Ухвала

24 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 279/7765/15-ц

провадження № 61-1508 ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 серпня 2017 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування Коростенської міської ради Житомирської області, про звернення стягнення на іпотечне майно та виселення,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду 16 січня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» подало касаційну скаргу на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 серпня 2017 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року у вказаній вище справі.

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У касаційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» оскаржує судові рішення за результатами розгляду його позову про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Спір виник з приводу звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок заборгованості, яка виникла станом на 10 квітня 2017 року у розмірі 47 272,75 грн, що свідчить про майновий характер спору відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року (справа № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду з уточненим позовом) передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду з уточненим позовом) передбачено, що за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір (у редакції, чинній на день звернення до суду з уточненим позовом) за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Оскільки позивач, звертаючись з позовом, визначив, що до грошових вимог, які підлягають задоволенню за рахунок звернення стягнення на іпотечне майно, належить сума боргу за кредитним договором у розмірі 47 272,75 грн, тому ця сума є ціною позову.

Враховуючи, що заявник оспорює судові рішення про відмову у задоволенні його позовних вимог про звернення стягнення на іпотечне майно та виселення, судовий збір за подання до суду касаційної скарги у цій справі становить 6 400,00 грн (1 600,00 грн * 200%)+(1 600,00 грн * 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документи, що підтверджують його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу (у редакції, чинній на день подання касаційної скарги), застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (у редакції, чинній на день подання касаційної скарги), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України (у редакції, чинній на день подання касаційної скарги),

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 серпня 2017 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 18 березня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь