Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2883/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючий-суддя Надопта А.А.,

секретар судового засідання Кобрин Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Пилип Мілена Андріївна про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Пилип М.А. про визнання права власності.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки, ОСОБА_4 . Після смерті спадкодавця залишилась спадщина, зокрема: земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 1,43 гектарів, кадастровий номер :07:002:0266.

Після смерті спадкодавця позивачка прийняла спадщину в порядку передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Інших спадкоємців котрі прийняли спадщину немає.

При зверненні в нотаріальну контору в порядку передбаченому ст. 1268 ЦК України, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Постанова, про відмову у здійсненні нотаріальних дій, була видана нотаріусом у зв`язку з розбіжностями, які містяться у правовстановлюючому документі.

Згідно відповіді Виноградівської РДА Закарпатської області від 26.08.2020 року за №Т-312/031 у Виноградівської райдержадміністрації відсутні повноваження на внесення змін до правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим, з метою вирішення порушеного у зверненні питання рекомендовано звернутися до суду.

Таким чином, у позасудовому порядку вирішити дане питання неможливо, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом, для оформлення належних їй спадкових прав.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак її представник ОСОБА_5 подав до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, однак подали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності та про те, що не заперечують проти задоволення заявленого позову.

Приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Пилип М.А., будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши заяви сторін, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки, ОСОБА_4 . Після смерті спадкодавця залишилась спадщина, зокрема: земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 1,43 гектарів, кадастровий номер :07:002:0266.

Після смерті спадкодавця позивачка прийняла спадщину в порядку передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України, де вказується про те, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї..

Інших спадкоємців котрі прийняли спадщину немає.

При зверненні в нотаріальну контору в порядку передбаченому ст. 1268 ЦК України, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Постанова, про відмову у здійсненні нотаріальних дій, була видана нотаріусом у зв`язку з розбіжностями, які містяться у правовстановлюючому документі.

Згідно відповіді Виноградівської РДА Закарпатської області від 26.08.2020 року за №Т-312/031 у Виноградівської райдержадміністрації відсутні повноваження на внесення змін до правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим, з метою вирішення порушеного у зверненні питання рекомендовано звернутися до суду.

Таким чином, у позасудовому порядку вирішити дане питання неможливо, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом, для оформлення належних їй спадкових прав.

Окрім позивачки в коло спадкоємців після смерті спадкодавця могли входити: його син ОСОБА_2 та його дочка ОСОБА_3 , які в шестимісячний термін подали заяви про відмову від прийняття спадщини.

Спадкове майно, земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 1,43 гектарів, кадастровий номер :07:002:0266, належала спадкодавцю на праві приватної власності. Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №031520 видано громадянину України ОСОБА_4 , мешканцю АДРЕСА_1 на підставі розпорядження Виноградівської районної державної адміністрації від 27 січня 1999 року за № 39, на земельну ділянку площею 1,43 гектарів в межах згідно з планом, на території Виноградівської міської ради, акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №823 і видано головою Виноградівської районної Ради народних депутатів М.П. Довжанин від 13 січня 1999 року.

Розбіжності полягають у даті видачі державного акту та даті розпорядження на підставі якого здійснювалася видача, оскільки видача відповідно до Державного акту здійснювалася 13 січня 1999 року, а розпорядження на видачу датується 27 січня 1999 роком. Таким чином, видача здійснювалася раніше, ніж було розпорядження.

Право власності на земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_4 , що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру від 17.09.2020 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно визначення поняття спадкування у ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), таким є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Стаття 41 Конституції України закріплює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (ч. 1). Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (ч. 2). Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4).

В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 - що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися д осуду з правилами позовного провадження.

Разом з тим, згідно п.6 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно.

Відповідно до п.37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

У той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 328, ст. 392 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвецїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, позивачка, яка в порядку спадкування за законом успадкувала земельну ділянку, яка згідно положень закону належить їй з часу відкриття спадщини, не може реалізувати своє право на оформлення спадщини, від чого залежить можливість здійснення нею повноважень власника, тобто, володіння, користування та розпорядження спадковим майном, у зв`язку із чим заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканкою АДРЕСА_2 , право власності, в порядку спадкування за законом, на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 1,43 гектарів, кадастровий номер :07:002:0266.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

ГоловуючийА. А. Надопта