Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/882/19
Провадження № 2/494/59/20
3 лютого 2020 року Березівський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді Дєткова О.Я.,
при секретарі Твердун Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 . На даний час в належному йому будинку зареєстрована його сестра, тобто відповідачка, яка не користуються вказаним житлом, не приймає участі в утриманні будинку, поточному ремонті та не проживає в ньому з 2018 року. Позивач не має можливості вільно розпоряджатися своєю власністю. Відповідачка виїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації та не має змоги самостійно знятись з реєстрації в даному будинку, у зв`язку з цим ОСОБА_1 просить усунути перешкоди у здійсненні права власності, шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням.
Відповідачка, будучи належним чином повідомленою через офіійний веб-сайт судової влади України про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась та про причини своєї неявки суду не повідомила.
Вичивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Разом з тим, згідно зі ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способом захисту цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України.
Згідно ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що позивач, згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10100870 від 15 березня 2006 року, на підставі рішення Березівського районного суду є власником житлового будинку, що розташований по по АДРЕСА_1 (а.с.7).
Як свідчить зі змісту позовної заяви, починаючи з 2018 року ОСОБА_2 не проживає у вказаному будинку та не користується ним.
В підтвердження факту відсутності понад встановлений законом строк за місцем реєстрації без поважних причин ОСОБА_2 свідчить довідка виконавчого комітету Березівської міської ради №1874 від 25 липня 2019 року, в якій йдеться про те, що відповідачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає, та акт обстеження проживання ОСОБА_1 від 25 липня 2019 року (а.с.6-6а).
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю за місцем реєстрації більш встановленого законом строку втратила право користування житловим будинком позивача.
Керуючись ст.ст.12,13,81,89, 264, 280,282 ЦПК України, ст.386,391,405 ЦК України,
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати такою, що втратила право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно п.15 та підпункту 15.5 Розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_1

Суддя: