Справа № 700/173/19
Номер провадження 6/700/17/20
У Х В А Л А

іменем України

12 листопада 2020 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі головуючого-судді: Пічкур С.Д., за участю секретаря судового засідання: Сіденко Н.П., стягувача: ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка цивільну справу провадженням № 6/700/17/20 за заявою ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 16 січня 2020 року у справі № 700/173/19,

установив:

Заявниця звернулася до суду із заявою про розстрочку виконання рішення Лисянського районного суду Черкаської області у справі №700/173/19 від 16.01.2020 року за позовом представника позивача ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Лисянського районного суду за позовом представника позивача Бесараба В.М. в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було стягнуто грошові кошти в сумі 67575 грн. Вона визнає свої боргові зобов`язання перед ОСОБА_1 в повному обсязі. Але стан її здоров`я з 2016 року значно погіршився, вона потребує постійного лікування, тому всієї суми відразу сплатити не може, може сплачувати частинами до повного погашення боргу, але стягувач на такі умови не згідний. Тому просить розстрочити виконання рішення Лисянського районного суду представника позивача Бесараба В.М. в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в сумі 67575 грн. з її пенсії до повного погашення, але не більше 20% від розміру пенсії за один місяць.

В судове засідання заявниця не з`явилась, подала клопотання про підтримання своєї заяви та розгляду справи без її участі.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти розстрочення виконання рішення суду і пояснив, що ОСОБА_2 має земельні паї орної землі, велике підсобне господарство, здає в державу молоко, за що одержує по 12 000 грн. щомісяця, отримує пенсію, чоловік працює трактористом. Він і його дружина пенсіонери, інших доходів не має, має проблеми зі здоров`ям.

Вислухавши заінтересовану особу, свідка, представника Лисянського РВ ДВС дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно дост. 129-1 Конституції Українисудові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. У п. 9 ч. 2ст. 129 Конституції Українидо основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Виконання судових рішень - це заключна стадія судового процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту чи відновлення порушених прав.

Частиною 1статті 3 ЦПК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Дане правило також закріплено в ч.1ст. 15 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст.267ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочку виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Судом встановлено, що рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 16.01.2020 року, яке набрало законної сили, позов представника позивача адвоката Бесараба Володимира Михайловича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 67575 грн.

Згідно з ч.ч. 2,3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до приписів ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Згідно з ч. 1 ст. 435 ЦПК Україниза заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до ст.435 ЦПК Українивирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан.

Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення, виходячи з положень вказаної статті - це надання боржникові права проводити виконання рішення у частинах і в строки, встановлені судом.

Законом встановлено, що критерієм визначення підстав для розстрочення виконання рішення є обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішити питання про їх наявність з урахуванням всіх обставин справи, а також прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження.

Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочення виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку.

Обставинами, які ускладнюють виконання рішення, можуть бути тільки ті обставини, які існують насправді і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, строки та в порядку, визначеному в ньому.

Вирішуючи питання розстрочення виконання рішення, суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед, стягувача, права якого підтверджені судовим рішенням.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 435 ЦПК України, розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Матеріальне становище заявника, на яке він посилається у своїй заяві, суд не вважає підставою для надання розстрочення виконання рішення суду, інших виключних підстав заявником не наведено.

Вирішуючи вказане в заяві питання про розстрочення виконання рішення, суд враховує, що заявником при наведенні мотивів для розстрочення виконання рішення не надано належних та допустимих доказів перебування у скрутному матеріальному становищі станом на час звернення з відповідною заявою до суду, які б в свою чергу давали підстави для розстрочення виконання судового рішення. До заяви про розстрочення виконання рішення додано медичні документи заявника, які на думку суду, також не доводять неможливість виконання заявником рішення суду.

При ознайомленні суду з матеріалами виконавчого провадження № 62873269 встановлено, що боржниця ОСОБА_2 має у власності земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від яких отримує дохід, що не було вказані у заяві про розстрочення виконання рішення. На це вказала і свідок ОСОБА_4 .

Крім того, запропонований боржником порядок розстрочення виконання рішення суду, порушуватиме права стягувача на своєчасне отримання коштів, враховуючи, що з дати ухвалення рішення судом пройшов тривалий час. Рішення суду у справі винесено 16 січня 2020 року і до цього часу жодним чином не виконано, а його розстрочення можливе у даному випадку лише на три місяці, що не є доцільним.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви, оскільки заявником не доведено наявності виключних обставин, які б ускладнювали або робили неможливим виконання рішення у порядку, який передбачений законодавством. За наведених вище обставин в задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду необхідно відмовити.

Виходячи з викладеного та керуючись ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 261, 353-354, 435 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви відповідачки ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 16 січня 2020 року у справі № 700/173/19.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Черкаського апеляційного суду через Лисянський районний суд Черкаської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 16 листопада 2020 року.

Суддя С. Д. Пічкур