Справа № 308/7697/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 лютого 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суду Закарпатської області:

під головуванням судді Іванова А.П.,

при секретарі судового засідання Боті О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сільваші Володимир Миколайович, до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням,

встановив:

08.07.2019 позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2 . В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона є власникам житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, а також земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 . В зазначеному будинку окрім неї зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 , хоча фактично у вказаному будинку останній не проживає з 1986 року.

14.02.2020 представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Сільваші В.М. подав заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки суд не повідомив, про дату, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, зокрема шляхом виклику через вебпортал судова влада України. Заяви про розгляд справи за його відсутністю або відзив до суду не надходив, що відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів.

Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Враховуючи відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав, право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с.11)

Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 така належить ОСОБА_1 (а.с.12)

Відповідно до довідки про зареєстрованих осіб від 04.07.2019 №609/02-10 за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 (а.с.13)

Відповідно до будинкової книги за адресою АДРЕСА_1 зареєстрований зокрема відповідач ОСОБА_2 (а.с.17)

Згідно з актом обстеження дворогосподарства від 04.07.2019 комісія Кам`яницької сільської ради в присутності сусідів-свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 постійно проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . При цьому зазначено, що ОСОБА_2 згідно з будинковою книгою зареєстрований, але фактично в даному дворогосподарстві не проживає. (а.с.14)

За твердженням позивачки, відповідач ОСОБА_2 виїхав на постійне місце проживання до Білорусії у 1986 році.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачами жодним чином не були спростовані доводи даного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з ст. 391 ЦК України одним із засобів захисту права власності є усунення перешкод у здійсненні власником майна права користування та розпорядження своїм майном.

Суд вважає, що оскільки відповідач понад рік не проживає у спірному домоволодінні, добровільно не припиняє своєї реєстрації, тим самим порушує право позивачки користуватись та розпоряджатись майном на свій власний розсуд, реєстрація відповідача утруднює для позивачки оформлення субсидії, тому позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З врахуванням даної вимоги до стягнення з відповідача на користь позивачки підлягає понесені судові витрати - судовий збір в сумі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.4,5,13,81,247ч.2,263-265,280-289 ЦПК України, ст.ст.15,391,405 ЦК України, ст.ст.71,72 ЖК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_2 (зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою АДРЕСА_1 ) сплачений нею судовий збір в сумі 768 /сімсот шістдесят вісім/ гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою АДРЕСА_1 ) сплачений нею судовий збір в сумі 768 /сімсот шістдесят вісім/ гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов