Дата документу 18.02.2020
ЄУ № 942/233/20
Провадження №2/942/314/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18 лютого 2020 року смт. Новопсков

Луганська область

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Чалий А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Донцівської сільської ради Новопсковського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою до відповідача, в якій просить визнати за нею право на земельну ділянку площею 8,2800 га, кадастровий номер :11:008:0055 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 140157 виданого на підставі розпорядження Новопсковської районної державної адміністрації від 10.01.2005 року, зареєстрованому у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 317.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам,- не нижче його балансової вартості.

Всупереч вимогам, викладеним у п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить зазначення ціни позову.

Як передбачено ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з тим, жодного доказу вартості земельної ділянки позовна заява не містить, в зв`язку з чим суд позбавлений можливості дійти висновку щодо дійсної вартості такої, а відтак і неможливо встановити чи у повній мірі позивачем сплачено судовий збір при подачі позовної заяви.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить визнати за нею право на земельну ділянку площею 8,2800 га в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.02.2020 року слідує, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу ОСОБА_1 відмовлено у зв`язку із тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини та з наданих нотаріусу документів неможливо встановити місце відкриття спадщини та коло осіб, прийнявших спадщину.

Як роз`яснено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснив, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК та набути права на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, статей 1296-1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визначення права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Згідно з п. 4 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Так, зміст позовної заяви свідчить, що позивачем не чітко викладені обставини щодо обґрунтування підстав та предмету позову, тобто, не зазначено з посиланням на докази, чи прийняла позивач спадщину у встановленому законом порядку та чим саме передбачений обраний спосіб захисту прав та інтересів позивача.

Вказані обставини є перешкодою для відкриття провадження в цивільній справі.

Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд акцентує увагу заявника на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Враховуючи зазначене, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків наявних у позовній заяві.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Донцівської сільської ради Новопсковського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом залишити без руху, про що сповістити позивача, надавши їй строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Роз`яснити, що в іншому випадку позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Новопсковського районного суду

Луганської області А.В. Чалий