Справа № 204/2464/19
Провадження № 2/204/26/20 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадиров Владислав Володимирович, про визнання припиненим кредитного договору,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2019 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила визнати припиненим з 06.04.2009 року договір кредиту № 0 від 19.12.2007 року, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 . В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що 19 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 , укладений договір про надання споживчого кредиту №0, також 19 грудня 2007 року між сторонами укладена додаткова угода б/н до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 19.12.2007 року. Того ж дня між вищевказаними сторонами було укладено договір поруки №0/2. 08.12.2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого право вимоги за кредитом № 0 від 19.12.2007 року було передано від ПАТ «Укрсиббанк» до ПАТ «Дельта Банк». Відповідно до графіку погашення кредиту термін повернення встановлений до 18.12.2024 року. 25.02.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» на адресу ОСОБА_1 направив вимогу, в якій на підставі п. 6.1 Кредитного договору змінив строк виконання зобов`язання і зажадав дострокового повернення кредиту в повному обсязі. Вказана вимога була отримана ОСОБА_1 05.03.2009 року. У своїй вимозі АКІБ «УкрСиббанк» зазначив, що користуючись своїм правом на дострокове повернення кредиту визнає термін повернення кредиту таким, що настав, згідно з п. 1.2.2 Кредитного договору, на 32 календарний день з дати одержання цієї вимоги та вимагає дострокового виконання всіх боргових зобов`язань протягом 31 календарного дня з дати одержання цієї вимоги. Таким чином, після направлення письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію та відповідач втратив можливість нарахування та стягнення з позивача відсотків за кредитним договором, оскільки нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки поза строком дії кредитного договору не передбачено. Таким чином, договір кредиту № 0 від 19.12.2007 року, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 є недійсним з 06.04.2009 року.

Представник позивачки ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заява, в якій просила провести судове засідання без її та позивачки участі та без фіксації технічними засобами, також додала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Представник Акціонерного товариства «УкрСиббанк» Цаплін О.К. в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій просив провести судове засідання без його участі та без фіксації технічними засобами, також зазначив, що позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позовних вимог, обґрунтування надано в раніше, а саме в поясненнях та запереченні.

Представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Растворова Д.А. в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заява, в якій просила провести судовий розгляд справи без її участі, а в задоволенні позовних вимог позивача - відмовити в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають по наступним підставам.

У судовому засіданні було встановлено, 19 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 , укладений договір про надання споживчого кредиту №0.

Відповідно до кредитного договору, АКІБ «Укрсиббанк» зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 100000,00 доларів США, строк кредитування до 18.12.2024 року, мета кредитування - придбання купівля домоволодіння, процентна ставка за користування кредитом 12.90 % річних. Банк перед ОСОБА_1 виконав свої зобов`язання.

В якості забезпечення зобов`язань за Кредитним договором між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір № 0/1 від 19 грудня 2007 року, відповідно до якого ОСОБА_1 передає в іпотеку домоволодіння та земельну ділянку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

19 грудня 2007 між ОСОБА_3 та АКІБ «Укрсиббанк», укладено договір поруки № 0/2.

19 грудня 2007 між ОСОБА_4 та АКІБ «Укрсиббанк», укладені договір поруки № 0/3.

08 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та AT «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. та зареєстрованого в реєстрі за №№2949,2959, відповідно до якого AT «Дельта Банк» набув права вимоги до боржників по кредитних договорах, в тому числі і по кредитному договору № 0 від 19 грудня 2007 року з усіма забезпечувальними договорами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 та ст. 513 ЦК України зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому, боржник ні приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять праві первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цю прав.

Частиною 1 ст. 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника.

Основні зобов`язання за кредитним договором не виконані, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 21.02.2018 року за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 19.12.2007 року. Станом на 21.02.2018 року заборгованість складає 6582593,96 грн.

Відповідно до п.1.2.2 Договору кредиту позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору (якщо сторонами визначено такий графік погашення та укладено Додаток № 1 до Договору), але в будь-якому випадку не пізніше 18 грудня 2024 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього договору та/або згідно умов відповідної угоди Сторін. Графіком погашення кредиту є додаток № 1 до Договору про надання споживчого кредиту термін повернення встановлений до 18.12.2024 року.

Відповідно до п. 7.7 Договору кредиту строк дії даного договору встановлюється з дати його укладення (дати підписання Договору сторонами) до повного повернення банку всієї суми кредиту за Договором та повного погашення плати за кредит і неустойки, у разі її нарахування.

25.02.2009 року АКІБ «Укрсиббанк» на адресу ОСОБА_1 було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту в повному обсязі. В даній вимозі АКІБ «Укрсиббанк» вимагає дострокового виконання всіх боргових зобов`язань за кредитними договорами протягом 31 календарного дня з дати отримання позивачем цієї вимоги. Дану вимогу позивачка отримала 05.03.2009 року, а отже кінцевим терміном повернення коштів є 06.04.2009 року.

Позивачка вважає, що кредитний договір № 0 від 19.12.2007 року є припиненим з моменту спливу 31 календарного дня з дати отримання нею досудової вимоги про дострокове повернення кредиту, а отже з 06.04.2009 року.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6.1 Договору кредиту сторони, керуючись чинним законодавством України, зокрема, ст. 525, 611 ЦК України, погодили, що Банк має право, зокрема, визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно з пунктом 1.2.2 цього договору та вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати плати за кредит в сторону зменшення.

Згідно з п. 7.7 Договору, строк дії даного договору встановлюється з дати його укладення (дати підписання договору сторонами) до повного повернення банку всієї суми кредиту за договором та повного погашення плати за кредит і неустойки, у разі її нарахування.

Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Надісланням Вимоги кредитор не припиняє укладений із боржником Кредитний договір, а вимагає дострокового погашення повної суми заборгованості. При цьому, кредитор втрачає виключно право вимоги процентів за подальші платежі, тіло кредиту ж, із уже нарахованими процентами і пенею, підлягає обов`язковому виконанню.

Вказаної думки притримується і Велика Палата Верховного Суду України у Постанові від 28.03.2018 року по справі № 444/9519/12 яка вказує на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Верховний Суд у своїй Постанові від 14.02.2018 року по справі № 564/2199/15-ц підкреслив, що згідно ст. 611 ЦК України після того, як кредитор направив боржнику про дострокове погашення кредиту, він змінив терміни повернення кредиту, які були передбачені кредитним договором.

Отже, при пред`явленні вимоги, кредитор, фактично, змінив термін виконання зобов`язання па строк, вказаний у вимозі. При цьому, зобов`язання боржника перед кредитором, як і кредитний договір не припинилося, однак кредитор втратив право подальшого нарахування процентів по заборгованості. В той же час, боржник повинен був у визначений у вимозі строк повернути всю суму, в тому числі платежі, датовані у графіку після надіслання Банком вимоги, однак останній так і не виконав взятих на себе зобов`язань.

Стосовно посилань позивача на постанови Верховного Суду, в яких, начебто вказано на те, що після зміни строку виконання зобов`язання усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів не мають правового значення і не підлягають виконанню, необхідно зазначити, що в даних постановах не вказано, що усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення і не підлягають виконанню. При цьому, позивач частково подає інформацію, зокрема:

-В постанові Великої Палати Верховного суду від 26.09.2018 року у справі №564/4/18 зазначено: «Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк», суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що після направлення відповідачу письмового повідомлення про дострокове погашення кредитної заборгованості кредитний договір припинив свою дію, а позивач втратив можливість нараховувати відсотки та пеню за користування кредитом. Вимог про стягнення передбачених частиною другою статті 625 ЦК України трьох процентів річних від простроченої суми позивач не заявляв.»

-В постанові Великої Палати Верховного суду від 14.02.2018 року у справі №564/2199/15-ц зазначено: «Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» в частині стягнення з ОСОБА_6 заборгованості за відсотками та підвищеними відсотками в сумі 17 000,86 доларів США, суд першої інстанції правильно виходив із того, що після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором.»

Тобто, після направлення вимоги про дострокове повернення заборгованості, банк втрачає

право нарахування та стягнення відсотків за кредитним договором, а відтак, жодним чином кредитний договір не є припиненим та виконаним.

Таким чином, твердження позивача, що даний кредитний договір є припиненим з моменту отримання позивачем вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки відповідно до укладеного кредитного договору відповідач має право пред`явити вимогу про дострокове повернення кредиту, а договір вважається укладеним до повного погашення заборгованості.

При цьому, представником третьої особи було заявлено про сплив строків позовної давності до позовних вимог позивача (а.с. 48.)

Згідно з положеннями ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

В порядку ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Представник відповідачки просив застосувати строк позовної давності для звернення до суду та відмовити позивачу у зв`язку із пропуском строку звернення до суду у відповідності до ст. 257 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Разом з тим, згідно з ч. 5 ст. 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Враховуючи зміст норми ст. 267 ЦК України, суд вважає, що до поважних підстав пропуску строку слід відносити лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з відповідним позовом.

Позивач звернувся до суду з даними вимогами лише в квітні 2019 року, тобто через більше ніж дев`ять років від дня отримання вимоги про дострокове повернення кредиту.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 15, 16, 60, 203, 215, 216, 256-258, 261, 267, 510, 512-514, 524, 598, 1056-1, 1057-1 ЦК України, ст. ст. 10, 57-61, 179, 209 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадиров Владислав Володимирович, про визнання припиненим кредитного договору - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Акціонерне товариство «УкрСиббанк», ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 09807750, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12.

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 34047020, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б.

Уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадиров Владислав Володимирович, місцезнаходження: 01014, м. Київ, бульвар Дружби Народів, буд. 38.

Суддя В.В. Самсонова