Єдиний унікальний номер судової справи 490/1656/19
Провадження № 22-ц/812/556/20
У Х В А Л А

20 лютого 2020 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді Серебрякової Т.В., розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 29 жовтня 2019 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Державної казначейської служби України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області, про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу досудового розслідування, -

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 29 жовтня 2019 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Державної казначейської служби України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області, про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу досудового розслідування.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, 19 лютого 2020 року Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській областіподало апеляційну скаргу. Оскільки, апеляційна скарга подана з пропуском встановленого законом строку на її подання, особа, яка її подала, звернулась до суду з заявою про поновлення вказаного процесуального строку. В обґрунтування клопотання зазначено, що копію оскаржуваного рішення Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській областіотримало лише 03 січня 2020 року. Вказане, а також навантаження представника Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області, необхідність підготовки та вивчення матеріалів, позбавило можливості вчасно підготувати та подати апеляційну скаргу.

Між тим, провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській областіне може бути відкрито виходячи з наступного.

Так, згідно ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ст.126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

За правилами ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так, оскаржуване рішення ухвалено 29 жовтня 2019 року, а його повний текст складено 08 листопада 2019 року. Копію рішення Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській областіотримало 03 січня 2020 року. За такого, відповідно до вимог ст.354 ЦПК України відповідач мав право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у разі подання апеляційної скарги в строк до 03 лютого 2020 року.

Між тим, апеляційну скаргу подано лише 19 лютого 2020 року.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (пункт 46 рішення).

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, пункт 27, рішення від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи є підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (заява N 3236/03).

Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі «Пономарьов проти України» (заява N3236/03).

Вказані Головним управлінням Державної казначейської служби України у Миколаївській області причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки вони не свідчать про існування об`єктивних причин, які б перешкоджали заявнику звернутися до суду апеляційної інстанції зі скаргою у строки передбачені статтею 354 ЦПК України.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зазначене, підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження наведені Головним управлінням Державної казначейської служби України у Миколаївській області слід визнати неповажними, апеляційну скаргу залишити без руху та надати особі, яка її подала, строк, для подачі нової заяви про поновлення пропущеного процесуального строку із зазначенням інших поважних причин його пропуску, з наданням доказів поважності.

Крім того, за правилами п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України, до апеляційної скарги повинні додаватися документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В апеляційній скарзі міститься посилання на те, що Державна казначейська служба України звільнена від сплати судового збору з підстав, передбачених статтею 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду».

Так, п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Статтею 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що заяву про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури, на вибір громадянина може бути подано до суду за місцем його проживання або за місцезнаходженням відповідного органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури. Сторони в цих справах звільняються від сплати судових витрат.

Враховуючи, що оскаржуване судове рішення у вказаній справі ухвалено за позовною заявою ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, а не за заявою про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування чи прокуратури, то відсутні правові підстави для звільнення Державної казначейської служби України від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає оплаті судовим збором.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

У зв`язку з наведеним, враховуючи характер оскаржуваних позовних вимог (вимога майнового характеру відповідно до розміру якої судовий збір не може бути менше ніж 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня року, в якому подано позов), особі, яка подала апеляційну скаргу, необхідно сплатити 1 152 грн. (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн. 60 коп. (768 грн. 40 коп. х 150%) судового збору на зазначений нижче рахунок.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.357 ЦПК України апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати особі, яка подала апеляційну скаргу, строк для надання до апеляційного суду нової заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення із зазначенням поважності його пропуску, а також для оплати судового збору.

Керуючись ст.ст.127,185,354,357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Підстави, наведені Головним управлінням Державної казначейської служби України у Миколаївській області у заяві про поновлення строку на оскарження рішенняЦентрального районного суду міста Миколаєва від 29 жовтня 2019 року, визнати неповажними.

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 29 жовтня 2019 року залишити без руху.

Надати особі, яка подала апеляційну скаргу строк, який не може перевищувати десяти днів з моменту отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків, а саме:

надання до апеляційного суду нової заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення із зазначенням поважності його пропуску;

сплати 1 152 грн. (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн. 60 коп. судового збору на зазначений нижче рахунок;

Оригінал квитанції про сплату судового збору надати до Миколаївського апеляційного суду.

Реквізити рахунку для сплати судового збору:

Одержувач коштів: УК у м. Миколаїв /м.Миколаїв/ 22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992781

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0014002

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Код ЄДРПОУ суду: 42262466

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Миколаївський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали будуть застосовані наслідки передбачені ЦПК України.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова