Справа № 361/2623/20
Провадження № 2/361/2326/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 жовтня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, сплачених за попереднім договором,

установив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, сплачених за попереднім договором.

Позивач зазначав, що 03 серпня 2011 року між ОСОБА_3 , який діяв від імені ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 укладено попередній договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою О.М., зареєстрований у реєстрі за №2903.

Відповідно до пункту 1 вказаного договору, ОСОБА_2 в особі представника, зобов`язався у строк не пізніше 22 березня 2012 року продати ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 зобов`язався купити у ОСОБА_2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 (п`ята однокімнатна квартира зліва на право на третьому поверсі), загальною площею 48 кв.м., або майнові права на зазначену квартиру.

Згідно із пунктом 3, купівля-продаж зазначеної квартири (майнових прав) має бути вчинена на суму, що еквівалентна 27700 доларів США і становить на момент укладення цього договору 220769 грн. за офіційним курсом Національного банку України. В разі збільшення загальної площі квартири, сума продажу квартири пропорційно збільшується, але не більш ніж на 15000 грн. На підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договору купівлі-продажу, ОСОБА_1 , передав, а ОСОБА_3 в особі представника, отримав забезпечувальний платіж, що еквівалентно 12000 доларів США і становить на момент укладення цього договору 95640 грн. за офіційним курсом Національного банку України.

Сторони встановили, що передбачений у цьому пункті забезпечувальний платіж не є одним із видів забезпечення виконання зобов`язання, які передбачені статтею 546 ЦК України, тобто не є завдатком, неустойкою, порукою, гарантією, заставою та притриманням (пункт 4).

Пунктами 5, 6 договору передбачено, що передачу грошей здійснено готівкою у національній валюті України до підписання цього договору. ОСОБА_1 зобов`язався внести до третього вересня дві тисячі одинадцятого року суму, що еквівалентно 10000 доларів США і становить на момент укладення цього договору 79700 грн. за офіційним курсом Національного банку України. Решту суми ОСОБА_1 зобов`язується вносити щомісяця, починаючи з 03 жовтня 2011 року протягом шести місяців суму, що еквівалентна 950 доларів США і становить на момент укладення цього договору 7572 грн. за офіційним курсом Національного банку України на картку VISA ПриватБанку № НОМЕР_1 або готівкою під розписку до п`ятнадцятого числа кожного місяця.

На виконання умов попереднього договору ОСОБА_1 внесено наступні грошові кошти: 17 березня 2012 року - 9300 грн. 00 коп.; 19 лютого 2012 року - 5500 грн. 00 коп.; 03 грудня 2011 року - 7640 грн. 00 коп.; 26 грудня 2011 року - 7600 грн. 00 коп.; 23 вересня 2011 року - 79900 грн. 00 коп.; 03 листопада 2011 року - 7640 грн. 00 коп.; 05 жовтня 2011 року - 7572 грн. Всього після укладення договору було сплачено 125152 грн. та 95640 грн. 00 коп. - під час укладення договору. Таким чином, ОСОБА_1 у повному обсязі сплачено грошові кошти за попереднім договором.

Згідно із пунктом 11 попереднього договору, ОСОБА_2 зобов`язався ввести в експлуатацію зазначений у пункті 1 цього договору житловий будинок до 20 лютого 2012 року та підписати акт-прийому передачі квартири.

Взяті на себе зобов`язання щодо передачі квартири відповідач не виконав, акт прийому-передачі нерухомого майна, за яке позивачем у повному обсязі сплачено грошові кошти підписано не було, основний договір купівлі-продажу не укладений, кошти за попереднім договором не повернуті.

У попередньому договорі купівлі-продажу вартість квартири (майнових прав) встановлена у доларовому еквіваленті - 27700 доларів США, що становило 220769 грн. 00 коп.

Станом на 11 вересня 2020 року офіційний курс гривні по відношенню до долара США складає - 27 грн. 83 коп.

