КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №359/3109/17 Головуючий у 1 інстанції: Борець Є.О.

Провадження №22-ц/824/11149/2020 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

16 грудня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати в цивільних справах Київського апеляційного суду в складі:

Головуючого (судді-доповідача) Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.,

за участю секретаря Телятник І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Бориспільської міської ради Київської області на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2020 року у справі за позовом Бориспільської міської ради Київської області до ОСОБА_1 про визнання укладеним додаткового договору до договору оренди землі,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2017 року Бориспільська міська рада Київської області звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про визнання укладеним додаткового договору до договору оренди землі.

З урахуванням заяви про зміну предмету позову просила суд визнати укладеною між Бориспільською міською радою Київської області та ОСОБА_1 додаткову угоду до договору оренди землі від 02 червня 2009 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 02 червня 2009 року між Бориспільською міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0237 га (кадастровий номер :10:006:0012) під магазином за адресою АДРЕСА_1 , терміном на 3 роки. Договір зареєстровано у Бориспільському районному відділі структурного відокремленого підрозділу Київський реєстраційний центр ДП «Центру державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28 жовтня 2009 року за №24.

16 вересня 2015 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до Бориспільської міської ради Київської області з заявою про поновлення договору.

Рішенням Бориспільської міської ради Київської області №288-4-VІІ за результатом розгляду заяви було прийнято рішення про поновлення договору оренди.

06 жовтня 2016 року виконавчим комітетом Бориспільської міської ради Київської області на адресу відповідача було направлено лист з пропозицією укласти додатковий договір про поновлення договору згідно з рішенням Бориспільської міської ради Київської області від 28 січня 2016 року №288-4-VІІ з додатком (два примірника додаткового договору про поновлення договору оренди землі від 02 червня 2016 року та копія рішення Бориспільської міської ради Київської області про подовження договору).

Станом на момент звернення позивача до суду з позовом відповідач ОСОБА_1 на пропозицію Бориспільської міської ради Київської області не відреагував.

Позивач вважає, що той факт, що відповідач не повернув підписаний та оформлений примірник додаткового говору та/або не направив позивачу протоколу розбіжностей, свідчить про його ухилення від укладання договору.

Вважає, що невиконання ФОП ОСОБА_1 рішення Бориспільської міської ради Київській області від 28 січня 2016 року №288-4-VІІ та наявне зволікання в укладенні додаткового договору суперечить вимогам закону та тягне за собою порушення інтересів територіальної громади у сфері земельних відносин.

Відповідачем самостійно було заявлено про наміри поновлення договору, враховуючи наявність на земельній ділянці нерухомого майна-магазину, що йому належить, та підтверджує факт користування даною земельною ділянкою, а також відсутність заперечень з боку орендодавця, заявлених в місячний строк після закінчення строку договору, даний договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно наявних в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) припинено за власним рішенням, про що відповідно 05 грудня 2016 року в Єдиний державний реєстр внесено запис за №5001020.

Припинення статусу ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця не припиняє його зобов`язань за договором оренди землі, що є предметом спору.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2020 року у задоволенні позову Бориспільської міської ради Київської області до ОСОБА_1 про визнання укладеним додаткового договору до договору оренди землі відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Бориспільська міська рада Київської області подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначила, що станом на момент звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 він не відреагував на пропозицію міської ради про поновлення договору оренди.

Той факт, що відповідач не повернув підписаний та оформлений примірник додаткового договору або не направив позивачу протоколу розбіжностей свідчить про ухиляння останнього від його укладання.

Судом першої інстанції вказаний факт проігноровано та не враховано під час прийняття оскаржуваного рішення.

При направленні додаткової угоди до договору відповідачу позивачем було повністю дотримано норми ст. 181 ГПК України та усі норми чинного законодавства.

Протягом усього періоду з моменту звернення до суду з позовом відповідач жодного разу не звернувся з пропозицією щодо укладення додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції на правовий висновок Вищого господарського суду України, викладений у постанові від 07 листопада 2017 року у справі №925/476/17, предметом якої був спір про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі в редакції, викладеній в позовній заяві.

У судовому засіданні представник Бориспільської міської ради Київської області Лосінець Д.Ф. апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про день, час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, представника Бориспільської міської ради Київської області Лосінець Д.Ф., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 червня 2009 року між сторонами було укладено договір оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення (а.с.7-11).

За умовами договору Бориспільська міська рада передала, а відповідач ОСОБА_1 прийняв в оренду земельну ділянку площею 0,0237 га з кадастровим номером :10:006:0012 з цільовим призначенням для житлової та громадської забудови, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , за яку зобов`язався сплачувати орендну плату в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Договір було укладено на 3 роки.

26 вересня 2015 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до Бориспільської міської ради із заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки із проектом додаткової угоди (а.с.122-124).

Рішенням Бориспільської міської ради Київській області за №288-4-VII від 28 січня 2016 року було вирішено поновити договір оренди землі до 1 січня 2017 року. (а.с.21)

05 жовтня 2016 року Бориспільська міська рада Київській області звернулась до відповідача з пропозицією укласти додатковий договір до договору оренди землі (а.с.22-23).

05 грудня 2016 року підприємницька діяльність ОСОБА_1 була припинена, що підтверджується витягом з ЄДР (а.с.28-30).

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач Бориспільська міська рада Київській області не надала суду першої інстанції доказів отримання відповідачем пропозиції щодо укладення додаткового договору до договору оренди землі та проект цього договору, і сторони не дотримались процедури укладення додаткового договору до договору оренди землі, передбаченої ст.33 Закону України «Про оренду землі» та ст.638 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Згідно з ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

Згідно з умовами укладеного сторонами договору оренди землі п. 3.2. після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов, переважне право на оновлення договору.

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін та підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з п. 13.3 Договору оренди дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що поновлення договору оренди можливо у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди, то такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою; орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Судом першої інстанції встановлено, що дія договору оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення припинилась 02 червня 2012 року.

Всупереч ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» відповідач звернувся до позивача з проханням розглянути питання про поновлення договору оренди землі не за місяць до спливу строку його дії, а лише через три роки, а саме, в жовтні 2015 року.

Бориспільська міська рада прийняла рішення про поновлення договору оренди землі також не через місяць, а через півроку після звернення відповідача.

У такий спосіб позивач також порушив вимоги, передбачені ч. 5 ст. 33 вказаного Закону.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач не надав суду першої інстанції доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 отримав пропозицію позивача щодо укладення додаткового договору до договору оренди землі та проект цього договору.

Крім того, додатковий договір повинен бути укладений у письмовій формі та нотаріально посвідчений.

Також, враховуючи викладене, у рішенні Бориспільської міської ради Київської області про поновлення договору оренди вбачається наявність заборгованості відповідача по сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою, що суперечить вимогам ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що сторони договору не дотримались процедури укладення додаткового договору до договору оренди землі, передбаченої ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та ст.638 ЦК України.

Колегія не погоджується з доводами апелянта про те, що відповідач не повернув підписаний та оформлений примірник додаткового договору та не направив позивачу протоколу розбіжностей, що свідчить про його ухиляння від укладання договору, оскільки докази отримання відповідачем вказаних документів матеріали справи не містять.

Докази відправки документів не можуть свідчити про їх фактичне отримання стороною.

Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» передбачений певний порядок укладення додаткового договору та строки, які були порушені сторонами, на що також було звернуто увагу в Постанові Вищого господарського суду України від 07 листопада 2017 року в справі №925/476/17, на яку посилався апелянт.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 368, 375, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Бориспільської міської ради Київської області залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду з підстав, визначених ч. 2 ст. 389 ЦУПК України.

Повний текст постанови складено 24 грудня 2020 року.

Головуючий суддя Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль