Справа: 164/24/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2020 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

з участю секретаря Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,60 га, та земельна ділянка для обслуговування жилого будинку, площею 0,25 га. Від імені спадкодавця 15 липня 2014 року було посвідчено заповіт, яким житловий будинок та земельні ділянки вона заповіла своєму сину ОСОБА_1 , а земельну частку (пай) дочці ОСОБА_3 . Іншими спадкоємцями є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , проте від обов`язкової частки у спадщині вони відмовилися. ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори у встановлений законом строк. Коли позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, а тому просив суд визнати за ним право власності на вказане спадкове майно.

20 лютого 2020 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , а також визнати в порядку спадкування за заповітом право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельні ділянки площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , а також площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в с. Рудники Маневицького району, які на підставі рішення Рудниківської сільської ради № 15/2 від 25 січня 1994 року були надані у приватну власність ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач Колківська селищна рада Маневицького району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду подали заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачами не було подано відзиву на позовну заяву.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачами.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків.

Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 5 ч. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду судових справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 . Ще за життя, а саме 15 липня 2014 року посвідчила заповіт, яким житловий будинок та земельні ділянки заповіла сину ОСОБА_1 , а земельну частку (пай) дочці ОСОБА_3 (а.с. 4-6).

Згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 від 24 квітня 2018 року ОСОБА_3 визнано спадкоємцем майна за заповітом ОСОБА_2 , а саме земельних ділянок, площею 0,3909 га, та площею 1,3676 га, що розташовані на території Рудниківської сільської ради Маневицького району, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ № 021467, виданого Рудниківською сільською радою Маневицького району 26 березня 2001 року (а.с. 20-21).

Із витягу з погосподарської книги № 1 за 2019 рік та довідки виконавчого комітету Колківської селищної ради № 3 Рудниківського старостинського округу № 1900 від 2 грудня 2019 року вбачається, що по особовому рахунку № НОМЕР_3 будинок з надвірними будівлями і спорудам по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, ОСОБА_2 належать земельні ділянки, площею 0,85 га, які розташовані в с. Рудники Маневицького району. Спадкодавець до дня смерті постійно була зареєстрована та проживала одна за вказаною адресою. 15 липня 2014 року ОСОБА_7 посвідчила заповіт на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Іншими спадкоємцями є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 (а.с. 7, 8).

Із заяв ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , посвідчених нотаріально, вбачається, що вони від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 відмовляються (а.с. 10-13).

Згідно витягу з рішення Рудниківської сільської ради народних депутатів № 15/2 від 25 січня 1994 року ОСОБА_2 надано у приватну власність земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,60 га, та для обслуговування жилого будинку, площею 0,25 га (а.с. 9).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 01/02-31 від 9 січня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 ; земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, площею 0,25 га, та земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,60 га, що розташовані на території Рудниківської сільської ради Маневицького району (а.с. 14).

Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 62/01-16 від 30 січня 2020 року після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена спадкова справа № 318 за 2016 рік. 29 грудня 2016 року з заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_3 11 травня 2017 року з заявами про відмову від спадщини звернулися ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 24 квітня 2018 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом звернулась ОСОБА_3 (а.с. 28-36).

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину у встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за ним права власності на вказане спадкове майно та задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 81, 200, 247, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1235, 1236, 1261, 1268, 1270 ЦК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , як на спадкове майно по смерті ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом, право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельні ділянки: площею 0,25 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , а також площею 0,60 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в селі Рудники Маневицького району Волинської області, які були виділені ОСОБА_2 на підставі рішення Рудниківської сільської ради Маневицького району № 15/2 від 25 січня 1994 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська