Справа № 167/632/19 Головуючий у 1 інстанції: Сіліч І. І.
Провадження № 22-ц/802/1077/20 Категорія: 3 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Карпук А.К., Матвійчук Л.В.,

з участю секретаря судового засідання Концевич Я.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , який поданий в її інтересах представником: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , про визнання права спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок, земельну ділянку та визнання недійсним договору дарування від 18 липня 2018 року, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 20 серпня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 20 серпня 2020 року позов в даній справі задоволено.

Ухвалено визнати право спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Визнано право спільної сумісної власності подружжя на земельну ділянку, кадастровий номер :02:004:0128, площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Визнано недійсним договір дарування 20/100 часток житлового будинку в АДРЕСА_1 від 18.07.2018 року посвідченого приватним нотаріусом Рожищенського районного нотаріального округу Волинської області Павлюк Р.П., зареєстрованого в реєстрі за №1351, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Заходи забезпечення позову - накладений арешт на належну ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :02:004:0128, площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок, загальною площею 216,4 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 , який належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 скасовано.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

В суді апеляційної інстанції сторони подали спільну заяву про укладення мирової годи, в якій просять затвердити мирову угоду, на умовах у ній вказаних. В тексті мирової угоди учасники справи вказали, що процесуальні наслідки затвердження, поданої ними мирової угоди, їм відомі і зрозумілі.

Згідно з частиною 7 статті 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до положень ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і має стосуватися лише прав і обов`язків сторін. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд зробивши спільну письмову заяву на будь-якій стадії судового процесу. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду при відсутності підстав, передбачених ч. 5 цієї статті.

Згідно з статтею 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції сторони мають право укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про цю процесуальну дію незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо мирова угода сторін відповідає вимогам статті 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, а також враховуючи, що умови зазначеної мирової угоди не суперечать закону, не порушують права і охоронювані законом інтереси інших осіб, не є невиконуваними, суд приходить до висновку, що мирова угода може бути затверджена на умовах узгоджених сторонами у справі.

Сторонам роз`яснено, що у разі затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Клопотання представника позивача про скасування заходів забезпечення позову не може бути задоволене, у зв`язку з відсутністю в матеріалах даної цивільної справи ухвали суду про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 207, 260, 373, 381 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Затвердити, укладену позивачем ОСОБА_4 і відповідачем ОСОБА_2 мирову угоду від 18 листопада 2020 року, за умовами якої:

1. Відповідач визнає свої зобов`язання по сплаті суми компенсації позивачу за частку у спільному сумісному майні подружжя, яке складається з будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки (кадастровий номер :02:004:0128, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1 га) за цією ж адресою, яка становить еквівалент 15000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США. Позивач погоджується з достатністю цієї суми.

2. Відповідач зобов`язується сплатити суму, зазначену у п.1 цієї мирової угоди до 21 грудня 2020 року.

3. Позивач визнає, що зі сплатою повної суми, визначеної у п.1 цієї мирової угоди, вона втрачає право на звернення до суду з приводу майна, зазначеного у п.1 цієї мирової угоди. Всі права спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок та земельну ділянку припиняються після виконання цієї мирової угоди.

4. Датою отримання платежу вважається отримання позивачем (або її представником за довіреністю) готівкових коштів, яка повинна бути підтверджена розпискою позивача про одержання коштів.

Понесені сторонами судові витрати залишаються за сторонами.

Визнати нечинним ухвалене у даній справі рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 20 серпня 2020 року.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_4 , який поданий в її інтересах представником: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , про визнання права спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок, земельну ділянку та визнання недійсним договору дарування від 18 липня 2018 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: