Справа № 517/39/20
Провадження № 2/517/38/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року смт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тростенюка В.А.,

при секретареві Грабовій І.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Захарівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Павлівської сільської ради Захарівського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Павлівської сільської ради Захарівського району Одеської області в якому просить визнати за нею, право у порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) площею 5,71 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Павлівської сільської ради Захарівського району Одеської області, право на яку належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , який зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 22 липня 1996 року за № 771, на підставі розпорядження № 271/96 від 22.07.1996 року, спадщину після якої прийняв її рідний брат ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , і не оформив спадкових прав.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 .

Після смерті батька позивача ОСОБА_1 , відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 5,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало його покійній сестрі ОСОБА_2 на підставі сертифікату серії НОМЕР_1 , як члену колективного с/г підприємства «Прогрес» с. Павлівка Фрунзівського району Одеської області, яку її брат ОСОБА_3 прийняв, але не встиг оформити своїх спадкових справ в зв`язку зі смертю.

06 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Захарівської районної державної нотаріальної контори з наміром оформити спадщину. Однак державний нотаріус Романова І.С. постановою відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

За таких обставин, позивач позбавлена можливості оформити в нотаріальному порядку свої спадкові права на земельну ділянку та вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Позивач у судове засідання не з`явилася, але попередньо надала до суду клопотання, в якому вказала, що вимоги позовної заяви підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу без її участі. Зазначивши, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує, у разі неявки відповідача (а.с. 71-72).

Представник відповідача Павлівської сільської ради Захарівського району Одеської області у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про визнання позовних вимог, в якій вказав, що повністю визнає позовні вимоги і не заперечує проти їх задоволення, просить суд розглядати справу за його відсутності (а.с. 73).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 06 червня 2008 року, виданим виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області (а.с. 8).

Факт родинних стосунків підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 14 червня 1965 року, виданим Павлівською сільською радою Фрунзівського району Одеської області, на ім`я позивача ОСОБА_4 , в якому батьком позивача записаний ОСОБА_3 , а також копією свідоцтва про шлюб виданим повторно серії НОМЕР_4 від 31 жовтня 2000 року, виданим відділом реєстрації актів громадського стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, згідно якого ОСОБА_5 вийшла заміж за ОСОБА_1 , після укладення шлюбу позивачу присвоєно прізвище « ОСОБА_6 » (а.с. 9-10).

05 серпня 2005 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , виданим відділом реєстрації актів громадського стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 58 (а.с. 11).

Після смерті батька позивача ОСОБА_1 , відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 5,71 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало його покійній сестрі ОСОБА_2 на підставі сертифікату серії НОМЕР_6 № 037771, як член колективного с/г підприємству «Прогрес» с. Павлівка Фрунзівського району Одеської області, виданого на підставі розпорядження голови Фрунзівської районної державної адміністрації за № 271/96 від 22.07.1996 року та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 771 від 22.07.1996 року, по Павлівській сільській раді Фрунзівського району Одеської області, яку її брат ОСОБА_3 прийняв, але не встиг оформити своїх спадкових справ в зв`язку зі смертю (а.с. 16-26).

Згідно копії витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 4 від 16 липня 2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Павлівка Фрунзівського району Одеської області (а.с. 12).

Факт родинних стосунків між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підтверджується копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України за № 34 від 16 липня 2019 року, виданого на прізвище ОСОБА_7 , копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 виданим 15 квітня 1987 року Павлівською сільською радою Фрунзівського району Одеської області, на ім`я ОСОБА_3 , де їх батьками записані ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого подружжя за № від 16 липня 2019 року, про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , прізвище після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_2 (а.с. 13-15).

ОСОБА_1 звернулася із відповідною заявою до Захарівської районної державної нотаріальної контори з метою оформлення права на спадщину. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 06 грудня 2019 року державний нотаріус Романова Ірина Сергіївна відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес», місцезнаходження якого с. Павлівка Фрунзівського району Одеської області, розміром 5,71 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості), що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_6 № 037771, що виданий Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області від 22.07.1996 року, оригінал якого втрачено, що належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , спадщину після якої прийняв її рідний брат ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і не оформив спадкових прав (а.с. 31).

Про втрату сертифікату позивачем було подано оголошення до Захарівської районної газети «НовинаР» від 13 грудня 2019 року, про те, що вважати недійсним втрачений сертифікат серії ОД № 037771, виданий на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 30).

Заповіту за життя ОСОБА_2 не склала, а єдиним спадкоємцем за законом після її смерті, та смерті ОСОБА_3 , являється позивач ОСОБА_1 .

Спадщину після смерті сестри ОСОБА_2 , фактично прийняв її рідний брат ОСОБА_3 , який на протязі шести місяців з дня її смерті фактично прийняв спадщину, шляхом управління спадщиною, оскільки проживав та був зареєстрований на день смерті рідної сестри ОСОБА_2 , за однією адресою.

У житловому будинку, що розташований за вищевказаною адресою, крім покійних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на день їх смерті та до цього часу зареєстрована та проживає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що довідкою виконавчого комітету Павлівської сільської ради Захарівського району Одеської області № 867 від 12.08.2019 року (а.с. 27).

З витребуваної судом інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 59190032 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 59190044 від 28.01.2020 року вбачається, що відсутня будь-яка інформація стосовно спадщини ОСОБА_2 (а.с. 41-44).

З витребуваної судом спадкової справи № 1480/08 відносно майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 вбачається, що спадщину після його смерті прийняла та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом його дочка ОСОБА_1 (а.с. 45-69).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до положень ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У відповідності до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно п. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-1У право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом чи Державним актом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» встановлено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 20 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання прав на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пунктом 3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» встановлено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Пунктом 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, та, враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Аналізуючи досліджені докази, суд вважає є всі підстави для визнання за позивачем права на спадкове майно.

Таким чином, враховуючи, що позивач не може реалізувати своє право на спадкування майна спадкодавця та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, як спадкоємець за законом, тому у відповідності до ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право позивача шляхом винесення рішення про визнання за позивачем права на спадщину за законом.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Павлівської сільської ради Захарівського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за спадкоємицею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_8 , мешканкою с. Павлівка Захарівського району Одеської області, право у порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) площею 5,71 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Павлівської сільської ради Захарівського району Одеської області, право на яку належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , який зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 22 липня 1996 року за № 771, на підставі розпорядження № 271/96 від 22.07.1996 року, спадщину після якої прийняв її рідний брат ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , і не оформив спадкових прав.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Фрунзівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 20 лютого 2020 року.

Суддя: