ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року

м. Харків

справа № 645/89/20

провадження № 22-ц/818/4226/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого-судді Тичкової О.Ю.,

суддів - Кругової С.С. , Пилипчук Н.П.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 1 червня 2020 року, ухвалене у складі судді Бондарєвої І.В., -

встановив:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 16503,50 грн, які були витрачені нею на навчання сина у 2019-2020 навчальних роках та придбання речей, необхідних для навчання.

В обґрунтування позову зазначила, що 06 серпня 1995 року сторони уклали шлюб. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.08.2014 шлюб між сторонами був розірваний. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При отриманні паспорту громадянина України дитина вирішила змінити прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », отже, на теперішній час він має прізвище « ОСОБА_6 ». ОСОБА_3 проживає з позивачем, яка самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати сина й виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дитини. На підставі постанови Апеляційного суду Харківської області від 20.07.2018 ОСОБА_2 сплачує мінімальний розмір аліментів, а саме 1/4 частину від всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Цих коштів недостатньо для нормального розвитку сина. У серпні 2019 року дитина вступила до Харківського національного університету радіоелектроніки (надалі ХНУРЕ), за спеціальністю «Інженерія програмного забезпечення, освітня програма «Програмна інженерія». Вартість навчання у 2019-2020 навчальних роках складає згідно з договором про надання освітніх послуг 14900 гривень. Вказані кошти позивач сплатила самостійно, про що свідчать квитанції про оплату навчальних послуг. Також для навчання сина позивач придбала персональний комп`ютер за 9999 грн, стілець за 2608 грн та мобільний телефон вартістю 5500 грн. Таким чином, всього на навчання сина позивачем було витрачено 33007 грн. Одна друга частина зазначеної суми підлягає відшкодуванню на користь ОСОБА_1 ОСОБА_7 , а саме, 16503,50 грн. Позивач працює стоматологом у «Харківській стоматологічній лікарні № 2», отримує невелику заробітну плату, інших доходів не має і змушена сама утримувати неповнолітнього ОСОБА_3 . Отриманих позивачем коштів недостатньо для належного та необхідного забезпечення й утримання сина і себе особисто. ОСОБА_2 повинен приймати участь у додаткових витратах на утримання дитини, до яких відносяться витрати на навчання.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 1 червня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати, викликані навчанням дитини ОСОБА_3 за Договором № 311ПК про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою від 01.08.2019, у розмірі 7450 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що навчання неповнолітнього ОСОБА_3 у Харківському національному університеті радіоелектроніки у 2019-2020 навчальному році, вартість якого була сплачена позивачем в період до досягнення дитиною повноліття, є особливою обставиною, спрямованою на розвиток його здібностей, тому вказані витрати мають бути віднесені до додаткових витрат на дитину.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування скарги зазначає, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про те, що витрати на навчання сина є в розумінні ст. 185 Сімейного кодексу України (надалі СК України) додатковими витратами, що також підтверджується правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 16.10.2019 у справі № 219/1766/18.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, що були предметом дослідження суду першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.п. 3,4 ч.1, ч.2 ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 15.09.2018 змінив своє прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені НОМЕР_1 (а.с.13).

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.08.2014 шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 розірваний.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 20.07.2018 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 лютого 2018 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.4-9).

Згідно з договором № 311ПК від 01 серпня 2019 року ОСОБА_3 вступив до Харківського національного університету радіоелектроніки Міністерства освіти і науки України на спеціальність: «Інженерія програмного забезпечення», освітня програма «Програма інженерія» строк навчання з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року. Загальна вартість навчання становить 68302 гривні: в 2019/2020 навчальному році 14900 грн, в 2020/2021 н.р. 16390 грн, у 2021/2022 н.р. 18029 грн, у 2022/2023 н.р. 18983 грн. Пунктом 6.4 договору передбачено, що замовник повинен вносити оплату в наступні терміни: перший рік навчання за перший семестр або за весь період навчання до 01 жовтня, за другий семестр до 25 січня поточного навчального року; наступні роки навчання щороку до 01 вересня поточного навчального року; двічі на навчальний рік рівними частинами: до 01 вересня та до 25 січня кожного навчального року або в інші терміни за домовленістю сторін (а.с. 10).

02.08.2019 та 20.12.2019, тобто до досягнення сином повноліття, позивач сплатила за його навчання в Харківському національному університету радіоелектроніки, вартість навчання у розмірі 14900 грн. (7450 грн. + 7450 грн.), що підтверджується квитанціями (а.с.16-17).

Відповідно до ч.1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Згідно з ч.2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, матеріальним законом передбачено, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові.

Зазначене положення закону стосується особливих обставин, до яких закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Верховний Суд у постанові від 16.10.2019 по справі № 219/1766/18 дійшов висновку про те, що навчання у вищих навчальних закладах для здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість стягнення з ОСОБА_2 половини вартості навчання у вищому навчальному закладі на підставі ст. 185 СК України як за особливу обставину, яка свідчить про необхідність понесення додаткових витрат на утримання дитини.

Тому апеляційну скаргу ОСОБА_2 належить задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст.141 ЦПК України).

Сплачений ОСОБА_2 при подачі апеляційної скарги судовий збір у розмірі 693 грн 60 коп. (а.с. 77) підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 1 червня 2020 року скасувати.

Ухвалити нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини залишити без задоволення.

Сплачений при подачі апеляційної скарги судовий збір у розмірі 693 (шістсот дев`яносто три) гривні 60 (шістдесят) копійок компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 листопада 2020 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук