Житомирський апеляційний суд
Справа №289/1079/20 Головуючий у 1-й інст. Сіренко Н. С.
Категорія 68 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

розглянувши без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження в м.Житомирі цивільну справу №289/1079/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна та витребування його з чужого незаконного володіння, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 20 липня 2020 року, постановлену під головуванням судді Сіренко Н.С.,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Радомишльського районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

15 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просила визнати спільною сумісною власністю подружжя автомобіль Opel Movano, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Також просила поділити зазначений транспортний засіб між нею та відповідачем, виділивши кожному з них по Ѕ його частці.

Окрім того, просила визнати за нею право власності на Ѕ частину спірного транспортного засобу та витребувати автомобіль Opel Movano з чужого незаконного володіння, оскільки він був відчужений ОСОБА_2 без її згоди.

Обґрунтовуючи необхідність спільного рогляду її зустрічних позовних вимог разом з позовом ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, ОСОБА_1 зазначила, що шлюб між ними може бути розірваний лише після вирішення майного спору щодо поділу спільного сумісного майна та сплати їй компенсації за Ѕ частину цього майна.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 20 липня 2020 року відмовлено у прийняття до розгляду спільно з первісним позовом зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Роз`яснено ОСОБА_1 її право на звернення до суду із зазначеним позовом в загальному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зокрема, зазначає, що зустрічний позов поданий у порядку та строки, передбачені цивільним процесуальним законодавством, а характер спірних правовідносин надає можливість пред`явити зустрічні вимоги про поділ майна, які повинні розглядатися в одному провадженні спільно з позовом про розірвання шлюбу.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

При вирішенні питання про доцільність спільного розгляду зустрічного позову ОСОБА_1 з первісним позовом ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що зустрічні позовні вимоги не є взаємопов`язаними із первісним позовом, такі вимоги ґрунтуються на інших правовідносинах й вимоги за первісним та зустрічним позовами не можуть зараховуватися, а задоволення зустрічного позову не може виключити задоволення первісного позову. Позови містять різний предмет, відтак розгляд первісного та зустрічного позову в одному провадженні значно ускладнить розгляд справи та призведе до затягування строків її розгляду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Так, за правилами ч.ч.1,2,3 ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Заслуговує на увагу та обставина, що доцільність спільного розгляду таких вимог не має чітко визначених критеріїв. Прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним є правом, а не обов`язком суду й у кожному конкретному випадку суд, врахувавши характер та зміст позовних вимог, самостійно вирішує питання щодо доцільності об`єднання в одне провадження вимог за зустрічним позовом з первісними вимогами.

За змістом положень цивільного процесуального законодавства умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємозв`язок зустрічного позову з первісним, який виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів, оскільки це дозволяє більш повно та об`єктивно дослідити обставини справи, встановити фактичні взаємовідносини сторін, виключити ухвалення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Доцільним є сумісний розгляд первісного і зустрічного позову, якщо задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.

Саме з таких міркувань виходив суд першої інстанції при вирішенні питання щодо об`єднання в одне провадження з первісним позовом зустрічних вимог.

Та обставина, що правовідносини сторін щодо розірвання шлюбу та поділу спільного сумісного майна подружжя врегульовані нормами сімейного права, не свідчить про взаємозв`язок позовних вимог ОСОБА_1 з первісним позовом, оскільки ці позови мають різний предмет доказування. Обставини, які підлягають встановленню під час розгляду позову про розірвання шлюбу, є відмінними від обставин, які належить встановити при вирішенні питання щодо поділу майна й витребування його з чужого незаконного володіння.

Крім того, колегія суддів враховує, що повернення зустрічного позову не позбавляє ОСОБА_1 права пред`явити позов у загальному порядку, а тому не є обмеженням доступу до правосуддя.

Частиною 3 статті 194 ЦПК України передбачено, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частини першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

Отже, у разі недотримання вимог ч.ч.1,2 ст.193 ЦПК України зустрічна позовна заява повертається заявнику. Водночас, прийшовши до вірного висновку про недоцільність об`єднання в одне провадження з первісним позовом зустрічних позовних вимог, суд першої інстанції помилково зазначив в резолютивній частині ухвали про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви, а не про повернення її ОСОБА_1 .

Враховуючи вищезазначене, ухвалу слід змінити, виклавши абзац перший резолютивної частини у наступній редакції: « Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна та його витребування з чужого незаконного володіння,- повернути ОСОБА_1 ».

В решті ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст.259,268,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 20 липня 2020 року змінити, виклавши абзац перший резолютивної частини у наступній редакції: « Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна та його витребування з чужого незаконного володіння,- повернути ОСОБА_1 ».

В решті ухвалу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді :

Повний текст постанови складений 16 листопада 2020 року.