Провадження № 2/761/3077/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарях: Гриб Д.В., Кутіковій М.Г.,

за участі позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення порядку користування житловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2019 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить:

встановити порядок користування спільною частковою власністю - квартирою АДРЕСА_1 , виділивши позивачу кімнату площею 12,00 кв.м. та кімнату площею 9,3 кв.м., а відповідачу - кімнату площею 18,7 кв.м.;

усунути перешкоди позивачу та ОСОБА_4 у користуванні кімнатою площею 9,3 кв.м. шляхом вселення позивача та його доньки - ОСОБА_4 у вказану кімнату, а за ОСОБА_3 залишити у користуванні кімнату площею 18,7 кв.м., яку вона постійно займає.

Вимоги обгрунтовані тим, що позивач та відповідач є співвласниками (по Ѕ частині) квартири АДРЕСА_1 .

Як зазначає позивач, на даний час він займає кімнату площею 12,00 кв.м. та з ним зареєстрована його донька ОСОБА_4 , 2002 року народження.

Решту квартири - займає сестра разом із двома доньками, 2002 та 2008 років народження.

Позивач зазначив, що в нього із сестрою склались конфліктні відносини, так як сестра заперечує проти знаходження в квартирі його доньки, відмовляється порівну розділити квартиру, надавши йому ще одну кімнату площею 9,3 кв.м. для нормального проживання доньки позивача, хоча весь час він сплачує за Ѕ частину квартири, а користується лише 1/4 частиною квартири. Також відповідач заборонила йому користуватися кухнею, тому він змушений готувати на електроплитці у себе в кімнаті, де мешкає разом з дочкою.

А тому з врахуванням зазначеного для захисту порушеного права позивач звернувся до суду з цим позовом.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки такий порядок користування квартирою буде порушувати права відповідача як співвласника квартири.

Представник третьої особи в судовому засіданні, яке відбулось 03.08.2020 року у вирішенні заявлених вимог поклався на розсуд суду. В судове засідання, яке відбулось 19.11.2020 року представник третьої особи не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

А тому на підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність представника третьої особи.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши сторони, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Згідно з положеннями статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст.319 ЦК України).

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

В силу ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Виходячи з цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники у здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Як встановлено в судовому засіданні, квартира АДРЕСА_1 належить на праві часткової власності позивачу та відповідачу на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 23.02.1995 року та договорів дарування від 28.04.2011 року.

В квартирі на час розгляду справи судом зареєстровані: ОСОБА_1 з 1996 року, ОСОБА_4 з 2003 року, ОСОБА_3 з 1991 року, ОСОБА_5 з 2002 року та ОСОБА_6 з 2008 року.

Суду не було надано доказів що ОСОБА_4 проживає з батьком. Представник відповідача в судовому засіданні категорично заперечував проживання доньки з батьком та зазначив, що вона проживає з матір`ю.

З копії технічного паспорту на кватиру вбачається, що вона є трикімнатною та складається з трьох ізольованих кімнат житловою площею 40,0 кв.м., а саме: площею 12,0 кв.м., 9,3 кв.м. та 18,7 кв.м., а також має кухню площею 7,5 кв.м., ванну кімнату площею - 2,6 кв.м., вбиральню площею 1,3 кв.м., коридор площею 13,1 кв.м., кладову площею 1,1 кв.м., балкон площею 0,8 кв.м. (біля кімнати площею 18.7 кв.м.) та лоджія площею 1,6 кв.м. (біля кімнати площею 12,0 кв.м.).

Порядок здійснення права спільної часткової власності встановлений статтею 358 ЦК України.

Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є у спільній частковій власності. За відсутності згоди порядок володіння та користування майном визначається судом.

Відповідно до роз`яснень п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №29 від 22 грудня 1995 року (з наступними доповненнями) квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Згідно ст. 155 ЖК України власника квартири не може бути позбавлено права користування жилим приміщенням крім випадків, передбачених законом.

У відповідності до положень статті 150 ЖК УРСР та ст.383 ЦК України, власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Вислухавши сторони, оцінивши матеріали справи, враховуючи, що позивачу та відповідачу належить на праві власності по 1/2 частині квартири, тобто, виходячи із частки житлової площі на кожного в спірній квартирі припадає по 20,00 кв.м. житлової площі, а саме: 40,0 : 2 = 20,00 кв.м.

Враховуючи зазначене сторонам не можливо виділити кімнати у відповідності до їх часток у праві спільної часткової власності, а виділення позивачу двох кімнат площами 12,00 кв.м. та 9,3 кв.м., що в загальному становить 21,3 кв. та перевищує відповідну частку позивача у спільній частковій власності, порушить права відповідача як співвласника квартири.

Таким чином оцінюючи належність допустимість та достовірність наданих суду доказів, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку що заявлені вимоги не грунтуються на вимогах закону а тому не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 77-83, 89, 95, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення порядку користування житловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 30 листопада 2020 року

Суддя: Н.Г. Притула