Справа № 274/2910/19
Провадження № 2/0274/341/20
Рішення

Іменем України

21.02.2020 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого -судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання Рудич М.О., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну ( зменшення ) розміру аліментів на утримання дитини, -

В с т а н о в и в :

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним вище позовом, відповідно до якого просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки за рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.03.2006 року та стягувати з нього аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення сином повноліття.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.03.2006 року з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після ухвалення вказаного рішення в нього суттєво змінилося матеріальне становище, оскільки він одружився та в нього народилися діти, і на даний час він є єдиним утриманцем багатодітної родини, оскільки виховує трьох неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та матеріально утримує дружину, яка через малолітній вік наймолодшої дитини позбавлена можливості працювати. Зазначає, що на відміну від нього у відповідачки матеріальне становище поліпшилося, оскільки вона уклала шлюб з іншим чоловіком, який працює та матеріально її забезпечує.

29.10.2019 року відповідачка ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі з тих підстав, що позивач ніякої участі у вихованні їхньої спільної дитини не бере, жодної матеріальної допомоги не надає, всі витрати по утриманню сина вона несе самостійно. Крім того, вона не працює, а син часто хворіє, потребує особливого догляду та піклування ( а.с. 42).

В судове засідання позивач не з"явився, на адресу суду надіслав заяву відповідно до якої просить суд розгляд справи провести за його відсутності.

Відповідачка та її представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не з"явилися, причину неявки суду не повідомлено.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог .

Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.03.2006 року стягнуто аліменти з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8. по 1/4 частині, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, починаючи з 23.02.2006 року і досягнення ним повноліття, на користь ОСОБА_7 ( а.с. 7).

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, 09.10.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічевського міського управління юстиції Одеської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8. та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9., актовий запис № 502 ( а.с. 8).

Згідно копії посвідчення НОМЕР_1 від 19.04.2019 року, ОСОБА_1 є батьком багатодітної сім"ї та має право на пільги передбачені законодавством України для багатодітних сімей( а.с.9).

Відповідно до копій свідоцтв про народження ОСОБА_1 є батьком неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітніх - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а.с. 10-12).

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положення частини 1статті 192 СК України передбачають, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану,погіршення або поліпшення стану здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (абзаци перший та другий частини другої ст.182 СК України).

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Ураховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Отже, зміна сімейного становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, із урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, за наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Як визначено ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачкою в обґрунтування своїх заперечень проти заявлених позовних вимог надано суду копію свідоцтва про народження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , матір"ю якого вона є; довідку № 212 про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11. зареєстрована в АДРЕСА_1 , разом з нею зареєстровані син - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; довідку № 1111 від 25.10.2019 року, про те, що ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_10 має діагноз - правобічний грудопоперековий сколіоз 1-ст, неврозоподібний стан, возомоторний риніт. Супутні захворювання - викривлення носової перетинки, дифузний зоб ІІ ст. ( а.с. 43-45).

Згідно довідки - розрахунку № 11 від 25.10.2019 року по в/листу № 2-891 від 16.03.2006 року заборгованість по аліментах у ОСОБА_1 перед ОСОБА_15 становить 26666 грн. 37 коп. ( а.с. 58-60).

Як вбачається з довідки від 03.11.2019 року виданої ОСОБА_16 , ОСОБА_14 дійсно навчається на курсах з інтернет програмування в школі " Іт - Еліт" і вносить щомісячно оплату за електронні підручники в сумі 460 грн з 07.10.2018 року і по 03.11.2019 року ( а.с. 61).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Разом з тим, суд критично відноситься до наданої відповідачкою довідки про навчання ОСОБА_3 на курсах з інтернет програмування, оскільки нею не надано доказів про щомісячну оплату коштів за придбані електронні підручники.

Крім того, відповідачкою не надано доказів, що їх з позивачем син перебуває на обліку у профільних лікарів з відповідними діагнозами, які зазначені у довідці № 1111 від 25.10.2019 року, потребує коштів на лікування.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем доведено обставин, які мали підтвердити той факт, що після ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_10, змінився його сімейний стан, відповідно, виникли обставини, які відіграють суттєву роль в житті позивача, які у відповідності із ст.192 Сімейного кодексу України, є підставою для зменшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду.

Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідача та дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, шляхом зменшення розміру аліментів, встановленого рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.03.2006 р. та стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 в розмірі 1/8 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в розмірі 768,40 грн. ( а.с.1).

Керуючись ст.ст. 12,13,81,141,189,197-200,206,258-259,263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну ( зменшення ) розміру аліментів на утримання дитини задовольнити повністю.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.03.2006 року із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_17 на утримання неповнолітнього ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 1/4 частини на 1/8 частину з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий Т.М. Вдовиченко