Справа № 175/2329/20
Провадження № 2/175/584/20
РІШЕННЯ

Іменем України

04 грудня 2020 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бойка О.М.

при секретарі Кучеренка О.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про визнання осіб, такими, що втратили право користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про визнання осіб, такими, що втратили право користування житлом, та просив згідно позовних вимог визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 . Судові витрати покласти на відповідачів. Оскільки, наявність реєстрації у будинку відповідачів порушує його права вільно, на свій розсуд, розпоряджатися своєю власністю. Оформлювати субсидії тощо.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 , повністю підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог, оскільки на їх думку позивач ОСОБА_1 , набув право власності на домоволодіння всупереч чинного законодавства. Окрім того, підтвердили, що дійсно тривалий час не проживають в АДРЕСА_1 . Визнання їх такими, що втратили право користування житлом порушить їх права.

Заслухавши пояснення осіб, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню із наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 є власником домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 за договором дарування житлового будинку посвідченого приватним нотаріусом Кудрявцевою Т.М. та зареєстровано в реєстрі за №2110 (бланк ННК№806407) від 30.09.2002 року, та в порядку ст. 227 ЦК України зареєстровано в КП «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області на праві приватної власності за ОСОБА_1 №347-2 від 09 жовтня 2002р. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності: 214.

В зазначеному будинку зареєстровані 5 осіб, що підтверджується довідкою про склад сім`ї та проживання. (довідка від 01.07.2020р. №2862).

Зареєстровані особи - ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не проживають в зазначеному будинку.

Позивач ОСОБА_1 є власником зазначеного будинку з 2002 року. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є братами, за вказаною адресою реєстрації не проживають з 1996 року та відповідно останній рік також. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були зареєстровані за вказаною адресою тимчасово і повинні були знятись з реєстрації за вказаною адресою в зв`язку з зміною фактичного місця проживання.

Судом також встановлено, що відповідачі не проживають у вказаному домоволодінні з 1996 року і по теперішній час, що підтверджується: Актом про не проживання від 30.06.2020 року, що засвідчено Сільським головою Візир О.О. та Адміністратором ЦНАП Тирса A.A., а також громадянами ОСОБА_5 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , АДРЕСА_3 .

Суд критично ставиться до пояснень відповідачів, що позивач є неналежним власником, оскільки вони не надали суду доказів на підтвердження цього. Окрім того, підтвердили, що не мешкають тривалий час у спірному домоволодінні.

Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Виходячи з положень ст. 150 Житлового кодексу України та ст. 383 Цивільного кодексу України власник житла має право використовувати його для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що особа втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла; і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї; колишніми членами його сім`ї; а також членами сім`ї колишнього власника житла.

Як встановлено в судовому засіданні, що відповідачі ОСОБА_3 . та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 не проживають, не сплачують будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не ведуть з позивачем спільне господарство, вони не пов`язані спільним побутом, тобто підстав для продовження терміну зберігання за відповідачами права користування спірним житлом, передбачених ст. 71 ЖК України, немає.

Таким чином, відповідачі втратили право на користування житловим будинком, що належить позивачу, отже є підстави визнати відповідачів такими, що втратила право користування житловим приміщенням.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Отже з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідачів на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 420,40 (840,80 ? 2) грн з кожного.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 71, 72, 150 ЖК України, ст.ст. 391, 405 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про визнання осіб, такими, що втратили право користування житлом задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_3 ), судові витрати по сплаті судового збору у розмірі по 420 гривен 40 копійок з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Бойко