ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів: Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.,

за участі секретаря: Чучка Н.В.,

за участі представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 24 жовтня 2019 року, головуючий суддя Данко В.Й., у справі за позовом ОСОБА_3 в особі представника адвоката Розман Сергія Юрійовича до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» про захист прав споживача банківських послуг шляхом визнання припиненим правовідношення за договором,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 в особі представника адвоката Розман С.Ю. звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» про захист прав споживача банківських послуг шляхом визнання припиненим правовідношення за договором.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду провадження по справі закрито.

У задоволенні вимоги про стягнення судових витрат за надання правової допомоги в розмірі 15000грн. на підставі ч.3 ст.142 ЦПК України відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу в частині відмови у задоволенні вимоги позивача про стягнення судових витрат та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» на користь ОСОБА_3 15000,00 гривень витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

У відзиві на апеляційну скаргу, АТ «РайффайзенБанк Аваль» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача, представників, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Оскільки ухвала суду оскаржується лише в частині відмови стягнення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, то колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в цій частині в межах доводів апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 в особі представника адвоката Розман С.Ю. звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» про захист прав споживача банківських послуг шляхом визнання припиненим правовідношення за договором.

В суді першої інстанції позивачем заявлено вимогу про стягнення на його користь з відповідача 15000 грн. понесених витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвоката.

Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 7 ст.135 ЦПК України, у випадку задоволення позову суд ухвалює рішення про повернення внесеної суми позивачу, а у випадку відмови у позові, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду - про відшкодування за її рахунок витрат відповідача повністю або частково, в порядку, передбаченому статтями 141, 142 цього Кодексу. Невикористана частина внесеної позивачем суми повертається позивачу не пізніше п`яти днів з дня вирішення питань, зазначених у цій частині, про що суд постановляє ухвалу.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Згідно ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч.2 ст. 15 ЦПК України, представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Матеріалами справи встановлено, що адвокат Розман С.Ю. згідно з договорами про надання правової допомоги від 22.11.2018 року та опису про виконання робіт визначив свої витрати у розмірі 15000 грн., а саме: вивчення наданих клієнтом документів - 1 год., перегляд законодавчої бази пошук і вивчення судової практики -2 год., надання консультацій клієнту -1 год., підготовка позовних матеріалів і заяв з процесуальних питань (клопотань, заперечень тощо) 4 год., участь у судових засіданнях 3 год.

Квитанцією від 23.10.2018 року стверджено оплату ОСОБА_3 адвокату Розман С.Ю. 15 000 грн. за надані послуги.

Разом з тим, повністю погодитись з такою сумою не можна.

Суд, врахувавши заперечення представника відповідача щодо розподілу цих витрат, зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Однак, з огляду на те, що такі витрати у сумі 15 000, 00 грн є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, адже, адвокат був обізнаним про позицію позивача; нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося, сума зазначена в описі наданих робіт, у розмірі 1350,00 гривень за одну годину не співмірна з часом, витраченим адвокатом на участь у засіданнях), не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також те, що їх стягнення з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

Оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, підготовку позовної заяви та значення справи для сторони, суд, з урахуванням критеріїв співмірності необхідних і достатніх витрат, робить висновок, що заявлені витрати на професійну правову допомогу підтверджені належними доказами, дійшов висновку про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» на користь позивача 5000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.268, 374,376, ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 24 жовтня 2019 року скасувати в частині відмови у задоволенні вимоги позивача про стягнення судових витрат.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» на користь ОСОБА_3 5000,00 гривень витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 18 лютого 2020 року.

Головуючий

Судді