Справа №: 272/772/20
Провадження № 2/272/425/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Карповця В.В.,

секретаря судового засідання - Степанчук Т.В.,

за участі: представника позивачки - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно, суд, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що 16.02.2015 після смерті ОСОБА_4 , який до смерті постійно проживав в с.Камені, Андрушівського району, Житомирської області, відкрилась спадщина на належне йому на день смерті майно. До складу спадкового майна на яке відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_4 належать зокрема земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , та площею 0,13 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 , які були передані у власність ОСОБА_5 на підставі рішення виконкому Каменівської сільської ради Андрушівського району від 08.09.1993 №23, та які після її смерті за життя відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України спадкував ОСОБА_4 . Проведеними замірами вищевказаних спадкових земельних ділянок встановлено, що їх фактичні площі становлять: 0,25 га земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,0364 га земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Будинок, що розташований на спадковій земельній ділянці в АДРЕСА_1 , не придатний для проживання у зв`язку з його руйнацією.

Відповідачка є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , однак в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 вона не зверталася, в подальшому надіслала заяву до нотаріальної контори про те, що спадщину не прийняла та не претендує на неї.

В обгрунтування позовних вимог позивачка вказала, що вона проживала без реєстрації однією сім`єю разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 по день його смерті в АДРЕСА_1 , вони вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Крім того, у визначений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк з часу відкриття спадщини вона звернулася до Андрушівської державної нотаріальної контори Житомирської області із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

В позасудовому порядку позивачка не в змозі реалізувати свої спадкові права після смерті ОСОБА_4 , а саме на вищевказані земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки вона не була зареєстрована за місцем проживання ОСОБА_4 на день його смерті та не має можливості в позасудовому порядку підтвердити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Крім того, ще однією перешкодою в реалізації позивачкою своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_4 є відсутність правовстановлюючих документів на вищезазначені спадкові земельні ділянки. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст.26, 346 ч.1 п.11 ЦК України у зв`язку зі смертю власника.

Враховуючи вищезазначене, позивачка просить суд, встановити факт, що ОСОБА_2 проживала однією сім`єю разом із ОСОБА_4 не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_2 право власності, як на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на: земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,0364 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 . Судовий збір з відповідачки просить не стягувати.

Представник позивачки адвокат Гарастівський С.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у її відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зазначили, що ОСОБА_2 тривалий час проживала разом з померлим ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , вони були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство.

Заслухавши думку представника позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 (а.с.7). На день смерті ОСОБА_5 була зареєстрована в АДРЕСА_1 , та разом з нею був зареєстрований і постійно проживав її чоловік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідками виданими виконавчим комітетом Каменівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області від 20 липня 2020 року №212 та від 22 вересня 2020 року №260 (а.с.16,49). Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне їй на день смерті майно, зокрема на земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , та площею 0,13 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 , які були передані ОСОБА_5 у приватну власність на підставі витягу з рішення виконкому Каменівської сільської ради від 08 вересня 1993 року №23 Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам (а.с.18).

За життя, а саме 02 листопада 2003 року ОСОБА_5 був складений заповіт, посвідчений секретарем виконкому Каменівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області Сторожук О.А., зареєстрований в реєстрі за №92, відповідно до положень якого спадкодавиця заповіла все належне їй на день смерті майно ОСОБА_4 (а.с.17). Відповідно до повідомлення та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру наданих Андрушівською державною нотаріальною конторою Житомирської області вбачається, що спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 не заводилась (а.с.31,32).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.6). Відповідачка є дочкою померлого ОСОБА_4 , факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про народження, та копією свідоцтва про укладення шлюбу відповідно до якого відповідачка змінила прізвище з ОСОБА_8 на ОСОБА_9 (а.с.12). На день смерті ОСОБА_4 був зареєстрований один в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Каменівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області від 20 липня 2020 року №214 (а.с.15). Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому на день смерті майно, зокрема на земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , та площею 0,13 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 , які були передані у приватну власність ОСОБА_5 на підставі витягу з рішення виконкому Каменівської сільської ради від 08 вересня 1993 року №23 Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам, та які в подальшому після її смерті за життя відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України прийняв ОСОБА_4 , оскільки постійно проживав разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини (а.с.16,18,49). Проведеними замірами вищевказаних спадкових земельних ділянок встановлено, що їх загальна фактична площа становить 0,2864 га, з яких: 0,25 га площа земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,0364 га площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується план схемою земельної ділянки (а.с.19). Відповідно до довідки виданої виконкомом Каменівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області від 20 липня 2020 року №211 вбачається, що в АДРЕСА_1 , рахується житловий будинок, який знаходиться в аварійному стані та непридатний для проживання (а.с.13).

За життя, а саме 15 липня 2014 року, ОСОБА_4 , був складений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Андрушівського районного нотаріального округу Житомирської області Чистяковим А.О., зареєстрований в реєстрі за №576, відповідно до положень якого спадкодавець заповів все належне йому на день смерті майно, крім житлового будинку та земельної діялнки в АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , 1953 року народження (а.с.40). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Каменівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області від 20 липня 2020 року №213 вбачається, що ОСОБА_2 постійно проживала без реєстрації з 2010 року по 2015 рік разом з матір`ю ОСОБА_5 , 1924 року народження, та її чоловіком ОСОБА_4 , вони вели спільне господарство, ОСОБА_2 здійснювала за ними догляд до їх смерті (а.с.14).

Згідно копії спадкової справи №27/2015 заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 вбачається, що спадщину, яка відкрилась після його смерті прийняла ОСОБА_2 , шляхом подачі відповідної заяви до Андрушівської державної нотаріальної контори Житомирської області. ОСОБА_3 09 жовтня 2015 року подала заяву приватному нотаріусу Криворізького міського нотаріального округу Ставніченко О.П. в якій зазначила, що у встановлені законодавством строки спадщину після смерті ОСОБА_4 вона не прийняла, за продовженням строків для прийняття спадщини до суду звертатися не буде, на спадщину не претендує (а.с.31-41).

В позасудовому порядку позивачка не в змозі реалізувати свої спадкові права після смерті ОСОБА_4 , а саме на вищевказані земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавцем за життя на них не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, та не підтверджено факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, що підтверджується листом нотаріуса (а.с.20).

Зазначені обставини визнані відповідачкою, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України.

Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка і вразі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року. Пунктом 23 зазначеної вище Постанови роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

В ході розгляду справи судом встановлено, що інших спадкоємців, крім позивачки ОСОБА_2 , які б прийняли спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_4 немає. Встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини необхідне позивачці для реалізації спадкових прав після смерті ОСОБА_4 . При цьому, вказаний вище факт підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Каменівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області від 20 липня 2020 року №213, поясненнями свідків та не заперечується відповідачкою.

Відповідно до ч.1 ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно положень ст.1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачка має право на спадкування майна спадкодавця ОСОБА_4 , однак в позасудовому порядку позбавлена можливості його оформити, тому позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.328, 1216, 1218, 1220, 1222, 1223, 1264, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст.80, 81, 125 ЗК України, ст.ст.4, 76 - 89, 258, 263-265, 268, 273, 293-294, 352, 354, 355 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживала однією сім`єю разом із ОСОБА_4 не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,0364 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , як на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:В. В. Карповець