Провадження №2/225/234/2020
Справа №225/8539/19
РІШЕННЯ

Іменем України

20 лютого 2020 року м.Торецьк Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Качаленка Є.В.,

за участю секретаря судового засідання Федорцової І.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначила наступне.

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування. В зазначеній квартирі зареєстрована відповідач ОСОБА_2 , однак з квітня 2019 року у вказаній квартирі не проживає, власником квартири не є, особисті речі в квартирі відсутні. Збереження реєстрації за відповідачем перешкоджає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися належним їй майном, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду із зазначеним позовом.

Позивач до судового засідання не з`явилась, просила справу розглянути за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог.

Відповідач до судового засідання не з`явилась, надала заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, проти позову не заперечувала.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку.

Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Житловим кодексом України та іншими нормативно - правовими актами.

У відповідності до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно положень ст.ст.317, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.

Права власника квартири також визначені ст.383 ЦК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі договору дарування належить квартира АДРЕСА_2 (а.с.8)

Відповідно до довідки №б/н від 09.12.2019 року, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , 1985 року народження (а.с.10)

З акту №б/н від 12.12.2019 року встановлено, що відповідач ОСОБА_2 за місцем реєстрації АДРЕСА_3 не проживає з 04.04.2019 року (а.с.9)

Таким чином, судом було встановлено, що відповідач не проживає в житловому приміщенні за вказаною адресою з квітня 2019 року, тобто понад шість місяців.

Згідно статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку щодо задоволення вимог позивача, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 як власник квартири, позбавлена можливості у повній мірі використовувати своє право власності у зв`язку з тим, що за адресою зазначеного нерухомого майна зареєстровано відповідача ОСОБА_2 , яка понад шість місяців не проживає за вказаною адресою.

Відтак, суд вважає за доцільне ухвалити рішення, яким визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_4 .

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.В. Качаленко