КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року м. Київ

Справа №761/41091/19

Апеляційне провадження №22-ц/824/2783/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва постановлену під головуванням судді Пономаренко Н.В. 02 грудня 2019 року у м. Києві, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове виконання рішення суду про поділ спільного майна подружжя шляхом усунення перешкод в користуванні Ѕ частиною квартири та стягнення шкоди завданої протиправними діями,

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове виконання рішення суду про поділ спільного майна подружжя шляхом усунення перешкод в користуванні Ѕ частиною квартири та стягнення шкоди завданої протиправними діями - визнано неподаною та повернуто позивачу.

Вказана ухвала мотивована тим, що позивачем не повністю усунуті недоліки зазначені в ухвалі від 23 жовтня 2019 року, а саме: не сплачено судовий збір з урахуванням п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Не погодилась із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 , її представником подано апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі представник позивача вказує на те, що суд першої інстанції помилково постановив ухвалу про визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачу, оскільки 21 листопада 2019 року стороною позивача через канцелярію суду подано та зареєстровано заяву (вхід №115299) на виконання ухвали від 23 жовтня 2019 року, в якій зазначено у п/п 1.4 про надання квитанції про сплату судового збору на суму 768,40 грн.

Враховуючи викладене, представник позивача просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. А відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про примусове виконання рішення суду про поділ спільного майна подружжя шляхом усунення перешкод в користуванні Ѕ частиною квартири та стягнення шкоди завданої протиправними діями.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2019 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку її невідповідністю вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України (а.с.11-14). Зокрема, однією з підстав залишення позовної заяви без руху була відмова у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору. Судом першої інстанції зазначено, що позивачем фактично заявлено одну вимогу немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру, а тому враховуючи положення Закону України «Про судовий збір» позивачу необхідно сплатити судовий збір, за заявлені вимоги позовної заяви, а саме - 768,40 грн за вимогу немайнову характеру, та за вимогу майнового характеру з урахуванням п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того зазначено, що згідно роз`яснень, які містяться в п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10, у разі, якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язаних між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Позивачем, 21 листопада 2019 року, на виконання вимог ухвали суду від 23 жовтня 2019 року, подано заяву про усунення недоліків позовної заяви з додатками, а саме: - позовну заяву в новій редакції з додатками; - копію позовної заяви для відповідача; - копію довіреності представника; - оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі 768,40 грн (а.с. 18-28).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу у зв`язку з несплатою судового збору за вимогу майнового характеру (а.с. 31, 32).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст. 185 ЦПК України передбачено, що суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання позивачем вимог ст. ст. 175 і 177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.

Статтею 175 ЦПК України встановлено ряд вимог, яким повинна відповідати позовна заява.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів-сумою, яка стягується, чи оспорюванню сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175, 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання ухвали суду від 23 жовтня 2019 року було сплачено судовий збір за вимогу немайнового характеру в розмірі 768,40 грн (а.с. 18). Проте в матеріалах справи відсутні докази сплати судового збору за вимогу майнового характеру, а саме суми в розмірі 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, про необхідність сплати якого було також вказано в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2019 року.

Таким чином, слід погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що недоліки зазначені в ухвалі від 23 жовтня 2019 року не є усунутими в повному обсязі, що дає суду підстави позовну заяву визнати неподаною та повернути позивачу.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тільки підтверджують встановлені обставини про відсутність доказів сплати судового збору за вимогу майнового характеру.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави до її скасування з мотивів викладених у апеляційній скарзі відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2019 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її постановлення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук