Справа № 456/1069/18 Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С.
Провадження № 22-ц/811/123/19 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: головуючого судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 вересня 2018 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків,

в с т а н о в и л а:

У березні 2018 року приватне акціонерне товариство (далі ПрАТ) «Страхове товариство «Гарантія» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 матеріальні збитки в розмірі 80780 грн. 86 коп., завдані внаслідок невиконання ним рішення суду про передачу ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» після виплати страхового відшкодування залишків належного йому транспортного засобу марки «TOYOTA COROLA» 1,6 L, пошкодженого в дорожньо-транспортній пригоді.

Свої доводи позивач обґрунтовував тим, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 вересня 2014 року з ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» присуджено на користь ОСОБА_1 134325 грн. страхового відшкодування.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 21 квітня 2015 року рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 вересня 2014 року в названій вище частині залишено без змін, однак, додатково зобов`язано ОСОБА_1 після отримання страхового відшкодування передати у власність ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» залишки транспортного засобу марки «TOYOTA COROLA» 1,6 L, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування і понесені ним судові витрати в повному обсязі, проте, ОСОБА_1 свого зобов`язання перед товариством за рішенням суду не виконав, а 05.03.2018 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з відсутністю майна, яке повинен був передати боржник стягувачу та неможливістю з`ясувати місцезнаходження боржника, тому позивач просить стягнути у його користь вартість залишків пошкодженого автомобіля, право на які у нього виникло за рішенням суду після виплати страхового відшкодування, оскільки в інший спосіб він не може відновити своє порушене право.

Заочним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 вересня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» матеріальні збитки у розмірі 80780 грн. 86 коп. та 1762 грн. сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 листопада 2018 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 , просить його скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що і в рішенні суду, і у позовній заяві позивач вказує транспортний засіб марки «TOYOTA COROLA» 1,6 L з реєстраційним номером НОМЕР_1 , натомість, згідно свідоцтва за ним зареєстровано автомобіль марки «TOYOTA COROLA» 1,6 L з реєстраційним номером НОМЕР_2 , а тому вважає заявлені до нього вимоги безпідставними.

Крім того, зазначає, що експерт при складанні висновку про вартість залишків транспортного засобу їх не оглядав, і наголошує, що цей висновок не стосується його автомобіля, а тому не може вважатись належним і допустимим доказом.

Вважає висновок суду про його (відповідача) належне повідомлення про розгляд даної справи безпідставним, оскільки протягом усього часу розгляду справи він перебував за межами України, що підтверджується долученою ним копією закордонного паспорта.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що страхове товариство виконало рішення і виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування в повному обсязі, який, отримавши таке відшкодування, не повідомив про допущену судом технічну описку в написанні реєстраційного номерного знаку його автомобіля, однак, з урахуванням того, що рішення суду страховим товариством виконане, ця обставина, на яку посилається відповідач в апеляційній скарзі, не має правового значення для вирішення даного спору, до того ж, допущена судом технічна описка в рішенні виправлена ухвалою Львівського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року. На підставі цієї ухвали експертом Щербатим А.А. були внесені відповідні зміни до висновку щодо номерного знаку автомобіля «TOYOTA COROLA» 1,6 L. Просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 04.02.2020 року, є дата складення повного судового рішення 14.02.2020 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 вересня 2014 року (Справа №456/2088/13-ц) присуджено з ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» у користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 134325 грн. за пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16.03.2012 року на 99 км + 992 м. автодороги Нижанковичі Самбір Дрогобич Стрий (Т-14), належного на праві власності ОСОБА_1 автомобіля марки «TOYOTA COROLA» 1,6 L, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ., виходячи із ринкової вартості автомобіля до його пошкодження в ДТП, оскільки автомобіль визнано фізично знищеним (а.с.6-9).

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 21 квітня 2015 року рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 вересня 2014 року в названій вище частині залишено без змін, однак, доповнено його зобов`язанням ОСОБА_1 при виконанні рішення суду про стягнення з ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» на користь ОСОБА_1 134325 грн. страхового відшкодування та судових витрат, та в дохід держави судового збору, після отримання коштів передати у власність ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» залишки автомобіля «TOYOTA COROLA» 1,6 L, номерний знак НОМЕР_1 , разом із свідоцтвом про реєстрацію даного транспортного засобу (а.с.10-11).

Згідно з платіжним дорученням №1402 від 04.09.2015 року (а.с.14), ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» виконало рішення суду і перерахувало згідно виконавчого провадження №48364897 від 05.08.2015 року на користь ОСОБА_1 136447 грн. 50 коп.

Відповідно до висновку експертного дослідження №2867 від 22.08.2017 року (а.с.16), утилізаційна вартість (вартість залишків) автомобіля TOYOTA COROLLA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент проведення цього експертного дослідження становила 80780 грн. 86 коп.

На підставі рішення апеляційного суду Львівської області від 21 квітня 2015 року, 23.02.2016 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області видано виконавчий лист №456/2088/13-ц про зобов`язання ОСОБА_1 після отримання присуджених йому коштів передати у власність ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» залишки автомобіля «TOYOTA COROLA» 1,6 L, номерний знак НОМЕР_1 разом з свідоцтвом про реєстрацію даного транспортного засобу, за яким 15.12.2017 року заступником начальника відділу Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Мацюпою А.А. було відкрито виконавче провадження №55373581 (а.с.12,15).

З актів державного виконавця від 28.12.2017 року та 11.01.2018 року встановлено, що боржник ОСОБА_1 не виконав рішення суду в строк, наданий державним виконавцем, і за адресою, вказаною у виконавчому листі, не проживає.

Постановами державного виконавця від 28.12.2017 року та від 11.01.2018 року на боржника ОСОБА_1 накладено штрафи за невиконання рішення суду, а також подано до Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України.

Постановою державного виконавця від 05.03.2018 року оголошено розшук належного боржнику автомобіля (а.с.22) і винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №55373581 по виконанню вказаного вище виконавчого листа (а.с.23).

Таким чином, рішення апеляційного суду про передачу у власність ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» залишків автомобіля «TOYOTA COROLA» 1,6 L не виконано відповідачем ОСОБА_1 .

Доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що рішення апеляційного суду не стосується належного йому транспортного засобу, є безпідставними, оскільки в рішенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 вересня 2014 року, яким було присуджено у користь ОСОБА_1 страхове відшкодування та яке, в подальшому, виконане ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія», правильно вказаний номерний знак автомобіля відповідача НОМЕР_2 , а допущення в рішенні апеляційного суду технічної описки в написанні номерного знаку автомобіля не має правового значення для вирішення даного спору, оскільки відповідачем не спростовано доводів позивача і висновків суду першої інстанції про те, що рішення суду в частині збов`язання відповідача передати страховому товариству залишки пошкодженого транспортного засобу, відповідачем не виконано.

З урахуванням наведених вище мотивів та встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача у користь позивача вартості залишків пошкодженого в дорожньо-транспортній пригоді автомобіля відповідача, оскільки після виплати відповідачу страхового відшкодування, яке визначалось, виходячи з ринкової вартості автомобіля до його пошкодження в ДТП, право власності на залишки автомобіля за рішенням суду, що набрало законної сили, перейшло до позивача, який у зв`язку з відсутністю належного йому за рішенням суду майна має право на відшкодування його вартості за рахунок відповідача, який після отримання страхового відшкодування безпідставно утримував присуджене позивачу майно.

Безпідставними є й доводи відповідача про те, що його не було належним чином повідомлено про розгляд даної справи, оскільки такі спростовуються наявними у справі поштовими повідомленнями про вручення судових повісток за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача: АДРЕСА_1 , за якою він зареєстрований з 27.10.2017 року (а.с.26, 38, 46).

Отже, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 14 лютого 2020 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.