Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа №596/2058/19
Провадження №2-п/596/2/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2020 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі:головуючого судді Цвинтарної Т.М.

при секретарі Рудніцькій О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення в справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник - адвокат Возьний Ярослав Володимирович до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 13 січня 2020 року позов ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник - адвокат Возьний Ярослав Володимирович до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку задоволено частково. Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 (тисячу п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 02 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (тисячу) гривень щомісячно, починаючи з 02 грудня 2019 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

30 січня 2020 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 13 січня 2020 року.

В обґрунтування вимог заявник вказує, що на час розгляду справи Гусятинським районним судом він проживав та проживаю в с. Лоп`янка, Рожнятівського району, Івано-Франківської області. Судом невірно була зазначена назва населеного пункту, а саме «с.Лапянка», замість правильного «с. Лоп`янка», тому, зі значним запізненням він отримав судову повістку, у зв`язку із чим він не зміг прибути в судове засідання. Проте, маючи надію, що у його відсутності справа не розглядалась, він 14.01.2020 року направив на адресу суду відзив на позов з додатками до нього, який судом отриманий 17.01.2020 року і відповідно ні викладені ним аргументи у відзиві на позов, ні додані ним до відзиву докази, при прийнятті заочного рішення судом не враховані. Позовні вимоги позивача визнає частково, погоджується сплачувати аліменти лише на утримання сина у мінімальному розмірі, оскільки від ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається та має на своєму утриманні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від попереднього шлюбу, на утримання якого сплачує аліменти у розмірі 1250 грн.. Оскільки його матеріальне становище є вкрай незадовільним, тому вважає, що присудженні судом аліменти в сумі 1500 гривень на утримання дитини щомісячно є для нього непосильною сумою для сплати, а щодо присуджених судом аліментів в сумі 1000 гривень на утримання дружини на підставі ст.84 СК України, він не може сплачувати, оскільки його матеріальне становище вкрай нужденне та незадовільне.

Посилаючись на наведене просить скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду у загальному порядку. Його заяву про перегляд заочного рішення просить розглянути у його відсутності.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, хоча про день, час та місце розгляду заяви були повідомленими у встановленому законом порядку. Про причини неявки не повідомили.

Відповідач в судове засідання не з`явився, проте, у заяві про перегляд заочного рішення просив його заяву про перегляд заочного рішення розглянути у його відсутності.

Судом встановлено, що сторони 04 червня 2018 року зареєстрували шлюб у Копичинецькій міській раді Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис №17, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Копичинецькою міською радою Гусятинського району Тернопільської області 04 червня 2018 року.

Сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 06 грудня 2018 року Коцюбинською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області.

Дитина сторін по справі проживає разом з позивачкою по справі ОСОБА_2 за місцем її проживання.

Позивачка ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Гусятинської районної державної адміністрації та їй призначено допомогу при народженні дитини з 01.12.2018 року по 30.11.2021 року в розмірі 860 гривень щомісячно.

Відповідач ОСОБА_1 у добровільному порядку належним чином не виконує свого обов`язку щодо утримання їх спільної дитини ОСОБА_3 ..

Судом також встановлено, що дитина знаходиться на утриманні позивачки, а вона на теперішній час здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох років, працювати немає змоги. Відповідач матеріальної допомоги на утримання матері дитини в період догляду за дитиною до трьохрічного віку не надає.

Задовольняючи позов частково та ухвалюючи заочне рішення про задоволення частково вимог позивача, суд виходив з того, відповідач належним чином не виконує свого обов`язку щодо утримання їх спільної дитини ОСОБА_3 та не надає матеріальної допомоги на утримання матері дитини в період догляду нею за дитиною до трьохрічного віку, а тому права позивача підлягають захист шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини в твердій грошовій сумі у визначених судом розмірах.

Суд, розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

При цьому, вищевказані обставини повинні бути присутні одночасно.

Як на одну з підстав для скасування заочного рішення по справі заявник зазначає, що він не з`явився в судове засідання 13.01.2020 року, оскільки із значним запізненням отримав судову повістку.

З матеріалів справи встановлено, що провадження у справі було відкрито ухвалою суду від 12 грудня 2019 року та призначено розгляд справи на 13 січня 2020 року. Цієї ж самої дати відповідачу по справі були направлені: копія ухвали про відкриття провадження в справі від 12.12.2019 року, копія позовної заяви позивача та додані до не документи. Вказаний факт підтверджується супровідним листом за № 569/2058/19/8503/2019.

Відповідач був у встановленому законом порядку повідомлений про день, час, місце розгляду справи, що підтверджується витягом відстеження відправлення відповідачу по справі з Густинського районного суду Тернопільської області через АК «Укрпошта» (№ 839) від 12.02.2019 року та зворотнім поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення №839, з яких вбачається, що відповідач, який є жителем с. Лоп`янка, Рожнятівського району, Івано-Франківської області, особисто отримав наплавлені судом йому: судову повістку, копію позовної заяви та додані до неї документи -18 (20) грудня 2019 року.

Вищевказані обставини підтверджують факт обізнаності відповідача про наявність вказаного судового провадження, дати, часу, місця розгляду справи та можливість надання у встановлений судом строк відзиву на позов та всіх наявних у нього доказів.

З врахуванням вищенаведених обставин, суд приходить до висновку, що неявка відповідача в судове засідання на 10 год.30 хв. 13.01.2020 року не перешкоджала йому подати у встановлений судом строк, тобто до 04.01.2020 року відзив на позов та всі наявні у нього докази, а вирішення судом справи по суті не порушило його прав.

З огляду на вищенаведене, судом також не встановлено поважних причин неподання відповідачем відзиву на позовну заяву позивачки. Відзив на позов відповідачем надісланий 14.01.2020 року, який надійшов і зареєстрований в суді 15.01.2020 року, тобто, після вирішення справи по суті та з пропуском строку, встановленим судом для надання відзиву.

Щодо посилання заявника на докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, слід зазначити наступне.

Із змісту заяви про перегляд заочного рішення та долучених документів встановлено, що відповідач не заперечує щодо стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання їх малолітньої дитини. Проте, просить їх стягувати у меншому розмірі у зв`язку з важким матеріальним становищем. Щодо стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання останньої до досягнення дитиною трьох років заперечує, посилаючись також на скрутне його матеріальне становище. Як доказ факту важкого матеріального становища відповідачем представлено акт обстеження матеріально - побутових умов від 13січня 2020 року та довідку Рожнятівського районного відділу ДВС № 12.9-29/6 від 10.01.2020 року, з якої видно, що на підставі виконавчого листа № 2/350/823/2017 від 06.12.2017 року Рожнятівського районного суду з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання дитини стягуються аліменти в розмірі 1250 гривень щомісячно.

Судом не встановлено наявність у відповідача доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що при винесенні рішення суд прийшов до невірного переконання про те, що він в змозі сплачувати аліменти в розмірі 1500 гривень на утримання дитини та 1000 гривень на утримання дружини щомісячно, так як він є працездатним, стан здоров`я задовільний і інших утриманців, крім сина, у нього немає, як безпідставні, оскільки судом позов задоволено частково та при винесенні рішення спростовано доводи позивача про те, що відповідач отримує доходи на підставі яких спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини та її утримання у розмірах вказаних у позовній заяві.

Посилання відповідача на те, що судом невірно була зазначена назва населеного пункту, а саме «с. Лапянка», замість правильного «с. Лоп`янка», тому, зі значним запізненням він отримав судову повістку та не зміг прибути в судове засідання 13.01.2020 року, суд не приймає до уваги, оскільки, вважає їх безпідставними і такими, що спростовуються вищенаведеними доказами завчасного отримання відповідачем документів, надісланих йому судом по даній справі та оскільки вказані доводи самі по собі не є підставою для задоволення заяви про перегляд заочного рішення суду.

Твердження відповідача про те, що його важке матеріальне становище підтверджується вищевказаним актом обстеження матеріально - побутових умов від 13січня 2020 року, суд вважає також безпідставними, оскільки вказаний документ не є належним доказом факту не працевлаштованості відповідача ОСОБА_1 ..

Посилання відповідача на те, що він ніде не працює, не займається підприємницькою діяльністю суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтвердженні належними та допустимими доказами.

Сама по собі надана відповідачем довідка Рожнятівського районного відділу ДВС № 12.9-29/6 від 10.01.2020 року, з якої видно, що на підставі виконавчого листа № 2/350/823/2017 від 06.12.2017 року Рожнятівського районного суду з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання дитини стягуються аліменти в розмірі 1250 гривень щомісячно не може бути підставоюне для задоволення заяви про перегляд заочного рішення суду, оскільки позов задоволено частково.

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що відповідачем не доведено належними та достатніми доказами наявність підстав, встановлених ст. 288 ЦПК, для скасування заочного рішення суду .

Згідно з вимогами ч.3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:- залишити заяву без задоволення; - скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що відповідач не навів переконливих аргументів, які б спростовували рішення суду, і не надав суду належних і допустимих доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а тому підстав для скасування заочного рішення суду з підстав зазначених у заяві, суд не вбачає.

Суд роз`яснює відповідачу його право на оскарження заочного рішення суду в загальному порядку встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 260, 261, 268, 280-289, 353- 355 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 13 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник - адвокат Возьний Ярослав Володимирович до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Однак, відповідач вправі оскаржити заочне рішення суду в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги в загальному порядку встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повна ухвала складена 19 лютого 2020 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Т.М. Цвинтарна