Постанова

Іменем України

05 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 755/11812/16-ц

провадження № 61-13513св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Рідна»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду

у складі судді Суханової Є. М. від 14 червня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2016 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Рідна» (далі - ПрАТ «СК «Рідна») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу у розмірі 76 803 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва у складі судді Бартащук Л. П. від 16 листопада 2016 року позов ПрАТ «СК «Рідна» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Рідна» суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 76 803 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 червня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що заявник звернувся до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою зі спливом річного строку з дня складання тексту судового рішення, що є підставою для відмови

у відкритті апеляційного провадження відповідно до частини другої статті

358 ЦПК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у липні 2019 року, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції помилково відмовив йому у відкритті апеляційного провадження, належним чином не звернув уваги на приписи частини другої статті 358 ЦПК України, яка передбачає виключення для осіб, зокрема, не повідомлених про розгляд справи. Оскільки він не був належним чином повідомлений судом першої інстанції про розгляд справи, суд апеляційної інстанції безпідставно позбавив його права на апеляційне оскарження.

Відзив на касаційну скаргу

У вересні 2019 року від ПрАТ «СК «Рідна» надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому страхова компанія посилається на необґрунтованість доводів скарги та законність постановленої судом апеляційної інстанції ухвали.

Рух касаційної скарги в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 29 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, а ухвалою від 20 січня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини, встановлені судом

25 липня 2016 року ПрАТ «СК «Рідна» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу у розмірі 76 803 грн.

16 листопада 2016 року Дніпровський районний суд ухвалив заочне рішення, яким задовольнив позов ПрАТ «СК «Рідна».

01 березня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву про перегляд заочного рішення із клопотанням про поновлення строку на подання такої заяви.

21 березня 2019 року Дніпровський районний суд постановив ухвалу, якою поновив ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та відмовив у задоволенні цієї заяви.

30 травня 2019 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 червня 2019 року

ОСОБА_1 відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі частини другої статті 358 ЦПК України.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суд з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Відповідно до частини першої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Згідно з частиною четвертою статті 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Зазначений порядок є спеціальним і представляє окрему стадію судового процесу, дотримання якої для відповідача є обов`язковим.

Підстави відмови у відкритті апеляційного провадження визначені у статті 358 ЦПК України, відповідно до якої суд апеляційної інстанції відмовляє

у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо: апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню;

є ухвала про закриття провадження у зв`язку з відмовою від раніше поданої апеляційної скарги цієї самої особи на це саме судове рішення; є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення; скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу про залишення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення без задоволення 21 березня 2019 року, то саме з цього дня почався перебіг строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Апеляційну скаргу подано

30 травня 2019 року, з пропуском строку на апеляційне оскарження, встановленого статтею 354 ЦПК України, який за наявності поважних причин може бути поновлено, однак не присічного річного строку, передбаченого статтею 358 ЦПК України, як помилково вважав суд апеляційної інстанції.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає доводи касаційної скарги обґрунтованими та достатніми для скасування ухвали апеляційного суду, яка перешкоджає провадженню у справі.

На підставі викладеного касаційний суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції при постановленні ухвали від 14 червня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження допустив порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною четвертою статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвали суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає провадженню у справі, справа передається на розгляд суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 14 червня 2019 року скасувати,

а справу направити на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович