Справа № 462/1233/20
УХВАЛА

23 квітня 2020 року місто Львів

Суддя Залізничного районного суду міста Львова Ліуш А.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

в порядку забезпечення позову позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення Галицьким відділом державної виконавчої служби у м. Львові стягнення/утримання із заробітної плати позивача ОСОБА_1 , в межах виконання виконавчого листа №308/13760/16-ц від 18 травня 2018 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області щодо стягнення з неї на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частка усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 грудня 2016 року і до досягнення ним повноліття, мотивуючи тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в подальшому в частині зміни розміру, де стягнення аліментів позивач просить проводити саме із дати 20 грудня 2019 року.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, аналогічну правову позицію висловлює Верховний Суд у постанові №183/5864/17-ц від 17 жовтня 2018 року

На підставі наведеного та враховуючи те, що заява про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому, окрім того заявником не наведено жодних належних достатніх, достовірних, допустимих доказів на те, що існують обставини, які свідчать про реальну неможливість виконання рішення в майбутньому чи неможливість зміни розміру аліментів чи їх сплати позивачем чи відповідачем, а відтак, суд вважає, що заява є безпідстваною.

Крім того, згідно ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті, однак, вимоги заяви є фактично тотожними позовним вимогам, що може бути вирішено виключно в ході розгляду справи по суті, а тому, суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку до Львівської апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: А.І. Ліуш