Справа № 533/652/19
Провадження № 2/685/20/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Казмірчук І.Ю.,

позивача ОСОБА_1 та

його представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Теофіпольського районного нотаріального округу Сурма Галина Францівна, про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

29 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, заявивши вимогу визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане на ім`я відповідача ОСОБА_3 приватним нотаріусом Теофіпольського районного нотаріального округу Сурмою Галиною Францівною, на майно його тітки ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 була незаконно відкрита на території Теофіпольського райнотокругу на підставі довідки Ільковецької сільської ради Теофіпольського району, в якій міститься неправдива інформація щодо місця проживання спадкодавця на час смерті, внаслідок чого незаконним також є і спірне свідоцтво про право на спадщину.

В ході судового розгляду позивач свої вимоги підтримав та додатково пояснив, що сам він проживає в с. Омельниче Козельщинського району Полтавської області, а його тітка ОСОБА_4 (рідна сестра його матері) довгий час проживала в селі Колісець Теофіпольського району у цивільному шлюбі з ОСОБА_5 . Після його смерті в липні 2005 року відбулася сварка між тіткою та доньками ОСОБА_5 щодо поділу спадщини покійного, так як вони звинувачували тітку у намаганні привласнити його майно, та стали виганяти її з дому.

Через це він разом з дружиною та своїм братом поїхали автомобілем в с. Колісець та забрали тітку до себе в с. Омельниче, так як вона була похилого віку та хворіла. Тітка проживала разом з ними в одному будинку, її доглядали, але через кілька місяців, у вересні 2005 року вона померла.

В 2018 році, здійснюючи оформлення спадкового майна тітки ОСОБА_4 , яка фактично мала лише земельну ділянку на території Ільковецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, було встановлено, що спадщина після смерті ОСОБА_4 була прийнята за заповітом відповідачкою ОСОБА_3 , внучкою цивільного чоловіка тітки, причому спадщина була оформлена не за останнім місцем проживання покійної в с. Омельниче, а в с. Колісець Теофіпольського району.

Представник позивача адвокат Мурашко О.А. позовні вимоги підтримав та додатково пояснив, що після переїзду покійної ОСОБА_4 з с. Колісець в с. Омельниче було змінене місце реєстрації її проживання, тому оформлення спадщини мало відбуватися нотаріусом саме за останнім місцем проживання, тобто в Козельщинському районі, а не в Теофіпольському.

Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлена, в суд не з`явилася, відзиву не направила, справа розглянута за її відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1220 та ч. 1 ст. 1221 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Місцем проживання фізичної особи, відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України в чинній на час спірних правовідносин редакції, є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а саме, абзацом 7 частини 1 статті 3 та частиною 1 статті 6 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачений обов`язок громадянина України протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання, тобто внести відомості до паспортного документу про місце проживання із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Частиною 1 статті 41 та частиною 1 статті 66 Закону України «Про нотаріат» передбачено видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, що переходить за правом спадкоємства, нотаріусом виключно за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, незважаючи на передбачену законодавством можливість мати кілька місць проживання, місцем проживання фізичної особи для вчинення нею будь-яких юридично значимих дій, в тому числі для визначення місця відкриття спадщини, є саме зареєстроване місце проживання цієї особи.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Омельниче Козельщинського району Полтавської області у віці 83 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим в день смерті Козельщинською селищною радою Полтавської області.

Позивач є племінником (сином рідної сестри) ОСОБА_4 , що підтверджується його свідоцтвом про народження, свідоцтвами про народження та шлюб його матері, а також витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрації народження про народження тітки.

Так, матір`ю позивача є ОСОБА_6 , яка після укладення шлюбу у 1958 році змінила прізвище на « ОСОБА_7 » з « ОСОБА_8 », батьками матері є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_9 та ОСОБА_11 . Враховуючи дату народження сестер, а саме 1922 рік та 1931 рік, суд вважає за можливе наявність певних невідповідностей у написанні по батькові, що не спростовує факт родинних відносин між ними.

Реєстрацію фізичних осіб за місцем проживання здійснювали станом на час смерті ОСОБА_4 територіальні підрозділи Державного департаменту у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, відповідно до п. 4 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 35.

Пунктом 6 даного Тимчасового порядку визначено, що, зокрема, громадяни України, у разі зміни місця проживання зобов`язані подати для реєстрації у 10-денний строк після прибуття на нове місце проживання документи відповідним, зокрема, уповноваженим особам у сільських, селищних радах, які приймаються і обліковуються даними особами та у 5-денний строк передаються до відповідних уповноважених органів, тобто до вищезазначених територіальних підрозділів Державного департаменту у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб.

