Справа № 495/3715/20
№ провадження 2/495/2089/2020
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

13 листопада 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Іванченко А.С.,

справа № 495/3715/20,

за участю особисто позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - особисто ОСОБА_2 ,

третьої особи - особисто ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Білгород-Дністровський цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

30 червня 2020 року позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, просить суд:стягувати з відповідача щомісячно на її користь аліменти на утримання двох сумісних дітей, а саме повнолітньої доньки, яка продовжує навчання ОСОБА_3 та неповнолітньої доньки ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/3 всіх видів заробітку відповідача, починаючи з 19.08.2020 і до 19.08.2025 року, а потім з 20.08.2025 до 06.12.2026 щомісячно на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь 50% сплаченого нею контракту за перший курс навчання доньки, судові витрати покласти на відповідача.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що після розірвання шлюбу діти проживають із матір`ю.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.02.2012 року стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку /доходу/ щомісячно, до досягнення повноліття.

За рішенням незрозуміло як після 19.08.2020 року має сплачувати аліменти відповідач, адже у подальшому до 06.12.2026 року розмір аліментів не визначений, що і сприяло її зверненню до суду.

Також, зазначає, що ОСОБА_3 є студенткою денної форми навчання освітнього ступеню бакалавр, за спеціальністю 076 «ПТБД», займається за контрактом та стипендію не отримує.

Розмір отримуваних нею аліментів є замалими навіть для сплати половини суми плати за контракт та за гуртожиток.

За її ствердженнями, стягнення саме такої грошової суми аліментів, про які вона заявляє у позові обумовлено тим, що неповнолітня дитина потребує значного утримання та догляду, посиленого харчування, придбання для неї одягу, забезпечення медичним доглядом, необхідністю придбавати для такої дитини будь-які інші предмети домашнього вжитку, а дитина, яка продовжує навчання у вищому навчальному закладі, потребує значних грошових коштів на навчання, проживання у гуртожитку, харчування, проїзд, одяг, підручники тощо.

Також враховуючи матеріальний стан відповідача вважає, що останній повинен відшкодувати їй 50 % сплаченої суми учбового контракту, витрати на який у повному обсязі понесла ОСОБА_1 .

З урахуванням усього вищевикладеного, вона і звернулась до суду з даним позовом.

03 липня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом, повідомленням сторін.

30 липня 2020 року відповідач надав письмові заперечення, відповідно до яких вказував, що дійсно він працевлаштований і працює у ПАТ «Фірма Еліпс» та отримує там заробітну плату, з якої на підставі поданого виконавчою службою виконавчого листа - регулярно, щомісяця утримуються аліменти в розмірі 1/3 частини його доходу.

Крім того, відповідач працює у ПП «Крістал Глас», де також отримує заробітну плату, з якої утримуються аліменти у тому ж розмірі, на підставі його добровільної заяви від 05.06.2015 року.

Більш того, за ствердженнями відповідача, на теперішній час ним додатково подані до керівництва підприємств, де він працює, щоб і в подальшому продовжували утримувати аліменти на їх спільних з позивачем доньок у розмірі 1/3 частини від заробітку, в т.ч. і на старшу доньку ОСОБА_5 , яка ІНФОРМАЦІЯ_3 досягла повноліття - до завершення навчання, але не пізніше, ніж до досягнення 23 - річного віку.

Також відповідач зауважив, що справу про стягнення аліментів на користь неповнолітніх дітей вирішено ще в 2012 році, воно виконується належним чином, а тому немає підстав задля винесення ще одного рішення про стягнення аліментів.

До того ж, відповідач просив врахувати, що у нього на утриманні знаходиться непрацездатна мати - ОСОБА_6 , яка перенесла інфаркт міокарда, після чого майже повністю втратила зір.

Щодо оплати 50 % вартості контракту, стверджував, що позивач разом з донькою мали порадитись з ним з питань його платоспроможності надавати їм допомогу на навчання, в той же час у нього відсутні збереження та додаткові заробітки, більш того частина заробітку витрачається на утримання матері.

Також відповідач вказував на працевлаштуванні позивача на декількох роботах, а саме в КНП «Білгород-Дністрвоський спеціалізований будинок дитини» Одеської облради», на посаді медичної сестри, та у приватного лікаря-стоматолога ФОП ОСОБА_7 , також на посаді медичної сестри, що вказує на те, що їх діти не обділені у своїх можливостях.

Більш того, на думку відповідача, якби позивач сплачувала /як про те передбачено договором про надання освітніх послуг/ щомісяця по 1630 грн за контракт старшої доньки, то їй напевно вистачило б отримуваних від нього аліментів.

За таких обставин, та з урахуванням достатнього рівня його доходу, що значно перевищує середній заробіток, з якого стягуються щомісячно аліменти у розмірі 1/3 частини,що має вистачати для нормального утримання дітей, просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

У відповідь на заперечення відповідача позивач заявила, що донька ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку, лікарями був встановлений діагноз складний міопічний астигматизм, тож дитині необхідно постійно проходити курси лікування, збалансоване харчування, купувати лінзи тощо. Відповідачу добре відомо про вади зору дитини, які виявились ще в першому класі.

В свою чергу, стверджувала, що відповідач знає, що донька отримує вищу освіту на контрактній основі, оскільки особисто разом з дитиною їздив підписувати контракт.

Не зважаючи на дистанційну форму навчання, необхідно приїздити до гуртожитку для прийняття участі в санітарно-епідемічних заходах, нею також були сплачені додаткові витрати на ремонт кімнати в гуртожитку, страхування та благодійні внески.

В літній період часу також потрібно сплачувати грошові кошти за збереження за дитиною кімнати в гуртожитку.

Також просила врахувати, що мати відповідача не перебуває на утриманні сина, оскільки мешкає у власній квартирі та має пенсійне забезпечення, яке в декілька разів перевищує розмір мінімальної пенсії.

Вважає, що купуючи необхідний набір продуктів харчування та допомагаючи матері з прибирання, відповідач її не утримує, а виконує свій обов`язок.

Не погоджуючись з викладеною письмовою відповіддю позивачки, відповідач 10.11.2020 року надав заперечення на відповідь позивача, у якому спростовуючи ствердження про те, що вона витрачає кошти на придбання лінз для доньки, вказує, що жодним лікарським висновком дитині не призначено носіння виключно лінз, для покращення зору можна носити звичайні окуляри.

Стосовно ствердження про підписання відповідачем контакту заявляє, що підпису його у документах немає.

Позивачка з донькою взагалі не радились з ним щодо вступу дитини до вищого учбового закладу.

Вважає ствердження про відвідування донкою гуртожитку «..для прийняття участі в санітарно-епідеміологічних заходах..» надуманими та необґрунтованими, що не підкріплені жодними належними доказами.

Також просив звернути увагу суду, що позивач проживає з дітьми не одна, а зі своїми батьками, які отримують пенсію, а мати позивача, окрім пенсії - отримує заробіток.

В свою чергу наполягав, на перебуванні на його утриманні непрацездатної матері.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, наведених у позові.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі.

Третя особа в судовому засідання позовні вимоги позивача підтримала та наполягала на їх задоволені, вказуючи, що батько знав про її навчання та повинний надавати допомогу на навчання на рівні з матір`ю.

Вислухавши вступне слово сторін по справі, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 06.06.2012 року по справі № 2-4481/2011.

Від спільного шлюбу у позивача та відповідача народилось двоє доньок - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження, наявними в матеріалах справи. /л.с. 14-16/

У відповідності до довідки про склад сім`ї № 406 або зареєстрованих у житловому /приміщенні/ будинку осіб, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . До складу її сім`ї входять: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - дочка, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - дочка.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно вимог виконавчого листа, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 04.04.2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 06.09.2011 року та до повноліття ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 19.08.2020 року та до повноліття ОСОБА_10 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно.

Разом з тим, згідно довідки № 253 від 02.09.2019 року, виданої Одеським національним морським університетом, ОСОБА_8 є студентом денної форми навчання освітнього ступеню - бакалавр, спеціальності 076- «ПТБД» ННІ морського бізнесу 1 курсу 1 групи. Займається за контрактом. Стипендію не отримує. /л.с. 18/

Згідно договору № 604-12-19 від 15.08.2019 про надання освітніх послуг, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 75870 грн, 1 курс - 16300 грн, 2 курс - 18000 грн, 3 курс - 19770 грн, 4 курс - 21800 грн.

Позивач надала докази сплати нею 1 курсу навчання доньки, та витрат на проживання у гуртожитку.

Також, ОСОБА_1 приєднано Виписку з її рахунку, на який вона систематично одержує аліменти, що стягуються з ОСОБА_2 за рішенням суду від 06.02.2012 року.

Так, у відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 5 ст.183 СК України, визначений розмір аліментів із розрахунку: на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

У відповідності до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Право на утримання виникає за умови продовження навчання.

Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі.

Однак відповідно до коментованої статті і вказаного роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, обов`язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням.

Про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання тощо.

Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною.

Обов`язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення.

Таким чином, цей обов`язок припиняється у разі: а) досягнення дочкою, сином двадцяти трьох років; б) припинення дочкою, сином навчання; в) припинення потреби дочки, сина в матеріальній допомозі; г) припинення можливості батьків надавати матеріальну допомогу; д) смерті (оголошення померлою) однієї із сторін зобов`язання.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

2. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

В ч. 1 коментованої статті міститься відсильна норма, згідно з якою суд визначає розмір аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

В ч. 2 коментованої статті вказано, що суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Таким чином, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина суд враховує такі обставини:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Позивачем надані докази навчання доньки ОСОБА_3 в Одеському національному морському університеті.

Разом з тим, на момент звернення позивачем до суду - 30.06.2020 року ОСОБА_3 ще не досягла повноліття.

В ході розгляду справи, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 виповнилось 18 років.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до довідки № 228 від 29.07.2020 року ОСОБА_2 працює в ПАТ «Фірма Еліпс», з 06.05.2014 року і по теперішній час, на посаді юрисконсульта. /л.с.50/.

Згідно довідки № 125/07 від 28.07.2020 року, ОСОБА_2 працює в ПП «Крістал Гласс», з 02.06.2014 року. На даний час займає посаду юрисконсульта. /л.с.51/.

З приєднаних в якості заперечень проти позову вищенаведених довідок можливо дослідити, що з відповідача утримуються щомісячно з кожної роботи аліменти у розмірі 1/3 частини, про що також не заперечувала позивач ході судового розгляду справи.

Більш того, на підставі його заяв від 20.07.2020 року та 24.07.2020 року, у зв`язку із досягненням його донькою ОСОБА_3 повноліття та її навчанням, просив продовжити утримання з його заробітку на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 33 % на утримання його доньок - ОСОБА_3 - починаючи з 19.08.2020 року і до письмового повідомлення про завершення нею навчання, але не пізніше, ніж до досягнення нею 23- річного віку; ОСОБА_4 - до досягнення дочкою повноліття. /л.с.54.55/.

У відповідності до довідки ПП «Крістал Глас» за № 151/09 від 24.09.2020 року підтверджено, що на теперішній час із заробітної плати ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 для утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку - на підставі виконавчого листа № 2-4382/11 від 06.02.2012 року та особистих заяв платника аліментів щодо продовження утримувати аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку на утримання доньки ОСОБА_5 , яка продовжує навчання - з 19.08.2020 року - до завершення нею навчання, але не пізніше 23-річного віку та на доньку ОСОБА_10 - до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки ПАТ «Фірма Еліпс» за № 268 від 24.09.2020 року підтверджено, що на теперішній час із заробітної плати ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх вдів заробітку на підставі виконавчого листа № 2-4382/11 від 06.02.2012 року та особистої заяви платника аліментів від 20.07.2020 року щодо продовження утримувати аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку на утримання доньки ОСОБА_5 , яка продовжує навчання - з 19.08.2020 року - до завершення нею навчання, але не пізніше 23-річного віку та на доньку ОСОБА_10 - до досягнення дитиною повноліття.

За таких обставин, існує достатньо доказів, що аліменти на навчання доньки сторін ОСОБА_3 , стягуються з доходів платника аліментів - відповідача в добровільному порядку, на підставі його письмових заяв.

Більш того, суд звертає увагу, що позивач вже отримує аліменти, визначені за рішенням суду у розмірі 1/3 частин всіх видів заробітку /доходу/ відповідача на утримання її неповнолітніх доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Посилання позивача на обумовленість звернення до суду з даним позовом з причин неточностей у розмірі аліментів, що мають стягуватись після досягнення старшою донькою ОСОБА_3 повноліття, загалом є необґрунтованими, оскільки у разі виникнення будь-яких незрозумілих питань з приводу виконання рішення, має бути вирішено саме в тому судовому провадження, в якому першочергово розглядалась справа, тобто позивач не позбавлена права надання відповідних заяв до суду про виправлення описки або роз`яснення рішення / в залежності від ситуації/.

Натомість позивач звертається до суду з позовом про стягнення аліментів, у якому необґрунтовано заявлено вимогу про необхідність стягнення розміру аліментів знов ж таки на обох доньок /на які вже стягуються аліменти за рішенням суду/, до того ж безпідставно заявлено вимогу стосовно необхідності такого стягнення аліментів на навчання старшої доньки ОСОБА_5 , оскільки їх стягнення вже проводиться в добровільному порядку.

Стосовно посилання позивача про те, що донька має вади зору, їй встановлено діагноз складний міопічний астигматизм, тому дитині необхідно постійно проходити курси лікування, збалансоване харчування, купувати лінзи тощо, у випадку наявності дійсних підтверджень вказаному, має вирішуватись як додаткові витрати на дитину, а не у як складові аліментних зобов`язань, які вже стягнуто за рішенням суду - до повноліття доньки, наразі продовжено стягнення в добровільному порядку на підставі відповідних заяв відповідача.

Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вимог про стягнення додаткових витрат на дитину позивачем не заявлено.

Щодо суперечностей сторін про знаходження /або відсутності такого/ на утриманні відповідача його матері, задля врахування вирішення спору про стягнення аліментів з останнього, суд вбачає, що дійсно матеріали справи підтверджено перенесення останньою інфаркту міокарда, наразі вона ветеран праці, отримує пенсію, згідно пенсіонного посвідчення.

Проте, враховуючи безпідставність заявленого позову, суд не ставить в залежність вирішення ситуацій з наданням відповідної оцінки перебування на утриманні відповідача його непрацездатної матері.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За вказаних обставин, на основі повно та всебічно досліджених доказів, у сенсі розуміння вимог чинного законодавства, та застосування його вимог до фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів є необґрунтованими, недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача половини вартості сплаченого контракту за перший рік навчання, суд приходить до наступного.

Так, за умовами договору № 604-12-19 від 15.08.2019 року, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 75870 грн, 1 курс - 16300 грн, 2 курс - 18000 грн, 3 курс - 19770 грн, 4 курс - 21800 грн.

Пункт 11 договору передбачає, що замовник вносить плату безготівково через банківські установи щомісячно, або не пізніше 10 вересня за останній семестр та 10 лютого за весняний семестр поточного року, а у разі щомісячної оплати - не пізніше 10 числа місяця, за який вноситься оплата.

Позивачкою приєднані квитанції про здійснення нею оплати у розмірі 8300 грн - 22.08.2019 року, та 8000 грн. - 04.12.2019 року, тобто обрано періодичність оплати посеместрово.

Разом з тим, задля повного та всебічного розгляду справи, 30.07.2020 рок Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області винесено ухвалу про витребування доказів, згідно якої клопотання відповідача ОСОБА_2 про витребування доказів по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_8 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання - задоволено. Витребувано з Комунального некомерційного підприємства «Білгород-Дністровський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради», адреса: Одеська області, м. Білгород-Дністровський, вул. Сонячна, 4, довідку про заробітну плату ОСОБА_1 за останні шість місяців, тобто з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року.

Зобов`язано Комунального некомерційного підприємства «Білгород-Дністровський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради», адреса: Одеська області, м. Білгород-Дністровський, вул. Сонячна, 4, надати на адресу суду довідку про заробітну плату ОСОБА_1 за останні шість місяців, тобто з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року. Витребувано у приватного стоматолога ФОП ОСОБА_7 , адреса: АДРЕСА_2 , довідку про заробітну плату ОСОБА_1 за останні шість місяців, тобто з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року. Зобов`язано приватного стоматолога ФОП ОСОБА_7 , адреса: АДРЕСА_2 , надати на адресу суду довідку про заробітну плату ОСОБА_1 за останні шість місяців, тобто з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року.

На виконання ухвали суду від ФОП ОСОБА_7 надійшла довідка про доходи, з якої вбачається що у січні та лютому 2020 позивачу нараховано 2362 грн заробітної плати, у березні 1125 грн та у червні 2362 грн заробітної плати.

Разом з тим, згідно довідки про доходи ОСОБА_1 , виданої КНП «Білгород-Дністровський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради, її середньомісячна заробітна плата становить 8318,13 грн.

Разом з тим, середньомісячний дохід відповідача на ПП «Крістал Гласс» 4472,05 грн, на ПАТ «Фірма Еліпс» - 12 230 грн.

Ураховуючи стягнення з його заробітної плати щомісячно 1/3 частини його сукупного доходу на утримання доньок, що складатиме близько 5567,35 грн щомісячно /половина з яких йде на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_10 , інша на навчання повнолітньої ОСОБА_5 /, та можливість сплати щомісячними платежами за контракт за навчання старшої доньки, виходячи з наявності нормального рівня доходу позивача, судом робиться висновок про достатню можливість для оплати вартості навчання доньки, виходячи з принципу рівності обох батьків в утриманні дітей.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Більш того, судом звертається увага, що за приписами статей 181,192 СК України, встановлено, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Проте, позивачем не заявлялись вимоги про збільшення розміру аліментів, в свою чергу її вимоги зводились до того, щоб досягти стягнення аліментів на обох дітей у розмірі 1/3 частини щомісячно, на період навчання старшої доньки ОСОБА_5 , але не більше ніж до досягнення останньою 23-річного віку, що по суті є беззаперечним та виконується з боку відповідача в добровільному порядку.

За таких обставин, суд вважає за необхідне в задоволені позовних вимог позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_8 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання - відмовити.

У зв`язку із тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову щодо стягнення аліментів, віднести вказані витрати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180-184,185, 191,199,200 СК України, ст.ст. 12, 13, 83, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_8 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання - відмовити.

У зв`язку із тим, що позивач звільнена від сплати судового збору, віднести вказані витрати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН: НОМЕР_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_4 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН: НОМЕР_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складений 18 листопада 2020 року.

Суддя: