Дата документу 10.02.2020 Справа № 1622/4536/2012
справа №1622/4536/12
провадження №6/554/44/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі: головуючого судді Бугрія В.М., за участі секретаря судового засідання Сорока Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтаві подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про примусове проникнення до помешкання боржника , -

В С Т А Н О В И В:

28.01.2020 року приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з поданням про примусове проникнення до помешкання боржника в якому просив дозволити примусове проникнення до квартири за адресою:

АДРЕСА_1 , яка належить на праві

приватної власності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП

НОМЕР_1 ).

В обгрунтування подання вказував, що у нього на виконанні знаходиться виконавче провадження №59994780 з примусового виконання виконавчого листа Октябрського районного суду м. Полтави №1622/4536/2012 від 15.10.2013 р. про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Полтавської обласної дирекції АБ «Укргазбанк». Просив дозволити примусове проникнення до житла, що належить боржнику , адже єдиним можливим засобом для організації виконання рішення суду є примусове проникнення до житла, оскільки саме рішенням суду визначений чіткий спосіб його виконання звернення стягнення на предмет іпотеки.

У судове засідання приватний виконавець не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляд справи, надійшла заява щодо розгляду заяви в його відсутність.

Згідно ч.2 ст. 439 ЦПК України інші сторони в судове засідання не викликались.

Суд, дослідивши матеріали подання, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконанні приватного виконавця Скрипника В.Л перебуває виконавче провадження №59994780 з примусового виконання виконавчого листа Октябрського районного суду м. Полтави №1622/4536/2012 від 15.10.2013 р. про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Полтавської обласної дирекції АБ «Укргазбанк».

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 439 ЦПК України встановлено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приват

Згідно зі ст. 124 Конституції України та ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з нормами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як встановлено судом, станом на час звернення державного виконавця до суду з поданням, судове рішення не виконується з 2013 року .

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Питання обов`язковості судових рішень неодноразово розглядалось і у практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні ЄСПЛ по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що …право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесуу провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним,і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Справа, яка розглядається, свідчить про те, що питання тривалого невиконання остаточних рішень та відсутності ефективних засобів юридичного захисту в правовій системі України залишаються невирішеними попри той факт, що існують відповідні рішення Суду з чіткими закликами до Уряду вжити необхідних заходів для вирішення таких питань.

Виконання судового рішення не може бути поставлене в залежність від поведінки боржника, неотримання ним кореспонденції, неявки за викликами державного виконавця чи перешкоджання доступу до описаного та арештованого майна.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень боржнику на праві приватної власності належить квартира загальною площею 48,7 в.м., житловою площею 28,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка в свою чергу є предметом іпотеки згідно Договору іпотеки №613 к-смп від 02.07.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дяченко В.А., реєстраційний №4176.

Згідно актів приватного виконавця від 02.10.2019 у ході виходу за адресою АДРЕСА_2 , добровільного доступу до житла надано не було, боржник у даному житла не мешкає.

Дослідженими матеріалами до подання встановлено, що приватним виконавцем здійснені заходи щодо примусового виконання судового рішення.

При цьому боржник, достовірно знаючи про наявність судового рішення та відкритого виконавчого провадження, від виконання рішення суду ухиляється.

Тому, з метою забезпечення виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави в справі №1622/4536/12 необхідно дозволити примусове проникнення до житла боржника.

Подання суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 439 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про примусове проникнення до житла - задовольнити.

Дозволити приватному виконавцю Виконавчого округу Полтавської області Скрипнику Володимиру Леонідовичу примусове проникнення до квартири за адресою:

АДРЕСА_2 , яка належить на праві

приватної власності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП

НОМЕР_1 ).

Копію ухвали надіслати сторонам виконавчого провадження та іншим заінтересованим особам.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний термін апеляційної скарги.

Суддя В.М.Бугрій