ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5636/18
Провадження № 2/210/143/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"05" лютого 2020 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Ступак С.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Драгунової Я.М.,

представника позивача Нестерук А.В.,

відповідача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2018 року в інтересах Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернувся представник Запєвалова Т.В. з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії та просила суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» суму боргу з централізованого опалення у розмірі 21 532,86 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломера» (далі за текстом КПТМ «Криворіжтепломера») засновником та власником якого є орган місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради, створене з метою отримання прибутку в результаті діяльності з виробництва, транспортування, постачання та реалізації теплової енергії споживачам м. Кривого Рогу для потреби опалення та гарячого водопостачання. На виконання своєї статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 , так як даний будинок є багатоповерховим, опалення до зазначеної квартири здійснюється від транзиту трубопроводів житлового будинку і є не від`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, це свідчить про те, що відповідач отримує теплову енергію. Заборгованість згідно розрахунку заборгованості за послугу з централізованого опалення за період з 01.01.2015 року по 01.03.2018 рік становить 21532,86 грн. КПТМ «Криворіжтепломережа» відповідно до приписів Закону України «Про природні монополії» відноситься до суб`єктів природної монополії. Як монополіст такої природної монополії, згідно ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», позивач не має права відмовити споживачу теплової енергії в забезпеченні його тепловою енергією за наявності можливостей на приєднання споживача до теплової енергії.

У зв`язку з чим, представник позивач просила суд стягнути з відповідача на користь КПТМ «Криворіжтепломера»заборгованість за послуги з централізованого опалення та сплачений судовий збір за звернення до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 13 листопада 2018 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач ОСОБА_1 скориставшись своїм правом відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України подала до суду відзив на позовну заяву в якому зазначила, що відповідач не є споживачем послуг, наданих позивачем, оскільки між ними відсутні договірні відносини. Окрім того, відповідач зазначає у відзиві, що вона не отримує житлово-комунальні послуги у вигляді централізованого опалення, які надає позивач, адже в квартирі останньої, за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено автономне опалення. Також відповідач зазначає, що позивачем не вірно зроблено розрахунок заборгованості, оскільки, відповідно до розрахунку заборгованості який долучений до матеріалів справи, опалювальна площа за адресою: АДРЕСА_1 складає 54,80 кв.м., проте відповідно до Свідоцтва про право власності на спадщину за законом квартира, має загальну площу 54,80 м.кв., що на думку відповідача є грубим порушенням.

Крім того, відповідач у своєму відзиві просить суд застосувати строк позовної давності до вказаних правовідносин, оскільки, позивач звернувся до суду з позовом 04 жовтня 2018 року, тобто строк, за який позивач має право стягнути заборгованість повинен бути розрахований з 04.10.2015 року, позивач же рахує заборгованість з січня 2015 року.

Представник позивача КПТМ «Криворіжтепломера»- Нестерук А.В. у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила суд його задовольнити, щодо поданого відзиву на позовну заяву зазначила, що зобов`язання відповідача в умовах не укладення договору про надання послуг з постачання теплової енергії виникає відповідно до ст.68 ЖК України, ст.19 Закону України «Про теплопостачання». Згідно ч.1 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за послуги нараховується щомісячно. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, серед обов`язків споживача оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а одним із обов`язків виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Щодо встановлення в квартирі відповідача системи автономного опалення, представник позивача зазначила, що чинне законодавство передбачає імперативний порядок відключення приміщень від системи централізованого опалення, що свідчить про те, що єдиним належним та допустимим доказом відключення квартири від системи централізованого опалення є - відповідний акт про відключення, який не долучено відповідачем до матеріалів справи.

Стосовно заперечень Відповідача щодо невірного розрахунку заборгованості, представник Відповідача зазначила, що відповідно до вимог п. 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку види і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого опалення з розрахунку за 1 кв.м. 9 куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Стосовно заяви Відповідача про застосування позовної давності, представник позивача зазначила, що 06.04.2017 року відповідачем було здійснено оплату вартості послуг у розмірі 2 500,00 грн., що свідчить про вчинення останньою дій, які свідчать про визнання боргу. Отже, оскільки Позивачем було подано позовну заяву до суду 04.10.2018 року, тобто менше ніж через три роки після часткової сплати боргу, позовна давність при пред`явленні позову пропущена не була.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заперечували проти задоволення заявлених позовних вимог, зазначили, що відповідач ОСОБА_1 не є споживачем послуг наданих позивачем, оскільки між ними відсутні договірні відносини. Крім того зазначили, що попередньому власнику квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме ОСОБА_3 , Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької у місті ради, було надано погодження на влаштування індивідуального опалення та надані технічні умови на влаштування індивідуального (автономного) опалення від 28.03.2007 року за вих. № 454/8А. У вказаний проміжок часу діяла Постанова № 630 від 21.06.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», відповідно до п. п. 24,25 було дозволено відключення окремих житлових приміщень від мережі централізованого опалення. Окрім того наполягали на застосуванні строку позовної давності, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що сплачуючи у квітні 2017 року поточні платежі, позивач вчиняв дії, що свідчать про визнання ним всієї заборгованості.

Суд, заслухавши пояснення учасників по справі та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази наявні в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено ст.15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Відповідно до ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ст.263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору.

Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений ст.16 ЦК України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.07.2015 року, яке видане приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Перекопською І.С. та зареєстровано в реєстрі за номером 904, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.41)

З особового рахунку № НОМЕР_1 встановлено, що Відповідач - ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , за якою Позивачем здійснюється надання послуги з централізованого опалення (а.с.8).

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» забезпечувало теплопостачання будинку АДРЕСА_1 , у якій зареєстрована відповідач, вказані обставини підтверджуються Актом. (а.с.7)

Згідно Розрахунку заборгованості за період з січня 2015 року по лютий 2018 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 , за адресою АДРЕСА_1 , за надані послуги з централізованого опалення заборгованість становить 21532,86 грн., які підлягають стягненню з відповідача (а.с. 11, 73).

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.

Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст.19 Закону України «Про теплопостачання».

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Згідно з п.21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв.метр (куб.метр) опалювальної площі квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення згідно із законодавством.

Згідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем обов`язку з оплати послуг з теплопостачання квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за період з січня 2015 року по лютий 2018 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість на загальну суму 21532,86 грн., та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Суд не приймає до уваги доводи Відповідача та її представника про те, що квартира АДРЕСА_1 з 2008 року обладнана індивідуальним джерелом опаленням та відключена від мереж централізованого теплопостачання, тому відповідач не є споживачем послуг з надання теплової енергії (опалення), які надаються позивачем, та щодо безпідставного нарахування, з огляду на наступне.

Відповідно до п.25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

У п.26 Правил вказано, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування, відповідно до Закону України «Про теплопостачання», схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 22 листопада 2005 № 4 затверджено Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання (далі - Порядок).

Відповідно до п.1.2 Порядку, для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від вказаних мереж.

Згідно з п.2.1. Порядку, для вирішення питання відключення житлового будинку (будинку) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання.

До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканця будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку.

Комісія після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. Засідання комісії відбувається за участю заявника або його уповноваженого представника. Рішення комісії оформлюється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові.

Відповідно до п. 2.2.1 Порядку, при позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) опалення.

Згідно з п. 2.3. Порядку, отримання технічних умов може виконуватися безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією.

Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником.

Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж.

Відповідно до п. 2.5. Порядку, відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання та власника, наймача (орендаря) квартири, або уповноваженої ним особи.

Згідно з п. 2.6 Порядку, по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.

Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання (п.2.2 Порядку).

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни до наказу від 22 листопада 2005 № 4, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-1192цс15 від 11 листопада 2015 року.

Отже, з наведеного вище слідує, що відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається лише на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком відключення від мереж ЦО і ГВП процедури, прийнятого на підставі заяви власника (власників) будинку.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно Акту від 05.10.2008 року, складеного представником ОСББ «Комфорт-12» по вулиці Революційна, будинок 12, ОСОБА_4 , старшим майстром дільниці № 3 ОСОБА_5 , власником квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 на АДРЕСА_1 , при обстеженні приміщення встановлено, що є видимий розрив на системі центрального опалення, стояки ізольовані, пакет документів в наявності, в приміщенні встановлено автономне опалення, акт опломбування газового лічильника - 04.07.2008 року № 294. (а.с. 62).

Згідно Акту приймання в експлуатацію газифікованого об`єкту від 04.07.2008 року ОСОБА_3 та представник СМУЮ АО «Криворіжгаз» в присутності представника «Криворіжгаз» провели прийомку в експлуатацію будинкової мережі і внутрішнього газового обладнання і готовності його до врізки та пуску газу (а.с.63).

Натомість, матеріали цивільної справи не містять рішення постійно діючої міжвідомчої комісії органу місцевого самоврядування з дозволом на відключення квартири відповідача від мережі централізованого опалення, тому, Відповідач від`єднав окрему квартиру від централізованої системи теплопостачання без належних на те документів та в порушення норм діючого законодавства, а тому суд вважає, що відповідачем не дотримано процедури відключення, встановленої чинним законодавством (самовільне відключення) та про наявність його зобов`язання перед позивачем по оплаті комунальних платежів з теплопостачання.

Крім того, факт отримання Відповідачем відповідних послуг з централізованого опалення та його визнання ОСОБА_1 такого факту, підтверджується здійсненням останньою оплати за такі послуги в період з січня 2015 року по лютий 2018 року, а саме, 06.04.2017 року (а.с. 11).

Щодо заперечень Відповідача стосовно не вірно нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги, суд зазначає, що згідно підпункту 5 пункту 29 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила), споживачі мають право на установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік. Відповідно до п.12 Правил, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. Вартість послуги з централізованого опалення для конкретної квартири визначається шляхом множення спожитих Гкал цією квартирою на встановлений тариф, згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Відповідно до вимог п.21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.

Так, на підтвердження правильності проведеного розрахунку заборгованості за спірний період позивачем до відповіді на відзив надано детальний розрахунок заборгованості із зазначенням кількості днів нарахування, середньомісячної температури зовнішнього повітря, вартості тарифу за 1 кв.м. та опалювальної площі будинку.

Не погоджуючись з розрахунком заборгованості та вказавши на неправильне застосування Позивачем формули розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування, Відповідачка не надала суду свого розрахунку вартості даних послуг. Клопотань та заяв про призначення судово-бухгалтерської експертизи з метою встановлення неправильності проведення розрахунку від сторін під час розгляду справи не надходило, суд же у відповідності з ст.13 ЦПК України, керуючись принципом диспозитивності, позбавлений права самостійно здійснювати розрахунок боргу, тому керується розрахунком, наданим Позивачем.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.7 ст.81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Щодо заяви Відповідача про застосування строку позовної давності у зв`язку з зверненням позивача з позовом про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення більш ніж за 3 роки, тобто з пропуском позовної давності, суд зазначає, що згідно наданого Позивачем розрахунку заборгованості за період з січня 2015 по лютий 2018 року, опалювальна площа 54,80 кв.м. за надані послуги з централізованого опалення заборгованість становить 21 532,86 грн.

Частинами 3, 4 статті 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У стаття 257 ЦК України зазначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності переривається вчинення особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу і позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач (ч.ч. 1, 2 ст.264 ЦК України). Відповідно до розрахунку заборгованості, Відповідачем у 06.04.2017 року було сплачено 2500 грн. в рахунок оплати вартості наданих послуг, що свідчить про вчинення Відповідачем дій, визнання боргу.

Слід зауважити, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути «необхідним у демократичному суспільстві». Якраз «необхідність у демократичному суспільстві» і містить у собі конкуруючий приватний інтерес; зумовлюється причинами, що виправдовують втручання, які, у свою чергу мають бути «відповідними і достатніми»; для такого втручання має бути «нагальна суспільна потреба», а втручання - пропорційним законній меті.

У своїй діяльності ЄСПЛ керується принципом пропорційності, як дотримання «справедливого балансу» між потребами загальної суспільної ваги та потребами збереження фундаментальних прав особи, враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар. Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі.

Суд звертає увагу на те, що законодавчо обмежене право мешканців багатоквартирних будинків самовільно здійснювати демонтаж від системи центрального опалення, оскільки це може призвести до порушення прав інших співвласників багатоквартирного будинку. Тому, з дотриманням принципу справедливого балансу, державою врегульовано спірне питання шляхом дотримання певної системи правил, дотримання яких є обов`язковими для відключення від системи центрального опалення.

Отже, вирішуючи даний спір, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи задоволення позовних вимог, згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 1762,00 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-265, ч. 4 ст. 274, ст. ст. 280-284, 287, 354, 355,ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа» (), місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, провулок Дежньова, будинок 9, суму боргу за послугу з централізованого опалення у розмірі 21532,86 грн. (двадцять одна тисяча п`ятсот тридцять дві гривні вісімдесят шість копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа» (), місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, провулок Дежньова, будинок 9, судовий збір у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 14 лютого 2020 року.

Суддя: С. В. Ступак