СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. №2-з/759/238/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Войтенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Семененко В.С.,

вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, поданої в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського суду м. Києва 04.02.2020 року надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій заявник просив накласти арешт на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві ОСОБА_2 і знаходяться у нього чи в інших осіб, заборонити вчиняти певні дії, а саме заборонити виїзд за кордон ОСОБА_2 . Заява подана в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу. В обґрунтування заяви заявник вказує, що відповідач порушуючи вимоги ст.ст. 11, 509, 526, 629 ЦК України, ухиляється від виконання своїх обов`язків передбачених чинним законодавством України та договором укладеним між сторонами та відмовляється повернути грошові кошти позивачу. ОСОБА_1 посилається на загрозу невиконання зобов`язання відповідача перед позивачем, вказуючи той факт, що від останнього роботодавця відповідача наявна інформація про накладення арешту на зарплатний рахунок відповідача, що свідчить про наявність інших грошових зобов`язань. У зв`язку з тим, що існують обставини які значно можуть ускладнити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду, заявник звернувся з заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.02.2020 заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про забезпечення позову повернуто заявнику (а.с.42).

Згідно з постановою Київського апеляційного суду від 16.06.2020 було скасовано ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 10.02.2020, якою заяву про забезпечення було повернуто заявнику та направлено справу для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, подане в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, справу 29.10.2020 передано в моє провадження.

Так, відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

При цьому, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10.03.2002 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 10.06.2019 року у розмірі 1000 000, 00 грн. та судовий збір у розмірі 9 605, 63 грн. В іншій частині позову відмовлено (а.с. 47).

Отже, на момент нового розгляду заяви про забезпечення позову, судом першої інстанції у справі ухвалено рішення, і таким чином закінчено розгляд справи по суті.

Поряд із цим, положеннями ст. 149 ЦПК України чітко встановлено, що забезпечення позову допускається до пред`явлення позову та на будь-якій стадії розгляду справи.

Згідно з ч.7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Аналізуючи наведені норми процесуального права у їх системному взаємозв`язку, слід дійти висновку, що чинним законодавством не передбачено можливості розгляду по суті заяви сторони позивача про забезпечення позову судом першої інстанції після ухвалення у справі рішення, тобто після закінчення судового розгляду справи.

Враховуючи, що рішення суду про часткове задоволення позовних вимог, з урахуванням положень п ч.7 ст. 158 ЦПК України, суд, дійшов до висновку, що клопотання про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

З огляду на викладені обставини, у задоволенні заяви про забезпечення позову, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст.149-153, 258-261 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Войтенко