УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі :

головуючого судді Луньової Д.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Рибки Я.Ю.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Міністерства фінансів України, Прокуратури Луганської області, Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, треті особи: Міністерство внутрішніх справ, Головне управління національної поліції України в Луганській області, Генеральна прокуратура України, про стягнення моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Лисичанського міського суду Луганської області знаходиться вищезазначена цивільна справа.

03 вересня 2020 року представник позивача надала суду клопотання про призначення по справі судової психолого-психіатричної експертизи, проведення якої доручити експертам Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Представник позивача та позивач в підготовче судове засідання не з`явились надали клопотання в якому просили підготовче зазідання з розгляду клопотання про призначення експертизи провести без їх участі.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи та клопотання представника позивача суд виходить з наступного.

Клопотання представника позивача обґрунтоване необхідністю проведення судової психолого-психіатричної експертизи, з метою доведення експертним шляхом суду наявність перенесених позивачем ОСОБА_1 моральних (душевних) страждань, які є психологічною основою моральної шкоди, та для визначення орієнтовного розміру компенсації завданої йому моральної шкоди внаслідок: незаконного притягнення до кримінальної відповідальності; незаконного застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та незаконного застосування до нього запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання; незаконного накладення арешту на його майно; незаконного засудження до позбавлення волі; незаконного порушення його прав і свобод та суттєвого погіршення його стану здоров`я до визнання інвалідом 2-гої групи.

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області суду від 09 серпня 2019 року по справі була призначена комісійна судово-медична експертиза з метою з`ясування питань, щодо виявлення у позивача ОСОБА_1 хвороб згідно до наданих експертові медичних документів та встановлення можливості стресових ситуацій викликати загострення хронічних хвороб або викликати захворювання новими хворобами.

14 серпня 2020 року до суду надійшов висновок експерта. Однак, на друге питання експертами КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» відповідь не надана і зазначено, що «дане питання повинне вирішуватися у рамках окремої судової психолого-психіатричної експертизи, з урахування всіх матеріалів справи, у тому числі і висновків даної комісійної судово-медичної експертизи».

У зв`язку з викладеним представник позивача звернулась до суду з вказаним клопотанням.

Відповідно до ст. 103 ЦПК суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову експертизу у кримінальних та цивільних справах» № 8 від 30 травня 1997 року, призначення експертизи в цивільних справах допускається як під час судового розгляду, так і в процесі підготовки до нього. У разі коли необхідність експертного висновку обумовлена обставинами, викладеними у позовній заяві, чи поданими доказами, суддя має призначати експертизу, як правило, при підготовці справи до судового розгляду, враховуючи при цьому думку осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, під час підготовчого судового засідання суд вирішує питання про призначення експертизи.

Оскільки, у зазначеній цивільній справі, для з`ясування обставин, що мають значення для справи необхідні спеціальні знання у галузі медицини, суд приходить до висновку про задоволення клопотання представника позивача щодо призначення у справі судової психолого-психіатричної експертизи.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд зупиняє провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 103, 252, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_2 про призначення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Міністерства фінансів України, Прокуратури Луганської області, Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, треті особи: Міністерство внутрішніх справ, Головне управління національної поліції України в Луганській області, Генеральна прокуратура України, про стягнення моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності судової психолого-психіатричної експертизи задовольнити.

Призначити судову психолого-психіатричну експертизу, провадження якої доручити експертам Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (місцезнаходження: 65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, буд. № 21), попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

На розгляд експертів поставити питання:

1) чи є описана позивачем ОСОБА_1 в позовній заяві ситуація із незаконним порушенням стосовно позивача кримінальних справ 01.04.2006 року за ч.1 ст. 185 КК України, 13.03.2008 року за ч. 3 ст. 190 КК України, 20.01.2010 року за ч. 1 ст. 190 КК України, 17.03.2010 року за ч. 3 ст. 190 КК України, 20.05.2010 року за ч. 2 ст. 190 КК України, 14.06.2010 року за ч. 1 ст. 190 КК України, 21.09.2010 року за ч. 1 ст. 358 КК України, 10.06.2010 року за ч. 1 ст. 345 КК України та за ч. 2 ст. 342 КК України та ситуація із незаконним притягненням його до кримінальної відповідальності в якості обвинуваченого постановою органу досудового розслідування від 04 червня 2010 року за ст. 186 ч. 2; ст. 190 ч. 2; ст. 190 ч. 3 КК України, постановою від 24 вересня 2010 року за ст. 186 ч. 2; ст. 15 ч. 2 - 190 ч. 2; ст. 190 ч. 2; ст. 190 ч. 3 ; ст. 358 ч. 1 КК України та постановою від 14 липня 2010 року за ст. 345 ч. 1; ст. 342 ч. 2 КК України психотравмуючими для позивача ОСОБА_1 і якщо так, то чи були йому спричиненні моральні (душевні) страждання, як психологічна основа моральної шкоди, та яка рекомендована сума компенсації за завдання цієї шкоди, враховуючи, що постановою слідчого Лисичанського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Луганській області Паніна О.К. від 18 листопада 2016 року кримінальне провадження відносно позивача ОСОБА_1 повністю закрито по всім статтям обвинувачення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу всіх кримінальних правопорушень?

2) чи є ситуація описана позивачем ОСОБА_1 у зв`язку із незаконним затриманням позивача 26.05.2010 року в порядку ст. 115 КПК України органом досудового розслідування; незаконним подовженням строку затримання до 10 діб постановою Лисичанського міського суду від 28.05.2010 року; незаконним обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановою Лисичанського міського суду від 04.06.2010 року - психотравмуючою і якщо так, то чи спричиненні йому моральні (душевні) страждання, як психологічна основа моральної шкоди, та яка рекомендована сума компенсації за завдання цієї шкоди?

3) чи є ситуація описана позивачем ОСОБА_1 у зв`язку із незаконним застосуванням до нього ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 10 червня 2010 року запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання з 10 червня 2010 року до 18 листопада 2016 року - психотравмуючою і якщо так, то чи спричиненні йому моральні (душевні) страждання, як психологічна основа моральної шкоди, та яка рекомендована сума компенсації за завдання цієї шкоди?

4) чи є ситуація описана позивачем ОСОБА_1 у зв`язку із незаконним визнанням його винним у скоєнні кримінальних злочинів, передбачених ст. 15 ч. 2 - 190 ч. 2; ст. 190 ч. 2; ст. 190 ч. 3; ст. 358 ч. 1; ст. 342 ч. 2; ст. 345 ч. 1 КК України і незаконним засудженням вироком Лисичанського міського суду від 29 червня 2011 року до 5-ти років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та вдруге, у зв`язку із незаконним визнанням його винним у скоєнні кримінальних злочинів, передбачених ст. 15 ч. 2 - 190 ч. 2; ст. 190 ч. 2; ст. 190 ч. 3; ст. 358 ч.1; ст. 342 ч. 2; ст. 345 ч. 1 КК України ї вдруге незаконним засудженням вироком Лисичанського міського суду від 04 квітня 2012 року до 5-ти років позбавлення волі психотравмуючою і якщо так, то чи спричиненні йому моральні (душевні) страждання, як психологічна основа моральної шкоди та яка рекомендована сума компенсації за завдання цієї шкоди враховуючи, що постановою слідчого Лисичанського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Луганській області Паніна О.К. від 18 листопада 2016 року кримінальне провадження відносно позивача ОСОБА_1 повністю закрито по всім статтям обвинувачення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу всіх кримінальних правопорушень?

5) чи є ситуація описана позивачем ОСОБА_1 у зв`язку із накладенням арешту на його майно постановами слідчого СВ Лисичанського МВС України в Луганській області від 16 липня 2010 року на транспортні засоби та від 16 липня 2010 року на нерухоме майно - психотравмуючою і якщо так, то чи спричиненні йому моральні (душевні) страждання, як психологічна основа моральної шкоди та яка рекомендована сума компенсації за завдання цієї шкоди враховуючи, що постановою слідчого Лисичанського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Луганській області Паніна О.К. від 18 листопада 2016 року накладення арешту на майно позивача ОСОБА_1 було скасовано?

6) чи є ситуація описана позивачем ОСОБА_1 у зв`язку незаконною спробою працівниками Лисичанського МВ ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зробити обшук в будинку АДРЕСА_1 у відсутність на це судового рішення - психотравмуючою і якщо так, то чи спричиненні йому моральні (душевні) страждання, як психологічна основа моральної шкоди та яка рекомендована сума компенсації за завдання цієї шкоди?

7) чи могли стресові ситуації, викликані із незаконним порушенням стосовно позивача ОСОБА_1 кримінальних справ 01.04.2006 року за ч. 1 ст. 185 КК України, 13.03.2008 року за ч. 3 ст. 190 КК України, 20.01.2010 року за ч. 1 ст. 190 КК України, 17.03.2010 року за ч. 3 ст. 190 КК України, 20.05.2010 року за ч. 2 ст. 190 КК України, 14.06.2010 року за ч. 1 ст. 190 КК України, 21.09.2010 року за ч. 1 ст. 358 КК України, 10.06.2010 року за ч. 1 ст. 345 КК України та за ч. 2 ст. 342 КК України; незаконним пред`явленням ОСОБА_1 04 червня 2010 року за ст. 186 ч. 2; ст. 190 ч. 2; ст. 190 ч. 3 КК України, постановою від 24 вересня 2010 року за ст. 186 ч. 2; ст. 15 ч. 2 - 190 ч. 2; ст. 190 ч. 2; ст.190 ч.3 ; ст.358 ч.1 КК України та постановою від 14 липня 2010 року за ст. 345 ч. 1; ст. 342 ч. 2 КК України; незаконним затриманням позивача 26.05.2010 року в порядку ст. 115 КПК України органом досудового розслідування; незаконним подовженням строку затримання до 10 діб постановою Лисичанського міського суду від 28.05.2010 року; незаконним обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановою Лисичанського міського суду від 04.06.2010 року; незаконним застосуванням до нього ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 10 червня 2010 року запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання з 10 червня 2010 року до 18 листопада 2016 року; незаконним засудженням вироком Лисичанського міського суду від 29 червня 2011 року до 5-ти років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та вдруге, у зв`язку із незаконним визнанням його винним у скоєнні кримінальних злочинів, передбачених ст. 15 ч. 2 - 190 ч. 2; ст. 190 ч. 2; ст.190 ч. 3; ст. 358 ч. 1; ст. 342 ч. 2; ст. 345 ч. 1 КК України ї вдруге незаконним засудженням вироком Лисичанського міського суду від 04 квітня 2012 року до 5-ти років позбавлення волі; незаконною спробою працівниками Лисичанського МВ ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зробити обшук в будинку АДРЕСА_1 у відсутність на це судового рішення викликати захворювання новими хворобами, та якими саме?

Надати експертам право переформулювати вказані вище питання у разі необхідності.

Надати експертам матеріали цивільної справи, аудіо записи судових засідань із показаннями суду позивача, відповідачів та свідка ОСОБА_6 , висновок експертів № 183 від 21.07.2020 року комісійної судово-медичної експертизи у відношенні ОСОБА_1 , а також всю медичну документацію на ім`я позивача ОСОБА_1 для дослідження.

Оплату експертизи покласти на позивача ОСОБА_1 , попередивши його, що у разі несплати за проведення експертизи справа буде розглядатися на підставі наявних у справі матеріалів.

Провадження на час проведення експертизи у справі зупинити.

Ухвала може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Лисичанській міський суд Луганської області шляхом подачі протягом 15-ти днів апеляційної скарги з дня її проголошення.

Суддя Д.Ю. Луньова