Провадження № 22-ц/4808/327/20
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Горейко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої Горейко М.Д.,

суддів: Василишин Л.В., Матківського Р.Й.

секретаря Маслей А.М.

з участю апелянта, її представника ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду, ухвалене у складі судді Татарінової О.А. 11 грудня 2019 року в м. Івано-Франківську,

в с т а н о в и в:

01.08.2018 року КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Позов мотивовано тим, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 та проживає за цією ж адресою. Після прийняття 01 квітня 2012 року будинку АДРЕСА_1 на баланс позивач почав виконувати послуги з утримання будинку та прибудинкової території і, відповідно, нараховувати плату на надані послуги. Відповідач вказані послуги не оплачувала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка з квітня 2012 року по червень 2018 року складає 3152,09 грн.

Посилаючись на наведене, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 11 грудня 2019 року позов КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з липня 2015 року по червень 2018 року в сумі 1257,66 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 702,86 грн.

Не погодившись з рішенням суду в частині стягнення витрат по сплаті судового збору, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що в матеріалах цивільної справи містяться документи, які підтверджують той факт, що померлий чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_4 був інвалідом війни першої групи. Відповідно до п. 8 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» інваліди Великої Вітчизняної війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи звільняються від сплати судового збору. Тому суд неправомірно ухвалив стягнути з ОСОБА_3 на користь КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» витрати по сплаті судового збору в сумі 702,86 грн.

Просить рішення суду першої інстанції в наведеній частині скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про звільнення ОСОБА_3 від сплати судового збору.

Представник позивача подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» та п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Посилаючись на наведене, просила вирішити питання щодо стягнення витрат по сплаті судового збору на користь позивача згідно законодавства України.

Також представник позивача надала копію рішення Івано-Франківської міської ради від 27.12.2019 року №413-35, яким комунальне підприємство Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» перейменовано на комунальне підприємство «Теплий дім» Івано-Франківської міської ради та затверджено нову редакцію статуту комунального підприємства «Теплий дім» Івано-Франківської міської ради.

В засіданні апеляційного суду апелянт та її представник доводи апеляційної скарги підтримали з наведених у ній мотивів.

Представник позивача в судовому засіданні погодилась з доводами апеляційної скарги та просила вирішити питання щодо стягнення витрат по сплаті судового збору на користь позивача згідно законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій сторонами не оскаржується, а тому в силу ч. 1 ст. 367 ЦПК України в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що до складу сім`ї ОСОБА_3 , яка зареєстрована та проживає в квартирі АДРЕСА_1 , належить її син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та належав чоловік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Наведене підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою КП «Єдиний розрахунковий центр» 23.12.2014 року (а.с. 113).

Померлий чоловік відповідача - ОСОБА_4 був інвалідом першої групи та мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 16.05.2011 року (а.с. 67).

Згідно посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого Департаментом соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради 21.10.2014 року, ОСОБА_3 має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни (а.с. 67, 110).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.

Частиною 2 ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено отримання ветеранами війни та особами, на яких поширюється дія цього Закону, безоплатної правової допомоги щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільнення від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Статтею 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлені пільги особам, на яких поширюється чинність цього Закону, в тому числі щодо плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами).

Оскільки предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які відносяться до комунальних послуг, то даний спір пов`язаний із соціальним захистом відповідача. Відтак, в даному випадку відповідач звільнена від сплати судового збору.

При вирішенні питання розподілу судових витрат суд першої інстанції наведеного не врахував та помилково дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» витрат по сплаті судового збору в сумі 702,86 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 6 зазначеної статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору в сумі 702,86 грн. слід скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким витрати по сплаті судового збору в сумі 702,86 грн. компенсувати позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381- 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 11 грудня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» витрат по сплаті судового збору в сумі 702,86 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 702,86 грн. компенсувати Комунальному підприємству «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» (нова назва -Комунальне підприємство «Теплий дім» Івано-Франківської міської ради) за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В решті рішення Івано-Франківського міського суду від 11 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча М.Д. Горейко

Судді: Л.В. Василишин

Р.Й. Матківський

Повний текст постанови складено 20 лютого 2020 року