Справа № 185/1826/20
Провадження № 2/185/2135/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
13 листопада 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.А., за участю секретаря Мерцалової Н.В., розглянувши в відкритому судовому засіданні у спрощеному провадженні в місті Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Павлоградський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно - східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 16.07.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , від шлюбу в них народилася донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судовим наказом від 16.09.2019 р. Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, на користь позивача з ОСОБА_2 , стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Ухвалою суду від 22.04.2020 року відкрито позовне провадження по вищевказаній справі.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, обґрунтовуючи обставинами викладеними в позовній заяві.
В судове засідання відповідач не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив не подав.
Суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 2 ст. 77, ч 1 ст. 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Судовим наказом від 16.09.2019 р. Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, на користь позивача з ОСОБА_2 , стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.
Постановою від 25 квітня 2018 року № 572/1762/15-ц, ВП ВС зазначила, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:
p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+(Anх1%хQn), де:
p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;
A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;
Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;
A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;
Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;
An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;
Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.
Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Суд дослідивши документи, з яких вбачається, що відповідач не надав доказів на підтвердження підстав для зменшення судом розміру неустойки відповідно до ч. 2 ст.196 СК України, а позивач відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України надав докази того, що відповідач заборгував сплату аліментів позивачу на утримання їх спільної дитини за період з 20.08.2019 р. по 01.03.2020 р. у розмірі 15 980,00 грн., так як аліменти не сплачував. Виходячи з цього позивач має право відповідно до ч.1 ст.196 СК України на стягнення з відповідача неустойки (пені), що підтверджується розрахунком заборгованості та розрахунком пені (розрахованої з обмеженням тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення), наданої позивачем, а тому враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі в межах позовних вимог, так як сума пені розрахована за формулою p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+(Anх1%хQn) перевищує суму заявлену позивачем в позовних вимогах, та розмір пені може бути не більше 100 відсотків заборгованості.
Враховуючи, що згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, в межах суми, яку просить стягнути позивач.
Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, але оскільки позивач відповідно до ЗУ «Про судовий збір»звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви, проте суд, як державний орган судової влади України поніс витрати при розгляді цієї судової справи, тому суд приходить до висновку, що витрати на судовий збір потрібно покласти на відповідача та стягнути їх на користь державного бюджету України.
Керуючись ст. 5,12,13,81,89,141,258,259,263-265,268,273 ЦПК України, суд, -,
Позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Павлоградський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно - східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 20.08.2019 р. по 01.03.2020 р. у розмірі 15 980.00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 840,80 гривень .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи,якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення,має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Сторони мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Суддя:В. О. Головін