Справа № 369/2116/20
Провадження №2-з/369/8/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2020 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

за участю секретаря Мазурик Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позову,-

ВСТАНОВИВ:

13.02.2020 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позову шляхом заборони, до набрання законної сили рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (Відповідач 1), ОСОБА_3 (Відповідач 2) про стягнення боргу, всім суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вчиняти реєстраційні дії та вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будь-які відомості щодо речових прав похідних від права власності щодо майна: земельної ділянки під кадастровими номерами :01:005:5119, загальною площею 0.1483 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки під кадастровими номерами :01:005:5120, загальною площею 0.1971 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки під кадастровими номерами :01:005:5121, загальною площею 0.3041 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки під кадастровими номерами :01:005:5122, загальною площею 0.4928 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивчивши заяву та дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п.1, 2, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Виходячи з вказаних норм, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 6 вказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволенню не підлягає, оскільки заявником не вказано, з якими позовними вимогами і конкретно до кого з відповідачів він має намір звернутися до суду, що унеможливлює з`ясування обсягу позовних вимог, а також відповідність видів забезпечення позову, які просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, із позовними вимогами.

Крім того, додані до заяви витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки датовані 16.09.2015 року, тоді як заявник звернувся з даними вимогами 13.02.2020 року.

Заявником вказані загальні обставини необхідності забезпечення позову, а саме, що невжиття заходів по забезпеченню позову може в подальшому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, тоді як доказів необхідності забезпечення позову та щодо реальної загрози не виконання рішення суду, заявником не надано.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149-153, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Суддя Дубас Т.В.