Таким чином, стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає сума у розмірі - 770891 грн. 00 коп., що еквівалентно 27700 доларам США. 00 центів.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі - 770891 грн. 00 коп. (за офіційний курсом НБУ станом на 10 вересня 2020 року - 27 грн. 83 коп.), а також понесені судові витрати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Броварського міськрайонного суду Київської області.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що 03 серпня 2011 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , в особі його представника ОСОБА_3 , що діє на підставі довіреності, було укладено попередній договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою О.М., зареєстрованого в реєстрі за №2903, згідно із пунктом 1 якого ОСОБА_2 в особі представника зобов`язався у строк не пізніше 22 березня 2012 року продати ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 зобов`язався купити у ОСОБА_2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 (п`ята однокімнатна квартира зліва на право на третьому поверсі), загальною площею 48 кв.м., або майнові права на зазначену квартиру (а.с.21).

Згідно із пунктом 3, купівля-продаж зазначеної квартири (майнових прав) має бути вчинена на суму, що еквівалентна 27700 доларів США і становить на момент укладення цього договору 220769 грн. за офіційним курсом Національного банку України. В разі збільшення загальної площі квартири, сума продажу квартири пропорційно збільшується, але не більш ніж на 15000 грн. На підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договору купівлі-продажу, ОСОБА_1 , передав, а ОСОБА_3 в особі представника, отримав забезпечувальний платіж, що еквівалентно 12000 доларів США і становить на момент укладення цього договору 95640 грн. за офіційним курсом Національного банку України.

Сторони встановили, що передбачений у цьому пункті забезпечувальний платіж не є одним із видів забезпечення виконання зобов`язання, які передбачені статтею 546 ЦК України, тобто не є завдатком, неустойкою, порукою, гарантією, заставою та притриманням (пункт 4).

Пунктами 5, 6 договору передбачено, що передачу грошей здійснено готівкою у національній валюті України до підписання цього договору. ОСОБА_1 зобов`язався внести до третього вересня дві тисячі одинадцятого року суму, що еквівалентно 10000 доларів США і становить на момент укладення цього договору 79700 грн. за офіційним курсом Національного банку України. Решту суми ОСОБА_1 зобов`язується вносити щомісяця, починаючи з 03 жовтня 2011 року протягом шести місяців суму, що еквівалентна 950 доларів США і становить на момент укладення цього договору 7572 грн. за офіційним курсом Національного банку України на картку VISA ПриватБанку № НОМЕР_1 або готівкою під розписку до п`ятнадцятого числа кожного місяця.

На виконання умов попереднього договору ОСОБА_1 внесено наступні грошові кошти: 17 березня 2012 року - 9300 грн. 00 коп.; 19 лютого 2012 року - 5500 грн. 00 коп.; 03 грудня 2011 року - 7640 грн. 00 коп.; 26 грудня 2011 року - 7600 грн. 00 коп.; 23 вересня 2011 року - 79900 грн. 00 коп.; 03 листопада 2011 року - 7640 грн. 00 коп.; 05 жовтня 2011 року - 7572 грн., що підтверджується відповідними розписками (а.с.26-32).

Всього після укладення договору було сплачено 125152 грн. та 95640 грн. 00 коп. - під час укладення договору.

Таким чином, ОСОБА_1 у повному обсязі сплачено грошові кошти за попереднім договором.

Згідно із пунктом 11 попереднього договору, ОСОБА_2 зобов`язався ввести в експлуатацію зазначений у пункті 1 цього договору житловий будинок до 20 лютого 2012 року та підписати акт-прийому передачі квартири.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер :00:019:0045, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСББ «Нове наше життя», 3/100 частки житлового будинку, розташованого за вказаною вище адресою, зареєстровано на праві приватної спільної часткової власності за ОСОБА_4 , відомості про реєстрацію іншого речового права відсутні (а.с.49-50).

Згідно з частинами першою та третьою статті 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Згідно ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим, частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У попередньому договорі купівлі-продажу вартість квартири (майнових прав) встановлена у доларовому еквіваленті - 27700 доларів США, що становило 220769 грн. 00 коп.

Станом на 11 вересня 2020 року офіційний курс гривні по відношенню до долара США складає - 27 грн. 83 коп.

Таким чином, стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає сума у розмірі - 770891 грн. 00 коп., що еквівалентно 27700 доларам США. 00 центів.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Також суд, керуючись ст.141 ЦПК України, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 524, 525, 526, 530, 533, 610, 612, 629, 635 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 13, 76, 80, 81, 141, 258-259, 263-265, 280-284, 350, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , грошові кошти в розмірі 770891 (сімсот сімдесят тисяч вісімсот дев`яносто одна) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя В. С. Сердинський