Справа №265/1245/20
Провадження №2-о/265/179/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

присяжних - Кучер О. Ю., Лакомкіна Д. О.,

за участю секретаря - Азарової А. О.,

представника заявника - ОСОБА_1 А. В.,

особи, відносно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, - ОСОБА_2 ,

прокурора - Богач О. С.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції справу за заявою Комунального некомерційного підприємства «Психіатрична лікарня м. Маріуполь» про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку, -

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2020 року Комунальне некомерційне підприємство «Психіатрична лікарня м. Маріуполь», в особі директора Калугіна І. В, та в. о. завідуючого відділення первинного психотичного епізоду ОСОБА_1 , звернулось до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області з заявою про госпіталізацію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до психіатричного закладу у примусовому порядку, обґрунтовуючи заяву тим, що 19 лютого 2020 року до КНП «Психіатрична лікарня м. Маріуполь» за направленням дільничного лікаря-психіатра була госпіталізована ОСОБА_2 , яка проживає в АДРЕСА_1 , за результатами огляду якої комісією лікарів-психіатрів встановлено, що остання має діагноз: галюцінаторно-параноїдний синдром. 19 лютого 2020 року погрожувала сусідам, була агресивна. На даний час поведінка та дії ОСОБА_2 становлять загрозу її життю та здоров`ю, а також оточуючим. Тому ОСОБА_2 потребує лікування в умовах стаціонару.

Представник заявника лікар ОСОБА_3 доводи поданої заяви підтримав, надав пояснення, аналогічні тим, що викладені у заяві лікарні, додавши, що ОСОБА_2 потребує лікування в умовах стаціонару, оскільки її дії становлять загрозу життю та здоров`ю.

ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення заяви, пояснивши, що жодного психічного захворювання вона не має.

Законний представник ОСОБА_2 , її мати, в судовому засіданні не підтримала доводи поданої заяви, вказуючи, що у її доньки виник конфлікт із сусідами, на грунті якого саме ті викликали усі служби та поліцію, бо її донька не несе загрози оточуючим чи собі. В той же час не заперечувала необхідності лікування ОСОБА_2 , бо дійсно вона писала заяву на примусову госпіталізацію доньки у психіатричну лікарню.

Суд, вислухавши прокурора, який висловив сумнів щодо доцільності задоволення поданої заяви, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно із ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

За висновком комісії лікарів-психіатрів, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , складеного 20 лютого 2020 року за результатами комісійного огляду ОСОБА_2 , 1975 р. н., встановлено, що остання поступає на стаціонарне лікування вперше в житті за направленням дільничного лікаря психіатра у зв`язку з погіршенням стану, бо стала агресивною, злісною, кидалася на родичів та сусідів. Лікарями їй був поставлений діагноз: галюцінаторно-параноїдний синдром. Тому комісія дійшла висновку, що ОСОБА_2 підлягає госпіталізації до психіатричної лікарні у примусовому порядку.

Враховуючи, що у судовому засіданні, незважаючи на заперечення ОСОБА_2 проти того, що вона потребує примусового лікування, лікар психіатр ОСОБА_3 підтримав наявність у ОСОБА_2 синдрому психічного захворювання, яке в разі відсутності необхідного лікування може призвести до тяжких наслідків, оскільки хвора може завдати шкоду, зважаючи на її стан, як собі, так й оточуючим особам, додаючи, що на теперішній час, вже в ході лікування, ОСОБА_2 не орієнтується на місцевості, не розуміє, що відносно неї відбувається. Тому для того, щоб вилікувати ОСОБА_2 слід залишити її у відповідному лікарському закладі, оскільки остання не усвідомлює необхідності такого лікування.

Таким чином, приймаючи до уваги пояснення осіб та досліджені докази, зважаючи на встановлені обставини, в тому числі, що ОСОБА_2 була направлена на стаціонарне лікування дільничним лікарем-психіатром, яку було доставлено до лікарні бригадою швидкої допомоги, проти лікування якої не заперечувала мати останньої, а також керуючись висновком комісії лікарів-психіатрів, які безпосередньо оглянули ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що доводи, викладені у поданій заяви, знайшли своє підтвердження, через що така заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 273, 293, 294, 341, 342, 352, 354 ЦПК, -

У Х В А Л И В :

Заяву Комунального некомерційного підприємства «Психіатрична лікарня м. Маріуполь» про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку - задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , госпіталізувати примусово до Комунального некомерційного підприємства «Психіатрична лікарня м. Маріуполь» для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 21 лютого 2020 року.

Суддя: Козлов Д. О.

Присяжні: Кучер О. Ю.

Лакомкін Д. О.