Справа № 552/4653/20
Провадження №2/552/1495/20
РІШЕННЯ

іменем україни

12.11.2020 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.

секретар судового засідання - Горошко О.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - ОСОБА_3 ,

третя особа - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В позовній заяві зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідач, місце проживання якої зареєстровано за адресою даної квартири, у наведеному житлі більше року не проживає, речей не зберігає. Збереження реєстрації відповідача за адресою цієї квартири порушує права позивача як власника на вільне володіння та користування своєю власністю. Тому позивач просила суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 12 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін (а.с.14).

Цією ж ухвалою суду до участі у справі залучено ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору.

Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Відповідач відзиву на позов не подала, але надала суду заяву, в якій зазначила, що проти позову не заперечує.

Треті особи письмових пояснень по суті справи не надали.

Ухвалою суду від 26 жовтня 2020 року задоволено клопотання позивача про виклик в судове засідання та допит свідків.

Інших клопотань, заяв з процесуальних питань сторони суду не подавали.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. При цьому посилалась на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні позов також підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що відповідач більше року в належному позивачу житлі не проживає, речей не зберігає, оскільки добровільно змінила місце проживання. Перешкод в користуванні житлом їй ніхто не чинив.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з заявою, у якій просив справу розглянути за його відсутності. У заяві зазначив, що позов підтримує. Також повідомив, що влітку 2019 року ОСОБА_2 забрала свої речі та залишила квартиру. З тих пір в квартирі не з`являлася, речей її у квартирі немає.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши докази у справі, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва № 1737 про право особистої власності на жилий будинок, виданого 2118 грудня 1991 року Управлінням житлово-комунального господарства (а.с.7).

18 грудня 1991 року її право власності на вказану квартиру зареєстровано у Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації.

За адресою даної квартири зареєстровано місце проживання відповідача - ОСОБА_2 , яка більше року в даній квартирі не проживає та не з`являється, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має, квартирою не цікавиться.

Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили.

Крім пояснень позивача та третьої особи, вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, в тому числі:

показаннями свідка ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що ОСОБА_2 влітку 2019 року забрала свої речі та виїхала з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , після того до вказаного житла не поверталась. Перешкод в користуванні квартирою їй ніхто не чинив. Спілкуватись з родичами ОСОБА_6 не бажає;

показаннями свідка ОСОБА_7 , яка суду також підтвердила, що ОСОБА_2 більше року в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 не проживає, речей своїх не зберігає. Свідок бачила, як влітку 2019 року ОСОБА_2 з речами виїжджала з квартири;

письмовими поясненнями ОСОБА_8 , голови правління ЖБК «Урожай», згідно яких ОСОБА_2 протягом року в квартирі АДРЕСА_1 не проживає (а.с.8);

довідкою ЖБК «Урожай» від 06 жовтня 2020 року №45, згідно якої за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано три особи: ОСОБА_3 , 1969 року народження, ОСОБА_2 , 1991 року народження, ОСОБА_4 , 1979 року народження (а.с.11).

Відповідач проти позову не заперечувала, про що зазначила у своїй заяві на адресу суду.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

ОСОБА_2 понад один рік за адресою квартири, власником якої є позивач, не проживає, речей не зберігає.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом не встановлено поважності причин не проживання відповідача в спірному житлі, а також чинення їй перешкод позивачем або членами його сім`ї, іншими особами в користуванні цим житлом.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням як власнику ОСОБА_1 , визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням у кв. АДРЕСА_1 .

Тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі

Керуючись ст.ст.259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , проживаюча: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

відповідач - ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ,

третя особа - ОСОБА_3 , проживаюча: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено,

третя особа - ОСОБА_4 , проживаючий: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено.

Повний текст рішення виготовлено 17 листопада 2020 року.

Головуючий О.А.Самсонова