Справа № 278/3356/18
Провадження №2/278/149/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Зубчук І.В.

секретаря с/з - Талавєр Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою та просить встановити порядок користування будинковолодінням за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши їй в натурі: дві кімнати 1-5 та 1-6, коридор 1-2, 51/100 ідеальних частин загального коридору та 1/2 частини огорожі, сарай літери «Г», 1/2 частини криниці, що складає 37/100 ідеальних часток відповідно до 2 варіанту висновку будівельно-технічної експертизи №45/08-2018 від 07 серпня 2018 року та виділити їй в натурі земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1141 га. за вищевказаним висновком експертизи, позначену на плані жовтим кольором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що є власницею 1/2 частини житлового будинку та земельної ділянки площею 0,25 га., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Під час користування своєю власністю, вона зіткнулася з перешкодами, які чинить їй відповідач, що в повній мірі порушує її право на безперешкодне користування своїм майно, що стало підставою для подачі даного позову.

Позивач підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути на розсуд суду за відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджених наявні у справі докази вважає, позов такими, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею житлового будинку в АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.6-8).

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 20 травня 2014 року за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,2500 га., для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.9).

Позивачка маючи намір виділити свою частину житлового будинку з господарськими будівлями та частиною подвір`я (земельної ділянки) якою фактично вона користується в окрему інвентарну одиницю, звернулася до відповідачки із пропозицією здійснити поділ, проте згоди від неї так і не отримала з різних причин.

Але, як зрозуміло з її пояснень в судових засіданнях, що вона не заперечує проти виділу позивачкою належної їй частини нерухомого майна в окрему одиницю.

Протягом усього часу позивачка та відповідачка проживають кожен зі своєю сім`єю у належній їм частині будинку і у кожного є свої господарські споруди, якими вони користуються і територія подвір`я, яка відмежована одна від одної. Фактично понад тридцять років існує два відокремлених домогосподарства, але юридично згідно правовстановлюючих документів нерухоме майно належить їм на праві спільної часткової власності в рівних долях по 1/2 частині кожному.

Згідно висновку експерта №45/08-2018 від 07 серпня 2018 р. складеного судовим експертом Свістуновим І.С. (свідоцтво №1623 від 22 березня 2013 року), технічно можливо виділити у самостійний об`єкт нерухомого майна 1/2 частину житлового будинку з частиною господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , що належить позивачці, при цьому площа закріпленої за цією частиною земельної ділянки складає 1141 м. кв. (згідно додатку №3 до висновку). До складу 1/2 частини, яку можливо виділити позивачці входять: частина будинку АДРЕСА_2 загальною площею 68,7 кв.м. у складі приміщень: кімната 1-5, площею 11,9 кв.м., вартістю 11674 гривні, кімната 1-6, площею 19,8 кв.м., вартістю 18947 гривень, коридор 1-2, площею 5,7 к.в.м, вартістю 5454 гривні, 51/100 ідеальних частин загального коридору, вартістю 4976 гривень, 1/2 частини огорожі, вартістю 859 гривень, сарай літера «Г», вартістю 1317 гривень, 1/2 частини криниці, вартістю 509 гривень, що складає 37/100 ідеальних часток. Крім того, земельна ділянка також в рівних частках відводиться сторонам для обслуговування будинку з господарськими будівлями. А в додатку №3 до Висновку №45/08-2018 схематично зображено план фактичного користування земельною ділянкою в по АДРЕСА_1 . Згідно зазначеного плану кожен із власників нерухомого майна має безперешкодний доступ до своїх будівель, має окремі входи зі сторони вулиці та відсутні зони спільного користування земельною ділянкою.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст.364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст.181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року №1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них».

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1., 2.4. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна від 18 червня 2007 року, поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Виходячи з аналізу змісту норм ст.ст.183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Як роз`яснено в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 4 жовтня 1991 року Про практику застосування законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом.

У даному правовому статусі нерухомого майна позивачка як власник своєї частки не має можливості самостійно приватизувати земельну ділянку для обслуговування будинку, не може здійснити реконструкцію або будівництво без згоди іншого співвласника. Такі обмеження на дають позивачці в повній мірі реалізувати своє право приватної власності в сукупності всіх його компонентів: право володіння, користування і розпорядження майном. Саме це для позивачки стало підставою для виділення власної частини нерухомого майна в окрему інвентарну одиницю в судовому порядку.

За даними вище названого висновку №45/08-2018 ринкова вартість 1/2 частини домоволодіння в АДРЕСА_2 станом на 07 серпня 2018 року становить 43736 гривень.

Частиною 1 ст.15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Цивільне судочинство у відповідності до статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, розпоряджатись, користуватись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається свої майном на власний розсуд.

Частиною першою ст.356 ЦК України передбачено, що власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласникові у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Частиною 1 ст.377 ЦК України зазначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю, або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю, або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення.

Отже, з переходом права власності на об`єкт нерухомості, переходить право власності на земельну ділянку, на якій розташовані ці об`єкти оскільки визначальним у цих правовідносин є факт набуття права власності на певний об`єкт, а не спосіб такого набуття.

Згідно з ч.1 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до п.4 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно з ст.364 ЦК України співвласник також має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньої згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування цієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Як випливає з положення ч.1 та ч.3 ст.367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину.

Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту.

Відповідно до змісту ст.ст.11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав.

На підставі викладеного суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 317, 319, 355, 356, 357, 358, 364, 367 ЦК України, ст.ст.17, 19, 81, 206, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в натурі в окрему інвентарну одиницю 1?2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 (варіант №2 згідно додатку №3 до висновку експерта №45/08-2018 від 07 серпня 2018 р.) загальною площею 68,7 кв.м. у складі приміщень: кімната 1-5, площею 11,9 кв.м., вартістю 11674 гривні, кімната 1-6, площею 19,8 кв.м., вартістю 18947 гривень, коридор 1-2, площею 5,7 к.в.м, вартістю 5454 гривні, 51/100 ідеальних частин загального коридору, вартістю 4976 гривень, 1/2 частини огорожі, вартістю 859 гривень, сарай літера «Г», вартістю 1317 гривень, 1/2 частини криниці, вартістю 509 гривень, а всього на загальну суму 43736 гривень, що складає 37/100 ідеальних часток.

Для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, які пропонуються виділити співвласникам в житловому будинку, згідно варіанту №2, необхідно провести наступні ремонтно-будівельні роботи:

- між кухнею 1-4 (площею 14,6 кв.м.) та житловою кімнатою 1-5 (площею 11,9 кв.м.), коридором 1-2 (площею 5,7 кв.м.) та кладовою 1-3 (площею 6,6 кв.м.), коридором 1-2 (площею 5,7 кв.м.) та кухнею 1-4 (площею 14,6 кв.м.) демонтувати дверний блок з подальшим закладенням дверного прорізу із штукатуренням з обох сторін.

та для відповідності вимогам будівельних норм, необхідно провести наступні ремонтно-будівельні роботи:

- в житловій кімнаті 1-5 (площею 11,9 кв.м.) передбачити заходи щодо зміни функціонального призначення з житлової кімнати на кухню (влаштування систем вентиляції, каналізації, водопостачання, газопостачання та інше).

Виділити ОСОБА_1 земельну ділянку по АДРЕСА_1 до відповідної частини житлового будинку господарських будівель і споруд, площею 1141 кв.м (0,1141 га.), що на схемі позначена під №4 (зображена жовтим кольором), яка проходить по точках: 16-17-18-11-12-13-6-5-14-15-16, зі сторонами: 36,12м.-59,97м.-11,91м.-58,84м.-23,69м.-10,76м.-4,63м.-2,09м. - лінія поділу проходить по лінії поділу житлового будинку-4,3м.

Земельну ділянку, що на схемі позначена під №1 (зображена фіолетовим кольором), яка проходить по точках: 1-2-3-4-5-6-7-8-1, площею 218,0 кв.м. (0,0218 га.), зі сторонами: 5,1м.-22,77м.-3,86м.-11,86м.-4,63м.-6,61м.-10,21м.-22,48м. залишити в спільному користуванні співвласників.

Площа земельних ділянок, які пропонуються виділити сторонам зменшилася, за рахунок земельної ділянки наданої у спільне користування (на 109,0 кв.м. для кожного співвласника) (Додаток №7 до висновку експерта №45/08-2018 від 07 серпня 2018 р.).

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклик) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І. В. Зубчук