Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2164/20

Провадження № 2/126/818/2020

"05" листопада 2020 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудя О.Г.

секретар Кучанська В.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом, в якому просить визнати за ним, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані в АДРЕСА_1 .

Позов обгрунтовано тим, що житловий будинок за АДРЕСА_1 відноситься до категорії колгоспних дворів і станом на 15.04.1991 року членами двору були: ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які проживали однією сім`єю в зареєстрованому шлюбі, вели спільне господарство і їм як членам колгоспного двору, належить по 1/2 частині зазначеного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 .. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку, відповідні частки господарських будівель та споруд, розташованих в АДРЕСА_1 . Спадкоємцями першої черги за законом померлого були: дружина ОСОБА_5 , дочка ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 ..

Згідно ухвали Бершадського районного суду від 20.12.2006 року, спадщину після смерті чоловіка прийняла ОСОБА_5 .. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спадщину не прийняли і на неї не претендували.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача - ОСОБА_5 .. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, у тому числі - на цілий житловий будинок, господарські будівлі та спору, розташовані в АДРЕСА_1 .

Він є спадкоємцем за заповітом від 07.03.2019 року, посвідченого секретарем Баланівської сільської ради, яким його баба заповіла йому вказаний житловий будинок, а відповідачу ОСОБА_4 (онуку) баба заповіла земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Крім них, спадкоємцями першої черги за законом є діти померлої: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

В порядку ст.ст. 1269, 1270 ЦК України він прийняв спадщину, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на спадщину не претендують та відмовилися від належних їм часток у спадковому майні.

Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок він позбавлений можливості у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , при житті не оформили належним чином право власності на належні їм частки будівель в зв`язку з чим 04.09.2020 року постановою нотаріуса йому було відмовлено у вчинені нотаріальної дії.

Позивач ОСОБА_1 , до початку розгляду справи по суті, надав на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надали на адресу суду письмові заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що згідно погосподарської книги № 34 за 1991-1995 роки Баланівської сільської ради Бершадського району, особистий рахунок № НОМЕР_1 житловий будинок АДРЕСА_1 відноситься до категорії колгоспних дворів і станом на 15.04.1991 року членами двору були: ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які проживали однією сім`єю в зареєстрованому шлюбі, вели спільне господарство і їм як членам колгоспного двору, належить по 1/2 частині зазначений житловий будинок, що підтверджується довідкою за № 117 та випискою з погосподарської книги за № 581 від 04.12.2019 року виданими Баланівською сільською радою.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_2 від 03.02.2006 року виданого Баланівською сільською радою Бершадського району Вінницької області.

Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку, відповідні частки господарських будівель та споруд, розташованих в АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Баланівської сільської ради від 27.08.2020 року за № 596, спадкоємцями першої черги за законом померлого були: дружина ОСОБА_5 , дочка ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 ..

Згідно ухвали Бершадського районного суду від 20.12.2006 року спадщину після смерті чоловіка прийняла ОСОБА_5 .. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спадщину не прийняли і на неї не претендували.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_3 від 10.05.2019 року виданого виконкомом Баланівської сільської ради Бершадського району Вінницької області.

Після її смерті відкрилася спадщина на майно, у тому числі - на цілий житловий будинок, господарські будівлі та спору, розташовані в АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Баланівської сільської ради від 17.08.2020 року за № 560 ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом від 07.03.2019 року, посвідченого секретарем Баланівської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 16, яким його баба заповіла йому житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , а відповідачу ОСОБА_4 (онуку) баба заповіла земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Крім ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , спадкоємцями першої черги за законом є діти померлої: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

В порядку ст.ст. 1269, 1270 ЦК України позивач прийняв спадщину, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на спадщину не претендують та відмовилися від належних їм часток у спадковому майні, що підтверджується копіями їхніх заяв до нотаріуса.

Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок позивач позбавлений можливості у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , яким належав житловий будинок по 1/2 частині, при житті не оформили належним чином право власності на належні їм частки будівель. 04.09.2020 року за № 322/02-31 Постановою нотаріуса йому було відмовлено у вчинені нотаріальної дії.

Той факт, що його діду та бабі належав житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , підтверджується випискою з погосподарської книги: Баланівської сільської ради від 04.12.2019 року, довідкою № 117, довідкою-характеристикою Бершадського районного БТІ від 07.09.2020 року за № 574, технічним паспортом на житловий будинок.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ч.1 ст. 1222 цього ж кодексу говорить про те, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, а в ч.1 ст. 1223 визначено право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Ч. 1 ст. 1220 ЦК України, зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до П.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме :

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризація) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Оскільки записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), які підтверджують право приватної власності, то відповідно до довідки № 581 від 04.12.2019 року, виданою Баланівською сільською радою Бершадського району - станом на 15.04.1991 року житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , відносився до суспільної групи - колгоспний двір та ОСОБА_6 був головою колгоспного двору, ОСОБА_5 була його членом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за № 19-32/319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ст.1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що можливо прийняти визнання позову відповідачами, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб.

На підставі ст.ст. 25, 346, 1217, 1218 - 1222, 1258, 1261, 1268 -1270, 1299 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 19, 263-267 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4 ) як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані в АДРЕСА_1 , загальною площею 70,2 кв.м; житловою площею 37,7 кв.м., житловий будинок - А, веранда -а, прибудова - А1, літня кухня - Б, сарай - В, погріб - Впід, сарай - Г, споруди - 1,2.к. експертною грошовою оцінкою 57200 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. Г. Рудь