Номер провадження: 22-ц/813/1675/20
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Павлючук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28 січня 2019 року про повернення скарги по справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про закінчення виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси із скаргою на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, в якій просить суд постанову державного виконавця першого Приморського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області Праведного М.Ю. від 22 жовтня 2018 року про закінчення виконавчого провадження скасувати в частині підстав, та вважати виконавче провадження закінченим у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. В обґрунтування поданої скарги зазначала, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25.12.2015 року зі змінами внесеними рішенням Апеляційного суду Одеської області від 29.11.2016 року, зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_2 із доньками, та встановлено порядок спілкувань та побачень батька ОСОБА_2 з доньками кожної середи і кожної неділі у відповідний час. Постановою державного виконавця Першого Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області праведного М.Ю. від 22.10.2018 року виконавче провадження було закінчене з підстав передбачених п.11 ч.1 ст. 39, ч.3 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме з підстав надіслання виконавчого документу до суду, який його видав, у зв`язку із невиконанням боржником рішення, яке не може бути виконане без участі боржника.

Скаржник стверджував, що зазначена постанова про закінчення виконавчого провадження є незаконною, оскільки з моменту відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 регулярно виконувала рішення суду про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та забезпечувала зустрічі дітей з батьком, що підтверджується актами державного виконавця від 08.02.2017 року, від 26.02.2017 року, крім того, небажання дітей спілкуватись із батьком під час його візитів у визначені судом дати є особистим психологічним ставленням дітей до батька, та не може ототожнюватись із невиконанням ОСОБА_1 покладених на неї судовим рішенням зобов`язальних дій щодо усунення перешкод у спілкуванні з дітьми (а.с.2-4).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 січня 2018 року скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області про закінчення виконавчого провадження було вирішено повернути скаржнику, у зв`язку з не усуненням недоліків скарги зазначених в ухвалі Приморського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2018 року (а.с.42).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржувану ухвалу, справу направити до суду першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно дійшов до висновку про повернення скарги у зв`язку із не усуненням недоліків скарги, яка ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2018 року залишена без руху, адже ОСОБА_1 жодного разу за період з 16 листопада 2018 року по 10 лютого 2019 року не отримувала на свою адресу ніяких повідомлень щодо надходження листів з Приморського районного суду м. Одеси, та лише 11 лютого 2019 року ОСОБА_1 отримала в почтовому відділенні лист з ухвалою від 28.01.2019 року. Крім того, апелянт зазначає, що адресу проживання та інші засоби зв`язку, які зазначені у скарзі, на момент звернення до суду із апеляційною скаргою не змінювала (а.с.2-5).

Відзив чи заперечення на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

В судовому засіданні представник апелянта Голосов Ю.В. просив задовольнити апеляційну скаргу. Інші учасники провадження в судове засідання не з`явились. Про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги з врахуванням предмету та підстав заявленого позову в суді першої інстанції.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі виходив з того, що ухвала про залишення скарги без руху двічі надсилалася заявнику та її представнику на адреси, вказані в скарзі, однак ухвала повернулася до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Заяви скаржника та її представника про зміну місця проживання (перебування) до суду не надходили. В зв`язку з наведеним суд вирішив повернути скаргу ОСОБА_1 скаржнику.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 12.11.2018 року направила до суду скаргу на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження. 21.11.2018 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси вказана скарга була залишена без руху в зв`язку з невідповідністю вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України (зокрема, не зазначено код ЄДРПОУ суб`єкта оскарження, електронної пошти сторін та не зазначено, що такі відомості відсутні, не надана до суду оскаржувана постанова та не заявлено клопотання про витребування доказів) (а.с. 32-33).

Вказана ухвала була направлена скаржнику ОСОБА_1 та її представнику на адреси, зазначені в скарзі. Разом з тим, вказана ухвала була повернута до суду в зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання, що підтверджується відповідними помітками на конверті (а.с. 35-36,37-38, 40-41).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Згідно з ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, стаття 272 ЦПК України чітко передбачає випадки, за яких вважається, що судове рішення було вручено адресату. При цьому поштова помітка про повернення судової кореспонденції до суду в зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання не входить до вказаного переліку та, в контексті положень вище зазначеної статті, не свідчить про вручення судового рішення адресату. Вказане узгоджується з позицією Великої Палати Верховної Суду, викладеною в постановах від 12.12.2018 року в справі № № 752/11896/17, від 12.09.2019 року в справі № 906/142/18).

Таким чином, в зв`язку з наведеним, оскільки за обставинами даної справи відсутні підстави вважати, що сторона була належним чином повідомлена про залишення без руху скарги на дії виконавця, докази її належного повідомлення про існування вказаної ухвали матеріали справи не містять, в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення скарги заявнику, апеляційний суд частково задовольняє апеляційну скаргу та на підставі ст. 379 ЦПК України передає справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28 січня 2019 року про повернення скарги - скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік

П.М. Черевко

Повний текст постанови виготовлено 17 лютого 2020 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

06.02.2020 року м. Одеса