№ 207/3319/19
№ 2/207/486/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Юрченко І.М.

при секретарі: Сівачук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя,

В С Т А Н О В И В

Звертаючись до суду, позивачка в обґрунтування уточнених позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем по справі - ОСОБА_2 , перебувала у зареєстрованому шлюбі з 26.10.1991р. Відповідно до рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 09.09.2019 року їх шлюб було розірвано. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Перебуваючи в шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_3 , нею з чоловіком за спільні кошти придбано двокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 42,7 кв.м., жилою площею 26,8 кв. м. Перед купівлею квартири між нею та чоловіком була усна домовленість щодо оформлення квартири на чоловіка.

Майже одразу після купівлі квартири, 27 березня 2000 року, вона прописалась в їх спільній квартирі. Після народження другого сина, його також прописали в квартирі АДРЕСА_2 .

Згодом шлюбні відносини зійшли нанівець, що призвело до розірвання шлюбу. Через розлучення та неналежне ставлення відповідача до неї, їй з сином довелося виїхати із спільної квартири та шукати інше житло. Так, вона з сином переїхали за адресою АДРЕСА_3 , де зараз і проживають на квартирі, що не є її власністю. З моменту погіршення між нею та колишнім чоловіком відносин, а тим паче з моменту розірвання шлюбу, всі витрати з утримання спільного сина повністю були перекладені на неї. Вона одноосібно займається вихованням та збагаченням внутрішнього світу дитини, одна витрачає кошти на годування сина, на його одяг, навчання, секції, на додаткові потреби підлітка.

Також, через брак коштів, нею була зроблена спроба повернутися з сином до квартири АДРЕСА_2 . Однак, вона отримала в грубій формі відмову від ОСОБА_2 в проживанні в квартирі, яку вони купували разом, за яку вона весь час проживання одноосібно сплачувала комунальні послуги, в якій вона влаштовувала комфорт та забезпечувала добробут, в якій виросли їх діти, пройшла їх молодість. Також зазначає, що вона з сином ОСОБА_5 й досі є зареєстрованими у вказаній квартирі АДРЕСА_2 .

На підставі зазначеного позивачка в позовній заяві просила визнати квартиру АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 . Визнати за ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , право власності за кожним по 1/2 частині квартири АДРЕСА_2 .

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою АДРЕСА_2 шляхом надання доступу до житлового приміщення з одночасною передачею комплекту ключів від вхідних дверей в квартиру АДРЕСА_2 , які знаходяться у ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, уточнені позовні вимоги від 11.02.2020 року підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги позивача та обставини якими вони обґрунтовані визнав у повному обсязі.

Враховуючи вищенаведене у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, передбачено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був зареєстрований 26.10.1991 року Заводським відділом ЗАГС м. Дніпродзержинська за актовим записом № 611 (ар.с.8).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4 , він народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , в графі батько зазначений « ОСОБА_2 », в графі мати зазначена « ОСОБА_1 » (ар.с.12).

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 11.06.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дербіною Р.Є., зареєстровано в реєстрі за № 349, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 (ар.с.9).

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 09.09.2019 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 26.10.1991 року Заводським відділом ЗАГС м. Дніпродзержинська за актовим записом № 611, розірвано (ар.с. 49).

Згідно з довідкою ТОВ "ЄРЦ КП" № 91 від 06.05.2019 року про реєстрацію та склад сім`ї, зазначено, що ОСОБА_2 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_1 та сином ОСОБА_5 (ар.с.14).

Відповідно до Висновку про ринкову вартість об`єкта нерухомості від 06.05.2019 року, ринкова вартість двокімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 06 травня 2019 року, без урахування ПДВ склала 158880,00 грн., в тому числі 1/2 частки склала 79440,00 гривень.

Відповідно до статей 60, 61, 63 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За змістом ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, передбачено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнанням позову не зачіпаються права та інтереси осіб, не залучених до участі у справі і його можна прийняти.

Таким чином суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання квартири АДРЕСА_2 об`єктом спільної сумісної власності, визнання права власності за кожним по 1/2 частині квартири, усунення перешкод у користуванні квартирою, підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 12, 13, 49, 81, 82, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, - задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , право власності за кожним по 1/2 частині квартири АДРЕСА_2 .

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою АДРЕСА_2 шляхом надання доступу до житлового приміщення з одночасною передачею комплекту ключів від вхідних дверей в квартиру АДРЕСА_2 , які знаходяться у ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 794 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчисляються з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Юрченко