Єдиний унікальний № 243/6480/20
Провадження № 2/243/2154/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Дюміної Н.О.

за участю:

секретаря судового засідання - Прилуцької А.В.

розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення права користування жилим приміщенням, в обґрунтування якої позивачі посилаються на те, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1 .

Крім позивачів за зазначеною вище адресою зареєстрований ОСОБА_3 , який з 2014 року у спірній квартирі не проживає, витрат по сплаті комунальних послуг не несе, особистих речей ОСОБА_3 в квартирі немає.

Позивачі, як власники майна сплачують всі комунальні послуги з урахуванням кількості зареєстрованих осіб.

У зв`язку з вищевикладеним позивачі вказують, що в них виникли труднощі щодо реалізації свого права власності на вказану квартиру, а саме: вони вимушені сплачувати додаткові кошти квартплати за відповідача.

Посилаючись на те, що відповідач не проживає у належній позивачам квартирі з 2014 року, позивачі просить суд визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали до суду заяви в яких просили розглядати справу за їх позовом до ОСОБА_3 у їх відсутності. Свої позовні вимоги підтримали та просила їх задовольнити. (а.с. 38,44).

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та дату судового розгляду, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав.(а.с.39, зворотній бік)

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, та надавши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із свідоцтва про право власності від 31.01.2006 року Слов`янська міська рада засвідчує, що дві кімнати в 4-х кімнатній квартирі АДРЕСА_1 , що складає 9/20 часток квартири дійсно належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 та членам родини ОСОБА_1 в рівних частках. (а.с.22)

Вказана вище інформація також підтверджується витягом КП «БТІ» м. Слов`янська від 13.04.2006 року (а.с.23).

У відповідності до договору дарування від 28.09.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Соловар В.І. зареєстрованого в реєстрі за № 3485, - Продавці ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , передали, а Покупець ОСОБА_4 прийняла у власність 22/40 частки квартири АДРЕСА_1 . (а.с. 24).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 218727238 від 03.08.2020 року, власниками чотирикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 (частка у власності 9/40) та ОСОБА_4 (частка у власності 31/40). (а.с. 31-32).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 06 березня 2014 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 , та змінила прізвище на ОСОБА_8 . (а.с.5).

Відповідно до довідки від 08.07.2020 року № 2068, виданої КП Слов`янської міської ради «Керуюча компанія № 4» за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.17).

Як вбачається з акту комісії КП СМР «Керуюча компанія №4» від 10.07.2020 року відповідач у справі ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 не проживає з вересня 2014 року та по теперішній час. Викладене підтверджують свідки-сусіди ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с.18).

За змістом ст. ст. 391, 396 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 34, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особо такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права

приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушенні і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (статті 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку та квартири визначені ст. 383 ЦК України, згідно якої право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.

У зв`язку з вищенаведеними фактичними обставинами, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 в спірній квартирі, яка належить позивачам, за адресою: АДРЕСА_2 - не проживає з вересня 2014 року по теперішній час, своєю реєстрацією ускладнює позивачам користуваннія їх майном, оскільки вони вимушені нести додаткові витрати по утриманню квартири через реєстрацію відповідача, у зв`язку з чим має бути позбавлений права користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , оскільки його право користування даним нерухомим майном перешкоджає позивачам, як власникам житла розпоряджатися даним житлом на свій розсуд та безперешкодно володіти ним.

Позивачі не вимагають компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 19, 81, 82, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, на підставі ст. ст. 328, 383, 391 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Н.О. Дюміна