Справа № 308/5706/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.,

при секретарі судового засідання Матіко Я.Ю.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даною позовною заявою, мотивуючи її тим, що 06.08.1988 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Присліпської сільської ради, Міжгірського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний запис за №2. Від даного шлюбу у них народились двоє дітей, які на даний час є повнолітніми.

Позивачка зазначає, що між ними відсутнє порозуміння, любов та повага, які повинні бути притаманні у сім`ї, чоловік зловживає спиртними напоями, на шлях виправлення стати не бажає. Протягом останніх років разом не проживають, шлюбні відносини між ними припинились, шлюб існує тільки формально.

За таких обставин, позивачка просить суд шлюб, який був укладений 06.08.1988 року між нею та ОСОБА_2 розірвати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак її представник адвокат Тодавчич Г.І. надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу у їх відсутні.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої не заперечує проти задоволення позову, просить розглянути справу у його відсутні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності, достовірності та достатності, приймаючи до уваги те, що відповідач ОСОБА_2 заявлений до нього позов, відповідно до його заяви, визнав повністю, суд виходячи з вимог ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України, вважає за можливе вирішити виниклий між сторонами спір по суті у підготовчому судовому засіданні.

Як вбачається з свідоцтва серії НОМЕР_1 від 07.05.2019 року про шлюб, 06.08.1988 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Присліпської сільської ради, Міжгірського району, Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний запис за №2.

Від даного шлюбу у сторін народились двоє дітей, які на даний час є повнолітніми.

Приписами ст.110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно ст. 112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Судом встановлено, що шлюб між подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виявився невдалим, шлюбних відносин подружжя фактично не підтримує, оскільки вони втратили один до одного почуття любові, поваги та довіри. Спільне життя з ОСОБА_2 і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки ОСОБА_1 .

Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, приймаючи до уваги визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , слід розірвати.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України, 2, 13, 82, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву - задоволити.

Шлюб, укладений 06 серпня 1988 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , який зареєстровано у виконкомі Присліпської сільської ради, Міжгірського району, Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний запис за №2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений останньою судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення суду складено 20.02.2020 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк