Провадження №2/523/1600/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі

головуючого судді - Дяченко В.Г.

за участю секретаря судового засідання - Мица А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву АТ «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що відповідно до укладеного договору № 014/83361/82/85531 від 08.11.2007 року згідно умов якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом: 51 000 гривень 00 копійок строком до 08.11.2017 року, а позичальник зобов`язавсяналежним чином використати кредитні кошти у розмірі: 13,5 відсотків річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконанти усі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, 19.10.2011 року Суворовським районним судом м.Одеси ухвалене рішення по справі№ 2-4430/11, відповідно до якого позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено та стягнуто заборгованість з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за Кредитним договором у розмірі 67640 грн. 43 коп. та вирішено питання щодо розподілення судових витрат. У зв`язку з невиконанням Рішення суду, Відповідач станом на 30.08.2018 року має заборгованість 532 535 грн. 81 коп., яка складається з:

заборгованості за кредитом у розмірі - 44 594 грн. 56 коп. в тому числі прострочена заборгованість за кредитом: 44 594 грн. 56 коп.;

заборгованості за відсотками у розмірі 51 419 грн. 12 коп., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками: 51 056 грн. 26 коп.;

розрахована пеня - 436 522 грн. 13 коп.

У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором АТ «Райффайзен Банк Аваль» і Відповідач 08.11.2007 року уклали договір іпотеки, який зареєстрований за № 2752. Згідно з договором іпотеки, відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Виходячи із зазначеного, АТ «Райффайзен Банк Аваль» просить суд: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/83361/82/85531 від 08.11.2007 року яка становить 532 535 грн. 81 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру за номером АДРЕСА_1 , що складається з з трьох жилих кімнат, загальною площею: 61,5 кв. м., житловою - 41 кв. м., шляхом проведення прилюдних торгів.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку загального позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Так, судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №014/83361/82/85531 від 08.11.2007 року згідно умов якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом: 51 000 гривень 00 копійок строком до 08.11.2017 року, а позичальник зобов`язався належним чином використати кредитні кошти, з оплатою відсотків у розмірі: 13,5 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконанти усі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором.

У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав.

19.10.2011 року Суворовським районним судом м.Одеси ухвалене рішення по справі№ 2-4430/11, відповідно до якого позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено та стягнуто заборгованість з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за Кредитним договором у розмірі 67640 грн. 43 коп. та вирішено питання щодо розподілення судових витрат.

У зв`язку з невиконанням Рішення суду Відповідач станом на 30.08.2018 року має заборгованість 532 535 грн. 81 коп., яка складається з:

заборгованості за кредитом у розмірі - 44 594 грн. 56 коп. в тому числі прострочена заборгованість за кредитом: 44 594 грн. 56 коп.;

заборгованості за відсотками у розмірі 51 419 грн. 12 коп., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками: 51 056 грн. 26 коп.;

розрахована пеня - 436 522 грн. 13 коп.

У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором АТ «Райффайзен Банк Аваль» і відповідач 08.11.2007 року уклали договір іпотеки, який зареєстрований за № 2752. Згідно з договором іпотеки, відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобовязання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 21.03.2018 року направив відповідачу передбачену ст. 35 Закону України «Про іпотеку» вимогу про усунення порушення, проте доказів отримання вимоги, а також виконання вимоги суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а відповідно до ч. 3 ст. 33 цього ж Закону звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до п. 3.1.4 Договору іпотеки, у випадку невиконання Іпотекодавцем зобов`язань за цим або за Кредитним договором звернути стягнення на Предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до пункту 5 цього Договору, та за рахунок вирученої від реалізації Предмет іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов`язаних з реалізацією Предмета іпотеки.

Згідно з п. 4.2 Договору іпотеки, Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на Предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання, якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за Кредитним договором вони не будуть виконанні, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений Кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум процентів; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум неустойки (пені, штрафних санкцій).

Зважаючи на невиконання відповідачем основного зобов`язання за Кредитним договором у позивача виникло право вимагати стягнення заборгованості за таким договором за рахунок предмету іпотеки.

Звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється будь-яким способом, передбаченим чинним законодавством України, у т.ч. і за рішенням суду (4.4 Договору іпотеки).

Водночас, положеннями ч. 1 ст. 39 Закону «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм ст.ст. 38, 39 Закону «Про іпотеку», суд доходить висновку, що у розумінні норми ст. 39 Закону «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою ч. 6 ст. 38 цього Закону.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу його на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною не нижчою 807759,00грн. на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності Товарна Біржа «ПРОФИ-Т»().

З іншими вимогами позивач не звертався, відповідач не спростував жодним належним і допустимим доказом зазначені позивачем обставини.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 1762 грн.00 коп.

Керуючись ст. ст. 5,6,10, 263-265, 268 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов АТ «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , перед АТ «Райффайзен банк Аваль», місцезнаходження: м. Київ, вул. Лєскова, 9, за договором кредиту № 014/83361/82/85531 від 08.11.2007 року, яка становить 532 535 грн. 81 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру за номером АДРЕСА_1 , що складається з з трьох жилих кімнат, загальною площею: 61,5 кв. м., житловою - 41 кв. м., шляхом проведення прилюдних торгів, в межах процедуривиконавчого провадження, за ціною не нижчою 807759,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , на користь АТ «Райффайзен банк Аваль», місцезнаходження: м. Київ, вул. Лєскова, 9, судовий збір у розмірі 1762 грн.00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Повний текст рішення складено 14.02.2020 року.

Суддя