УХВАЛА

21 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 528/999/19

провадження № 61-17628 ск 20

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Гребінківського районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2020 року, на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 21 липня 2020 року та на постанову Полтавського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Гребінківської міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа ОСОБА_3 про визнання факту забудови несформованої земельної ділянки, визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно та визнання факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ :

30 листопада 2020 року ОСОБА_1 та 02 грудня 2020 року ОСОБА_2 засобами електронного зв`язку подали до Верховного Суду касаційні скарги на зазначене судове рішення в частині відмови у задоволенні їх клопотання про звільнення від сплати судового збору, підписані з використанням власного електронного підпису.

За даними касаційними скаргами не може бути вирішене питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в касаційних скаргах не зазначено підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на які (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У випадку подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 ЦПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 ЦПК України, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно надати уточнену касаційну скаргу із зазначенням підстави (підстав) касаційного оскарження, передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, установлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

До касаційних скарг додані клопотання, в яких ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посилаючись на пункт 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», просять звільнити їх від сплати судового збору за подання касаційної скарги, оскільки розмір судового збору перевищує 5 % від їх річного доходу за 2019 рік.

На підтверження вказаних обставин:

- ОСОБА_1 надав довідку про доходи з Пенсійного фонду України, відповідно до якої загальна сума пенсії за 2019 рік складає 18 239 грн, та довідку з Державної податкової служби України, в якій зазначено, що за 2019 рік дохід у ОСОБА_1 відсутній;

- ОСОБА_2 надала довідку з Пенсійного фонду України та інформацію з карткового рахунку АТ КБ «ПриватБанк» в яких зазначено, що всього за 2019 рік ОСОБА_2 отримала грошових коштів (пенсію) у розмірі 22 530 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої та частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може звільнити від сплати судового збору, якщо його розмір перевищує 5% розміру річного доходу фізичної особи за попередній календарний рік.

Ураховуючи, що розмір судового збору за подання касаційної скарги складає 3073,6 грн, що перевищує 5% від річного доходу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наявні підстави для звільнення їх від сплати судового збору за подання касаційних скарг.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору задовольнити. Звільнити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання касаційних скарг на ухвалу Гребінковського районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2020 року, на рішення Гребінковського районного суду Полтавської області від 21 липня 2020 року та на постанову Полтавського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року.

Касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Гребінківського районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2020 року, на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 21 липня 2020 року та на постанову Полтавського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення недоліків касаційних скарг строк до 01 лютого 2021 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали касаційні скарги вважатимуться неподані та будуть повернені особам, які подали касаційні скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Антоненко