З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа №377/948/19
Провадження №2/377/58/20
18 лютого 2020 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Малишенко Т.О., за участю секретаря судового засідання - Ахутіної А.А., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, -
11 грудня 2019 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «УЖКГ» заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 грудня 2019 року в розмірі 33 225,84 гривень, та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1921 гривня.
Позов обґрунтовується тим, що КП «УЖКГ» з 01.11.2014 року відповідно до п. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV, в редакції від 10.04.2014 року, що діяла під час виникнення спірних правовідносин, як теплопостачальна організація, є виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання. Постачання теплової енергії позивачем здійснюється на підставі ліцензії № 1515 (№500119), виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на підставі рішення від 18.10.2010 та переоформленої рішенням від 03.11.2015 № 2700. Послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання позивачем здійснюються на підставі договору, який був розроблений відповідно до підпункту 3 пункту 2 статті 21 Закону УКраїни № 1875-IV на основі типового договору на комунальні послуги. Позивач здійснює постійну діяльність з укладання договорів в письмовому вигляді на першу вимогу споживача. Відповідно до пункту 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до п. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір, зокрема на послуги централізованого опалення і гарячого водопостачання з фізичними особами, які не є суб`єктами господарювання, є договором приєднання. Пропозиція про укладення договору спрямована всім споживачам у вигляді публічного розміщення тексту договору приєднання (оферта) на офіційному інтернет-ресурсі КП «УЖКГ». Відповідач ОСОБА_1 є наймачем житла за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ордеру на житлове приміщення № 4 від 30.01.2008 року, виданого виконавчим комітетом Славутицької міської ради. Квартира двокімнатна, була виділена відповідачу та її сім`ї, яка на той час складалася з двох дочок. Вищезазначена квартира забезпечена технічною можливістю фактично отримувати/споживати комунальні послуги, оскільки будинок АДРЕСА_2 кварталу м. Славутич підключений до загальноміських систем централізованого опалення, водопостачання та водовідведення, такі послуги вказаній квартирі надаються постійно за тарифами, які встановлені уповноваженими органами. Відповідач від зазначених послуг не відмовлявся, будь-яких актів-пртетензій щодо неналежної якості послуг або відсутності послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання в періоди їх надання не надсилав. Позивачем, з метою реалізації норм закону, був розроблений відповідний проект договору, проте з деякими споживачами укласти письмові договори не було можливості, оскільки вони ухалялись від обов`язку укладати договори, оскільки п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» покладає обов`язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг саме не споживача. Незважаючи на фактичне споживання житлово-комунальних послуг письмового договору з позивачем відповідач не укладав. 13.02.2008 року між ОСОБА_4 та КП «Житлово-комунальний центр», який на той момент був виконавцем вказаних послуг, був укладений договір №5624 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. З 01.11.2014 року для укладення письмового договору споживач (відповідач) до позивача не звертався, однак в період з листопада 2014 року споживали надані послуги, тим самим здійснюючи дії, які відповідно до пункту 2 ст. 642 ЦК України є прийняттям запропонованого договору. Тобто між виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання КП «УЖКГ» і споживачем послуг за адресою: АДРЕСА_1 є зобов`язання у вигляді умов запропонованого виконавцем послуг і прийнятого споживачем послуг договору приєднання. Одним із обов`язків споживача житлово-комунальних послуг, передбаченого підпунктом 5 пункту 3 статті 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» (діючого під час виникнення спірних правовідносин) є оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Відповідно до пункту 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, відповідач повинен виконувати обов`язок по оплаті наданих протягом кожного місяця послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання не пізніше 20 числа кожного місяця, що настає за розрахунковим. З аналізу платежів за надані послуги за адресою: АДРЕСА_1 , централізованого опалення та гарячого водопостачання зазначається, що до листопада 2014 року заборгованості не було. З листопада 2014 року у зв`язку з неповнотою і нерегулярністю виконання споживачем обов`язків по сплаті наданих послуг почала накопичуватися заборгованість, яка станом на 01.12.2019 року склала 33 225,84 гривень. Дана обставина є свідченням неналежного виконання відповідачем ОСОБА_4 прийнятого на себе зобов`язання. На момент подачі позовної заяви новий договір з відповідачем не укладався, термін, встановлений для укладення договорів не закінчився. В зв`язку з тим, що відповідачем зобов`язання порушуються, то у позивача виникло право вимоги і право на судовий захист у вигляді звернення до суду з позовною заявою про примусове стягнення з відповідача заборгованості по оплаті наданих позивачем послуг
Ухвалою судді від 10 грудня 2019 року, після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, та призначено судовий розгляд справи на 22 січня 2020 року.
Ухвалою суду від 22 січня 2020 року розгляд справи було відкладено на 18 лютого 2020 року на підставі п.1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України.
В призначене судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. До суду подано від представника позивача заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 повторно в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також за місцем реєстрації, проте конверт із судовою повісткою повернувся до суду з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». Заява про розгляд справи за її відсутності до суду не подана, клопотання про відкладення розгляду справи та відзив на позовну заяву до суду не надійшли.
За наявності умов, передбачених ст.ст. 280-282 ЦПК України, згідно до ухвали від 18 лютого 2020 року суд ухвалив заочне рішення у справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Судом встановлено, що на підставі ордеру на житлове приміщення за № 4 від 30 січня 2008 року, виданого виконавчим комітетом Славутицької міської ради ОСОБА_1 із сім`єю трьох чоловік надано квартиру, яка складається із двух кімнат, за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення МВК № 29 від 16.01.2008 року. Склад сім`ї: дочка - ОСОБА_6 і дочка ОСОБА_7 (а.с.8).
13 лютого 2008 року між ОСОБА_4 та КП «Житлово-комунальний центр» був укладений договір № 5624 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення ( а.с.9-12 ).
Будинок № АДРЕСА_2 . Славутич підключений до загальноміських систем централізованого опалення, водопостачання та водовідведення.
Таким чином, ОСОБА_1 , як наймач квартири за адресою: АДРЕСА_1 є споживачами послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання з особовим рахунком № НОМЕР_1 . яка і зобов`язана нести витрати по її утриманню.
Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» відповідно до ч.4 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції від 10.04.2014 року № 1875-ІV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 1574-49-VІ від 03.10.2014 року, як теплопостачальна організація, з 1 листопада 2014 року є виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання (а.с.41-42).
Постачання теплової енергії позивачем здійснюється на підставі ліцензії серії АГ № 500119, виданої 01.12.2010 року Національною комісією регулювання електроенергетики України, яка відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.11.2015 року № 2700, переоформлена на безстрокову (а.с.19-20).
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, регулюються Цивільним кодексом України, законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875- ІV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Законом україни «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року№ 2189-VІІІ, який введений в дію з 01 травня 2019 року, та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (ч. 1).
Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2).
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875- ІV, чинного на час виникнення спірних відносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Як зазначено у п. 7 статті 26 вказаного Закону, договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових), що укладається виконавцем із споживачем-фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.
Відповідно до п.8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.
Виходячи із змісту пункту 7 статті 26 Закону № 1875- ІV, вказаний договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633,634,641,642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору.
Шляхом фактичного споживання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води та оплати за надані послуги відповідач приєдналася до умов договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, за яким КП «УЖКГ» зобов`язалося своєчасно надавати відповідачам відповідної якості послуги з централізованого опалення та гарячої води, а відповідач зобов`язалася своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договорами.
Відповідно до п.3 розділу VІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію цього Закону. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.
З урахуванням викладеного, договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, до якого приєднався відповідач, є чинним на час розгляду справи в суді.
Як вбачається з копії особового рахунку № НОМЕР_1 від 10 грудня 2019 року, квартиронаймач квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 01.12.2019 року, має заборгованість по комунальним послугам в розмірі 33 225,84 гривень за період з 01 жовтня 2014 року по 01 грудня 2019 року (а.с.15-17).
Послуги із забезпечення тепловою енергією у вигляді централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою місця проживання відповідача надаються КП «УЖКГ», позивачем у справі, згідно з Правилами надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.
Частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875- ІV в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
За змістом статті 14 вказаного Закону залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін).
Пунктом 5 частини 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875- ІV на споживача покладено, зокрема, обов`язок оплачувати житлово - комунальні послуги.
Обов`язок сплачувати житлово - комунальні послуги покладено на споживача і п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ.
Абзацом 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.
Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630).
Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2). Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3).
Відповідно до положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Виходячи з цього, відповідач повинна виконувати обов`язок по оплаті наданих протягом кожного місяця послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, про що зазначено у п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630.
Враховуючи зазначене, суд погоджується з обґрунтованістю доводів позивача про необхідність задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги.
Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 33 225 гривень 84 копійки.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 1921 гривня, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1921 гривня.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 263-265, 280-281 ЦПК України,-
Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 33 225 гривень 84 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1921 гривня.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається через Славутицький міський суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд
заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомий.
Суддя Т. О. Малишенко