Провадження № 2/761/3029/2020
13 лютого 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: Волошина В.О.
при секретарі: Цигановій Ю.М.
позивача: ОСОБА_1 ,
представника позивача: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_3 про визнання бездіяльності незаконною; зобов`язання вчинити дії,
В листопаді 2019р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 1, 2) до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_3 , в якому просив суд:
- бездіяльність відповідача, що полягає у відмові розглянути питання взяття на облік третьої особи визнати незаконною;
- зобов`язати відповідача прийняти рішення про включення третьої особи до окремого списку громадян, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень (додаток 6 до Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в УРСР, затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984р. № 470), а також поставити її на квартирний облік.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з третьою особою. В досудовому порядку 13 серпня 2019р. він звернувся до відповідача з заявою про включення його дружини до окремого списку громадян, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, оскільки він, як учасник бойових дій та інвалід ІІ групи вже включений до цього списку. 16 серпня 2019р. відповідачем було відмовлено позивачу у задоволенні його заяви. На думку сторони позивача мала місце незаконна бездіяльність відповідача, в порушення п. 15, 46, 47 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в УРСР, затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984р. № 470 (далі по тексту - Правила), оскільки в досудовому порядку вирішити спір не можливо позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19листопада 2019р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав заманених у позові, просили суд позов задовольнити.
Відповідач, третя особа, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явилися, поважності причин неявки суду не повідомили, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідач відзив на позов не подавав.
Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення сторони позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з третьою особою з 09 червня 1990р.
Визнано протиправною бездіяльність Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації відносно не включення ОСОБА_1 до списку громадян, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень (Додаток 6 до Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР).
Зобов`язано Шевченківську районну у м. Києві державну адміністрацію включити ОСОБА_1 до списку громадян, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень (Додаток 6 до Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР).
13 серпня 2019р. позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив включити його дружину - третю особу до складу його сім`ї та надати довідку про перебування його на квартирному обліку у складі сім`ї дві особи (він та його дружина).
Судом встановлено, що позивач станом на 13 серпня 2019р. перебуває в загальній черзі осіб, які потребують поліпшення житлових умов за № 7584, в пільговій черзі поза черговиків - за № 510, а по категорії осіб з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни, інтернаціоналістів - за № 9.
Стаття 47 Конституції України декларує право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Однією із гарантій соціального захисту військовослужбовців є право на забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, закріплене ч. 1 ст. 31 ЖК УРСР, відповідно до якої громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті, як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.
Потребуючі поліпшення житлових умов члени житлово-будівельних кооперативів, громадяни, які мають жилий будинок (квартиру) у приватній власності, та інші громадяни, що проживають у цих будинках (квартирах), забезпечуються жилими приміщеннями на загальних підставах (ст. 33 ЖК УРСР).
Згідно п. 18) ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги: позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а особи з інвалідністю I групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року.
Органи виконавчої влади, виконавчі комітети місцевих рад зобов`язані подавати допомогу особам з інвалідністю внаслідок війни у будівництві індивідуальних жилих будинків. Земельні ділянки для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва відводяться зазначеним особам у першочерговому порядку.
У відповідності з ч. 1 ст. 43 ЖК УРСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.
Частиною 3 цієї статті передбачено, що з числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.
Згідно із статтею 46 ЖК УРСР поза чергою жиле приміщення надається: інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них інвалідам першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав - протягом року з визначенням переважного права інвалідів Великої Вітчизняної війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями поза черговиків.
Згідно з п. 8, 18 Правил, третя особа повинна була звертатись особисто до відповідача з заявою про включення її до відповідного списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, як член сім`ї позивача, надавши визначені законом перелік документів.
Судом не встановлено, що третьою особою були отримані вимоги діючого житлового законодавства.
Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3) ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
У відповідності до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України від 01 грудня 2004р. № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в ч. 1 ст. 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказ окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що судом не встановлено, що позивач в досудовому порядку був наділений повноваження діяти в інтересах третьої особи щодо включення її до списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, а також враховуючи те, що судом не встановлено порушення права чи інтересу саме позивача, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 133, 137, 141, 223, 258, 259, 263-266, 268, 274, 280, 282, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. ст. 24, 47 Конституції України; ст. ст. 31, 33, 43, 46 ЖК УРСР; ст. ст. 12, 13 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в УРСР, затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984р. № 470, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 24), третя особа: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання бездіяльності незаконною; зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 17 лютого 2020р.

Суддя: