Справа № 490/3981/20
Номер провадження 2/489/2229/20
14 грудня 2020 року місто Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді Кокорєва В. В.,
за участю секретаря судового засідання Глубоченко О. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про витребування безпідставно набутого майна
В липні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про витребування безпідставно набутого майна. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що він є власником автомобіля марки «Volkswagen Transport» номерний знак НОМЕР_1 (далі - автомобіль). Між сторонами було укладено договір купівлі - продажу автомобіля та передано аванс про що була складена розписка. Відповідач, сплативши аванс та отримавши автомобіль, від укладення договору купівлі - продажу автомобіля ухиляється, решту суми не сплатив. Позивач просив витребувати в натурі у відповідача на користь позивача автомобіль або його ринкову вартість.
Позивач подав заяву, якою позов підтримав, просив його задовольнити, проти задоволення позову не заперечував.
Відповідач в судове засідання 26.10.2020 та 14.12.2020 не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання вирішено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.
Відповідно до довідки Регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області № 31/14/1 від 13.06.2020, згідно інформаційної бази «НАІС» позивач є власником автомобілю.
Відповідно до копії розписки від 10.04.2014, відповідач взяв у борг строком на п`ять місяців у позивача автомобіль, вартість якого складає 5000 доларів, сплативши при цьому 300 доларів авансового внеску. Залишок суми в розмірі 4 700 доларів зобов`язувався повернути позивачу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.
Положення глави 83 ЦК застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Зобов`язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов:
1) необхідно, щоб одна особа набула (зберегла) майно за рахунок іншої;
2) необхідно, щоб набуття майна однією особою за рахунок іншої особи відбулось без достатньої правової підстави, передбаченої законом або угодою. Тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, або коли підстава, на якій було набуте або збережене майно, на момент набуття або збереження існувала, але згодом відпала.
Отже, із змісту вищевказаної норми вбачається, що для з`ясування, чи набула особа відповідного зобов`язання, визначеного ст. 1212 ЦК України, необхідно встановити наступні обставини, які у сукупності є підставою для виникнення такого зобов`язання: факт набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для отримання майна.
З матеріалів справи вбачається, що право власності на автомобіль зареєстровано за позивачем, а відповідач, отримавши автомобіль у користування відмовляється укладати договір купівлі - продажу та сплачувати його повну вартість.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не набув правових підстав для отримання автомобіля від позивача, тому суд вважає, що він підлягає витребуванню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1333,50 гривен.
Керуючись ст. ст. 89, 259, 264, 265 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Витребувати в натурі у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 автомобіль марки «Volkswagen Transport» номерний знак НОМЕР_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1333,50 грн.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП , адреса: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днівне подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення - з моменту складення повного тексту рішення.

Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено - 31.12.2020.

Суддя В. В. Кокорєв