Суддя Ізмайлов І. К.
Справа № 644/7527/19
Провадження № 2/644/277/20
18 лютого 2020 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Ізмайлова І.К.,
при секретарі - Лазарєвій М.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Відділ реєстрації місця проживання в Індустріальному районі м. Харкова Управління ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, -
У вересні 2019 року позивачі звернулися до суду зі вказаним позовом зазначивши, що є власниками квартири АДРЕСА_1 .
Зазначили, що вказана квартира належить їм на праві власності по Ѕ частині. На теперішній час в спірній квартирі зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , неповнолітні діти ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , також, зареєстрований відповідач, який з 2017 року у зазначеній квартирі не проживає, з того моменту житлом не користується та не цікавиться, оплату комунальних послуг не здійснює, кореспонденцію за даною адресою не отримує, його особистих речей в квартирі немає. Перешкоди у користуванні квартирою відповідачу не чинилися, крім того, позивачі змушені самостійно сплачувати комунальні платежі.
В судове засідання позивачі не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином та своєчасно, проте надали до суду заяву, в якій просять розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Не заперечують проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, своєчасно, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення справи не надходило.
Третя особа в судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення справи не надходило.
Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, відзив не надано, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Судом встановлено, що відповідач по справі зареєстрований у спірній квартирі АДРЕСА_1 , з 19.04.2011 року, що підтверджується довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області. (а.с. 37).
Згідно акта про непроживання у квартирі від 09.09.2019 року, складеного сусідами, а саме: ОСОБА_6 , яка мешкає в квартирі АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , який мешкає в квартирі АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 , яка мешкає в квартирі АДРЕСА_4 зареєстрований ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 не мешкає з 2017 року (а.с 24).
Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.
Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно зі ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Тому право члена сім`ї власника квартири користування цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це житло.
Таким чином, лише члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником.
Частина 2 ст. 405 ЦК України визначає, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом», а ст. 391 ЦК України передбачає право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
У своїх позовних вимогах позивачі вказують на те, що відповідач з 2017 року у квартирі не проживає, квартплату та комунальні послуги не сплачує, у зв`язку з чим, вони просять визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
За таких обставин суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивачів.
Позивачі також просить суд зняти ОСОБА_3 з реєстрації у вказаному житловому приміщенні. Проте, це питання віднесено до компетенції виконавчого органу міської ради на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.
До того ж, відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі закон №1382-IV) зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснене на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачів сплаченої ними суми судового збору при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 319, 321, 386, 391, 405, 406 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Відділ реєстрації місця проживання в Індустріальному районі м. Харкова Управління ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
В частині позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Відділ реєстрації місця проживання в Індустріальному районі м. Харкова Управління ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради про зняття з реєстрації - відмовити .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 розділу VІІІ перехідних положень ЦПК України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвали суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 18.02.2020 року.
ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_5 .
ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_5 .
Відповідач - ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_5 .
Суддя: І.К. Ізмайлов