Губанова Р.О., секретар судового засідання Блажко О.П., за участю: позивачки ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2 її представника - адвоката Острика С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про припинення договору оренди землі шляхом його розірвання,

встановив

короткий зміст позовних вимог і рух справи:

27 серпня 2020 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов зазначений цивільний позов, в якому позивачка просить суд:

припинити шляхом розірвання договір оренди від 24 жовтня 2008 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 6,39 гектарів кадастровий №:12:010:0005 розташовану на території Софіївської сільської ради, Новомиколаївського району, Запорізької області та зареєстрований в ЗРФ центр ДЗК 22 грудня 2008 року за №4;

відшкодувати на її користь з відповідачки розмір сплаченого нею судового збору відповідно наданої квитанції та витрати на представника відповідно акту виконаних робіт.

Ухвалою судді від 10.09.2020, після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки, було відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила таке.

24 жовтня 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий №:12:010:0005 сільськогосподарського призначення площею 6,39 гектари, розташовану на території Софіївської сільської ради, Новомиколаївського району, Запорізької області

Договір зареєстровано в ЗРФ Центр ДЗК 22 грудня 2008 року за №4.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом після померлого спадкодавця ОСОБА_3 , вона як спадкоємець 07.05.2014 зареєструвала право власності на земельну ділянку площею 6,39 га, з кадастровим №:12:010:0005.

Згідно з розділом «Орендна плата» Договору оренди: орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 3% від нормативної вартості і становить 2284,00 гривень шляхом видачі готівки орендодавцю, або перерахування на рахунок вказаний ним, а за додатковою угодою сторін орендна плата може виплачуватися в натуральній і відробітковій формі (п.9); обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексації (п.10); орендна плата вноситься у такі строки: щорічно з 01 жовтня по 25 грудня поточного року (п.11); розмір орендної плати переглядається ( 1 раз на 5 років) у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України (п.13).

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін в наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (п.38).

8 січня 2020 вона отримала почтовим переказом орендну плату від ОСОБА_2 за 2018-2019 роки в розмірі 4568 гривень, що суттєво порушило її права.

Також позивачка посилалась на систематичність несплати відповідачкою орендної плати в період 2014-2017 р.р., що було засвідчено рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області.

На позовну заяву ОСОБА_1 відповідачкою подано відзив зі змісту якого випливає, що доводи позивної заяви в частині вимог про припинення договору оренди землі з підстав систематичної не виплати орендної плати за період 2014-2017 р.р. вже були предметом судового розгляду, наслідком якого стало винесення постанови Запорізького апеляційного суду 23.06.2020, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення договору оренди землі було відмовлено. У відзиві також зазначено, що заборгованість по сплаті оренди за 2018-2019 р.р. відсутня. Порушень умов договору з її боку не було.

В судовому засіданні позивачка 08.10.2020 ОСОБА_1 вказала, що відзив на позовну заяву вона до початку судового засідання не отримувала, тому судом їй було надано час для ознайомлення з відзивом, після чого позивачка надала пояснення зі змісту яких випливало, що підставою для розірвання договору оренди землі є невиплата орендної плати за 2018-2019 р.р. у строк передбачений договором.

Ухвалою суду від 08.10.2020 закрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частини позивних вимог щодо припинення договору оренди землі з підстав систематичної не виплати орендної плати за період 2014-2017 р.р., надано позивачці строк для подання уточненої письмової позовної заяви з дотриманням вимог ст.175 ЦПК України.

16.10.2020 позивачкою надано уточнену позовну заяву, зі змісту її доводів випливало, що підставою для розірвання договору оренди землі є невиплата орендної плати за 2018-2019 р.р. у строки передбачені договором, в цьому контексті позивачка посилається на положення ст.526 ЦК України. Також вказано, що орендна плата за вказані роки була виплачена тільки після її звернення з позовом до суду.

На уточнену позовну заяву відповідачкою подано відзив зі змісту якого випливає, що орендна плата за 2014-2017 р.р. не сплачувалась у передбачені договором строки, оскільки вона вважала, що не має виплачувати орендну плату, адже за твердженням відповідачки, вона сплатила орендну плату наперед ОСОБА_3 , обставини щодо заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою за ці роки були предметом цивільного спору (рішення Новомиколаївського районного суду від 28.02.2018, постанова Апеляційного суду Запорізької області від 31.07.2018 ЄУ 322/1094/17). Зазначила, що дійсно орендна плати за 2018-2019 р.р. була виплачена лише в 2020 році, однак обумовлено це було тим, що позивачка ухилялась від отримання орендної плати, в цьому контексті відповідачка посилалась на положення ст.ст.610, 612, 613 ЦК України.

Фактичні обставини встановлені судом,

мотиви з яких виходив суд і застосовані норми права:

24 жовтня 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований ЗРФ Центр ДЗК 22 грудня 2008 року за № 4, відповідно до якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :12:010:0005, яка знаходиться на території Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області і належить орендодавцю на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 065164. Цей договір 24.10.2008 посвідчено приватним нотаріусом Новомиколаївського районного нотаріального округу Запорізької області Моргуновим О.В., зареєстровано в реєстрі за № 2263 (далі Договір оренди).

Згідно з розділом «Орендна плата» Договору оренди: орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 3% від нормативної вартості і становить 2284,00 гривень шляхом видачі готівки орендодавцю, або перерахування на рахунок вказаний ним, а за додатковою угодою сторін орендна плата може виплачуватися і в натуральній формі (п.9); обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексації (п.10); орендна плата вноситься у такі строки: щорічно з 01 жовтня по 25 грудня поточного року (п.11).

07.05.2014 ОСОБА_1 як спадкоємець на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого спадкодавця ОСОБА_3 зареєструвала право власності на земельну ділянку площею 6,39 га, з кадастровим №:12:010:0005.

Рішенням Новомиколаївського районного суду від 28.02.2018, залишеного без змін постановою Апеляційного суду Запорізької області від 31.07.2018 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди земельної ділянки за 2014-2017 р.р.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 23.06.2020 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення договору оренди землі (через невиплату орендної плати у 2014-2017 р.р.) було відмовлено.

Враховуючи вказані обставини доводи позивачки в контексті систематичності невиплати орендної плати за 2014-2017 р.р., як підстави для припинення договору оренди, судом не розглядаються.

Згідно з ч.1 ст.2, ч.1 ст.4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків.

Згідно з ч. 1ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст.526 ЦК України).

Згідно зі ст.1, ч.1 ст.2 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частинами 1,2 статті 21 зазначеного Закону встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Відповідно до ч.2 ст.23 вказаного Закону орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Згідно з ч.1 ст.32 зазначеного Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

За ч.4 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою, серед іншого, є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Такий правовий висновок викладено у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 06 березня 2019 року в справі №183/262/17 та постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року в справі №392/1663/15-ц.

На момент звернення позивачки з позовом, заборгованість по сплаті орендної плати відсутня, орендна плата за 2018-2019 р.р. відповідачкою сплачена 08.01.2020 шляхом поштового переказу, отже орендна плата була сплачена однак з порушенням строків передбачених п.11 Договору оренди.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд вважає необґрунтованими доводи відповідачки на предмет ухилення позивачкою від отримання орендної плати за 2018 рік, оскільки на підтвердження цих доводів не надано відповідних доказів. Той факт, що відповідачка з 13.11.2018 по 14.11.2018 знаходилася в медичні клініці «Олівія» внаслідок хірургічного лікування, перебувала на стаціонарному лікування з 22.10.2018 по 02.11.2018 і з 23.11.2018 по 21.12.2018 в ЦРЛ (КНП «Новомиколаївський центр первинної медичної допомоги») не спростовує факту прострочення сплати орендної плати за 2018 рік, оскільки після вказаних дат до 17.09.2019 відповідачка не вживала (докази протилежного відсутні) заходів, які б свідчили про наміри виконання нею умов Договору оренди.

Разом з тим суд вважає обґрунтованими доводи відповідачки на предмет прострочення позивачкою зобов`язання щодо отримання орендної плати за 2019 році.

Відповідно до 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку; якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

17.09.2019 відповідачка направила на адресу позивачки заяву про надання реквізитів її поточного рахунку для перерахування орендної плати (за твердженням відповідачки це було обумовлено умовами договору п.9 Договору оренди і відмовою позивачки отримувати кошти готівкою). Позивачка підтвердила факт отримання вказаної заяви. На питання суду показала, що не бажала надавити реквізити через малий (на її думку) розмір орендної плати. В подальшому позивачка змінила показання зазначивши, що у 2019 році вона не мала поточного рахунку, оскільки сплив термін дії її банківської картки.

Вказані показання позивачки суд вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Розмір орендної плати визначений умовами договору, положеннями якого також передбачений і порядок перегляду розміру орендної плати 1 раз на 5 років, отже незгода ОСОБА_1 із сумою орендної плати не може бути підставою для відмови від прийняття виконання зобов`язання.

Самою позивачкою була надана суду копія виписки по рахунку ОСОБА_1 відповідно до якої на рахунок останньої були зараховані кошти у сумі 14522,30 грн. Сторони підтвердили, що вказані кошти є орендна плата за 2014-2017 р.р., яка була стягнута на підставі рішення Новмиколаївського районного суду від 28.02.2018, отже достеменно встановлено, що станом на 12.12.2018 ОСОБА_1 мала поточний рахунок в АТ КБ «Приватбанк». Сам по собі факт спливу дії банківської карти не свідчить про закриття рахунку. Порядок закриття банківського рахунку визначено інструкцією «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів» затвердженою постановою Національного Банку від 12.11.2013 №492. Доказів того, що банком було закрито поточний рахунок ОСОБА_1 , позивачкою не надано. Крім цього на заяву ОСОБА_2 від 17.09.2020 позивачка не надала відповіді про те, що вона не має поточного рахунку.

Доводи позивачки про те, що відповідачка мала змогу сплатити оренду шляхом пошитого переказу суд не бере до уваги оскільки, такий спосіб оплати не передбачений умовами Договору.

Отже, судом було встановлено прострочення сплати оренди за 2018 рік, водночас встановлено і те, що ОСОБА_1 не вчинила дій, які випливають із суті зобов`язання тобто є простроченням зобов`язання щодо отримання орендної плати за 2019 рік, що виключає системність порушення умов Договору оренди, тому підстави для припинення договору оренди землі шляхом його розірвання відсутні.

Відповідачкою не надано доказів про понесення нею судових витрат.

Керуючись ст.ст.93, 124, 141 Земельного кодексу України, ст.ст.1, 2, 13, 21, 24, 32 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.258, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

вирішив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про припинення договору оренди землі шляхом його розірвання - відмовити.

Реквізити учасників справи:

- позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

- відповідачка: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Повний текст рішення складений 16.11.2020

Суддя Р.О. Губанов