СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/11/20
Провадження №2/547/193/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка,

за участі секретаря судового засідання К.А.Вареник,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області цивільну справу за ОСОБА_1 до Пузирівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, Семенівської районної державної адміністрації Полтавської області про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини, факту належності спадкового майна спадкодавцю, визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року позивач звернувся із зазначеним позовом до суду, обґрунтовуючи позовні вимоги неможливістю для позивача, як спадкоємця за законом своєї тітки ОСОБА_3 , отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай), розташовану на території Пузирівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, у зв`язку з тим, що втрачено оригінал відповідного сертифіката на право на земельну частку (пай), складеного на ім`я спадкодавця, відсутні докази родинних відносин позивача і спадкодавця.

Позивач у судове засідання не з`явився, клопотав розглянути справу за його відсутності та задоволити позовні вимоги повністю.

Відповідачі у судове засідання представників не направляли, про які повідомлялися належним чином.

Пузирівська сільська рада заявою від 30.01.2020 №3, позов визнала, просила розглянути справу за відсутності свого представника (а.с. 40)

Семенівська РДА відзиву не надала, про причини неявки представника у судове засідання суд не повідомила.

Ураховуючи зазначені обставини суд відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України ухвалив вирішити справу по суті за відсутності сторін та їх представників.

Виконуючи приписи ст.ст. 198-200, 264 ЦПК України суд зазначає таке.

Відповідно до копії актового запису по смерть № 2 від 06.02.1998 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Пузирі Семенівського району Полтавської області (а.с. 36, 37).

Довідкою Пузирівської сільської ради від 01.10.2019 № 427 стверджено, що ОСОБА_3 була зареєстрована і проживала одиноко у АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, на належне їй майно та майнові права, зокрема право на земельну частку (пай) площею 5,2 умовних кадастрових гектарів в межах ЗААТ «Прогрес» на території Пузирівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, сертифікат серія ПЛ № 0135656, нормативна грошова оцінка частки (паю) становить 166403,81 грн, що підтверджено довідкою Відділу у Семенівському районі ГУ Держгеокадастру України від 13.11.2019 № 998/115-19 (а.с. 12).

Вказаний сертифікат втрачено за невідомих обставин і невідомо ким (а.с. 25).

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Натомість уповноважений державний орган визнає та підтверджує належність ОСОБА_3 права за вказаним сертифікатом, відповідний факт та обставина не є спірними, вони встановлені компетентним державним органом, а, відтак не можуть бути задоволені судом.

Згідно письмової заяви свідка ОСОБА_9 від 18.10.2019, позивач ОСОБА_1 є племінником померлої ОСОБА_3 , за якою ОСОБА_1 здійснював догляд до смерті та проживав з нею в одному будинку, так як остання потребувала догляду, здійснював її поховання, та доглядає і досі за могилою, забрав з будинку всі цінні речі (а.с. 20-22).

Суд не визнає вказану заяву доказом, оскільки за змістом п. 3 ч. 2 ст. 76, ст. 90 ЦПК України доказами є показання свідків (їх допит у судовому засіданні), а не складені і підписані ними заяви.

Більш того, відповідний орган місцевого самоврядування ствердив, що ОСОБА_3 проживала одиноко (а.с. 7).

Мати позивача ОСОБА_8 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідною сестрою померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , будь-які спадкоємці відсутні, документи які б підтверджували даний факт втрачено, встановити вказаний факт шляхом надання відповідних документів, не можливо, оскільки в органах ДРАЦСГ актові записи про народження за 1919 рік по Семенівському району Полтавської області не збереглися, до Державного архіву на зберігання не передавались (а.с.9,10,11,15).

Отже позивач ОСОБА_1 , є племінником померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_3.

У грудні 2019 року позивач звернувся до Семенівської державної нотаріальної контори з метою оформлення вказаної земельної частки (паю) як спадкового майна, але йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні документи що підтверджують факт родинних зв`язків між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відсутні. Також нотаріусом вказано на відсутність права на спадкування за ЦК УРСР як спадкоємця першої або другої черги (а.с. 13).

Судом встановлено, що ОСОБА_8 (мати позивача та відповідно сестра ОСОБА_3 ), померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто раніше померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 сестри ОСОБА_3 .

На час смерті і ОСОБА_3 і ОСОБА_8 діяв ЦК УРСР.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Заповіт ОСОБА_3 не складала.

Відповідно до ст. 529, ст. 530 ЦК УРСР передбачено дві черги спадкоємців за законом.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відтак, з огляду на те, що мати позивача ОСОБА_8- померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (раніше), а ОСОБА_3 (сестра матері позивача) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (пізніше), перша ОСОБА_8 не може бути спадкоємцем за законом другої (ОСОБА_3), у т.ч. прийняти спадщину як особа, яка померла на 1,5 роки раніше можливого спадкодавця.

Відповідно до ст. 551 ЦК УРСР, якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Це право померлого спадкоємця може бути здійснене його спадкоємцями на загальних підставах протягом строку, що залишився для прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом.

Ураховуючи зазначене, суд також робить висновок, що позивач не є спадкоємцем і за правилом спадкової трансмісії.

Доказів прийняття спадщини будь-якою особою, окрім держави за законом, судові не надано.

Наразі право на спільну земельну частку (пай) має держава. Задоволення не доведеного та безпідставного позову означатиме позбавлення держави власності.

Відтак суд відмовляє у задоволенні позову у частині визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом.

Відтак суд захищає цивільне право позивача, задовольняє позов частково лише щодо родинних відносин.

Визнання Пузирівською сільською радою повністю позовних вимог суперечить закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 273, 351, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задоволити позов частково.

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , є родичами, відповідно племінником та тіткою.

У задоволенні позову у іншій частині відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Полтавського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення у порядку, передбаченому ст.ст. 351, 352, 354, 355, п.п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України (через Семенівський районний суд Полтавської області).

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - Пузирівська сільська рада Семенівського району Полтавської області (Полтавська обл., Семенівський р-н, с. Пузирі, ).

Відповідач - Семенівська районна державна адміністрація Полтавської області (Полтавська область, Семенівський район, смт Семенівка, вул. Незалежності, 44; ).

Суддя В.Ф.Харченко

Повний текст рішення складено 19.02.2020.