Управлінням Державної міграційної служби в Хмельницькій області, згідно листа від 29 травня 2020 року № 6801.2.1-3233/6801.1-20 відомостей щодо зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_4 не надано, посилаючись на вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», відповідно до яких реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюються виконавчим органом сільської, селищної або міської ради на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області у своєму листі від 29 травня 2020 року № 5301.7-5831/53.1-20 повідомило, що за наявними картотечними відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання відсутні відомості відносно реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 .

Також у даному листі зазначено, що талони зняття з реєстрації місця проживання в Україні зберігаються в картотеці відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання до надходження відомостей про реєстрацію місця проживання осіб за новим місцем проживання або протягом шести років, після чого вилучаються і знищуються.

Крім того, поінформовано, що Державна міграційна служба України була створена 06 квітня 2011 року, а ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб до 01 серпня 2012 року здійснювали територіальні підрозділи внутрішніх справ.

Відповідно до копії погосподарської книги по господарству по АДРЕСА_1 за 2001-2005 роки, наданого виконавчим комітетом Козельщинської сільської ради 09 грудня 2019 року № 1891, у даному господарстві, крім позивача, його дружини та двох синів, з ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована тітка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка прибула з с. Колісець (помилково зазначено с. Кілісец) Хмельницької обл. ІНФОРМАЦІЯ_2 , та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії з погосподарської книги за 2005 рік, наданої Ільковецькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області 06 жовтня 2020 року за № 20, до членів домогосподарства відносилися ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 та помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , його дружина ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , вибула ІНФОРМАЦІЯ_5 та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внучка дружини ОСОБА_3 , відповідачка по справі, яка прибула до господарства 12 грудня 2004 року з господарства № 275.

Позивачем надана копія паспорта ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 , виданого 17 березня 1999 року Теофіпольським РВ УМВС України в Хмельницькій області, оригінал якого знищений після її смерті, в якому поставлений штамп УМВС України в Хмельницькій області про зняття з реєстрації місця проживання 19 липня 2005 року в с. Колісець Теофіпольського району, та штамп відділу внутрішніх справ Козельщинського району Полтавської області про реєстрацію місця проживання по АДРЕСА_1 .

Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області на запит суду 06 жовтня 2020 року дана довідка № 2200-0802-7/44198 про те, ОСОБА_4 перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Теофіпольському районі Хмельницької області до 01 липня 2005 року, виплату їй пенсії припинено по причині вибуття в управління Пенсійного фонду України в Козельщинському районі Полтавської області.

А Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області 30 вересня 2020 року дана довідка № 1600-0329-7/51512 про те, що ОСОБА_4 знаходилася на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Козельщинському районі Полтавської області з 01 липня 2005 року та отримувала пенсію через поштове відділення Укрпошти, проживала по АДРЕСА_1 та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Факт переїзду ОСОБА_4 з с. Колісець після смерті чоловіка до родини свого племінника ОСОБА_1 в с. Омельниче підтвердили свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які проживають в с. Колісець, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які проживають в с. Омельниче.

Таким чином, в ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт реєстрації місця проживання ОСОБА_4 на день смерті в с. Омельниче Козельщинського району Полтавської області, а не в с. Колісець Теофіпольського району Хмельницької області.

Як вбачається з довідки приватного нотаріуса Теофіпольського райнотокругу Сурми Г.Ф. від 14 лютого 2018 року № 93/01-16, після смерті ОСОБА_4 була відкрита спадкова справа № 122/2017 за заявою спадкоємиці по заповіту ОСОБА_3 , яка згідно довідки Ільковецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області від 18 квітня 2016 року № 163 була зареєстрована та постійно проживала разом з спадкодавицею, а 04 липня 2017 року на заявницю було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Факт наявності заповіту та видачі свідоцтва про право на спадщину підтверджується також інформаційними довідками зі Спадкового реєстру щодо заповітів, спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 52034121 від 23 травня 2018 року, № 52034116 від 23 травня 2018 року та № 50724377 від 30 січня 2018 року.

Статтею 1301 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідачка має право на спадкування за заповітом, однак чинним законодавством чітко визначений порядок оформлення права на спадкування, зокрема, місця відкриття спадщини та одержання свідоцтва про право на спадщину.

В ході судового розгляду було встановлено, що спірне свідоцтво про право на спадщину було одержане не за місцем відкриття спадщини, тому не може бути дійсним.

Сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 29, 1216, 1220, 1221, 1301 ЦК України, ст.ст. 41, 66 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 3, 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», пунктами 4 та 6 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, затвердженого Постановою КМ України від 16 січня 2003 року № 35, ст.ст. 197, 200, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане на ім`я ОСОБА_3 приватним нотаріусом Теофіпольського районного нотаріального округу Хмельницької області, на майно ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 768,40 грн. (Сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.) сплаченого при подачі позову судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 31 грудня 2020 року.

Суддя А.П. Самойлович