Справа № 444/2577/19
Провадження № 2/444/205/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

30 січня 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням .

Свої позовні вимоги, мотивує тим, що йому на праві власності належить житловий будинок в АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В данному будинку зареєстрований крім позивача, йог осин ОСОБА_4 , та його діти, а також колишня дружина ОСОБА_2 , 1980 р.н. , з якою шлюб розірвано на підставі рішення Жовківського районного суду Львівської області від 17.11.2017 року . Відповідач значиться зареєстрованою в будинку, однак не проживає і по даний час в іншому населеному пункті з дітьми.

Враховуючи вищенаведене, позивач вважає, що відповідач втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 у зв`язку із тривалою , понад два роки без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації . Крім того відповідач не сплачує комунальні послуги та не несе жодних витрат по утриманню житлового будинку, особистих речей у ньому не зберігає .

А тому реєстрація відповідачів місця проживання в даній будинку чинить перешкоди у володінні, користуванні, розпорядженні належним йому майном. Враховуючи вищенаведене позивач, просить позов задоволити.

Позивач в судове засідання не прибув, однак позивач на адресу суду подав письмову заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності. Позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримав повністю. Просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином за зареєстрованою адресою місця проживання. Від неї не надходило на адресу суду жодного клопотання про відкладення судового засідання.

Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Так як відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованою адресою місця проживання не з`явилася повторно в судове засідання без повідомлення причин, що в розумінні ч. 3 ст. 131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, крім того не подав відзиву, від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд приходить до висновку про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється .

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Крім того, ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить на праві власності 1/1 житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину 25.11.2004 року виданного Жовківською ДНК.

Відповідно до рішення Жовківського районного суду Львівської області від 17.11.2017 року, яке набрало законної сили 09.12.2017 року вбачається, що розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , який було укладено 32.08.2001 року в Крехівській сільській раді Жовківського району львівської області, актовий запис № 6 .

Згідно акту перевірки проживаючих в будинку АДРЕСА_2 від 18.09.2019 року , АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_2 1980 р.н., невістка, зареєстрована , проте по місцю реєстрації більше 2 років не проживає.

Як вбачається із копії будинкової книги для прописки громадян , проживаючих в будинку АДРЕСА_1 , що в данному будинку зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки відповідачі не проживають в будинку позивача понад один рік, суд приходить до висновку, що його слід визнати втратившим право на користування житлом в будинку.

Згідно із ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб .

Положеннями ч.1 ст.317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, розпоряджається належним йому майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.

У постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування якої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. ( ст.ст. 71, 72, 116, 156, ЖК УРСР; ст. 405 ЦК України).

За положеннями ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспоренння та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 3 ЦПК України закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те, що позивач не можуть оформити субсидії, та не може розпорядитися своїм майном на власний розсуд із-за реєстрації особи, яка тривалий час не проживає у її будинку, позовні вимоги позивача в частині про визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, слід задоволити .

Керуючись ст. ст. 23, 247, 258-259, 264-265, 280-284,354,355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), такою, що втратила право користування житловим будинком, який знаходиться по АДРЕСА_1 та на праві власності належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 05.02.2020 року.

Суддя Зеліско Р. Й.