Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

13 лютого 2020 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Борцової А.А.,

з участю секретаря Килинчук Л.Л.,

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, вказуючи, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірваний рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 25.05.2017 року. У шлюбі з відповідачем народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання доньки до досягнення нею повноліття. З 01.09.2018 року донька, будучи неповнолітньою, вступила до Київського національного університету будівництва та архітектури на денну форму навчання. Відповідно до укладеного між позивачкою та навчальним закладом договору, вартість навчання за один навчальний рік складає 14000 гривень. 10.08.2018 року позивачкою сплачено за І семестр навчання 7000,00 грн. та 05.02.2019 року сплачено за другий семестр 7000,00 гривень. До того ж за проживання доньки в гуртожитку АДРЕСА_1 , позивачкою сплачено 6240,00 грн. Таким чином в загальному розмірі нею сплачено за навчання доньки та проживання її в гуртожитку 20640,00. Розмір Ѕ частки сплачених коштів складає 10320,00 грн., яку вона просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.10.2019 року у справі відкрите провадження, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на вищевказані обставини. Додатково зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року доньці виповнилося 18 років, навчатися у вищому навчальному закладі вона почала у неповнолітньому віці саме за цей період вона просить стягнути з відповідача частину понесених нею витрат на оплату навчання та проживання доньки в гуртожитку. На даний час за рішенням суду отримує від відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки до закінчення нею навчання, розмір яких складає приблизно 1450 грн. на місяць. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечуючи проти його задоволення зазначив, що середній розмір його заробітної плати складає 8000 гривень, однак цих коштів йому не вистачає, так як значна їх частина витрачається на сплату комунальних платежів, аліментів на утримання повнолітньої доньки в розмірі приблизно 1500 гривень, до того ж він хворіє, потребує проходження відповідних обстежень та придбання ліків. Коли розлучились з дружиною, все майно залишив їй, собі купив квартиру та тепер виплачує кредит в «Приватбанку». Інших утриманців немає. Коли донька поступала до навчального закладу з ним не радились та не питали чи доцільно навчатися саме у м. Києві, вважає, що донька могла б навчатися наприклад у м. Дніпро, що потягло б за собою менші фінансові трати. В задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам.

Так, факт досягнення донькою сторін ОСОБА_3 повноліття та факт родинних стосунків позивачки, відповідача та ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 , згідно якого її батьком є ОСОБА_2 , а матір`ю - ОСОБА_1 (а.с.5).

Відповідно до копії довідки виданої Київським національним університетом будівництва та архітектури № 1106 від 19.09.2019 року, ОСОБА_3 дійсно є студенткою 2 курсу денного відділення будівельного факультету даного навчального закладу, термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року (а.с.6).

З копії договору № ОІА-22313 від 03.08.2018 року, укладеного між Київським національним університетом будівництва та архітектури та позивачкою ОСОБА_1 , вбачається, що вартість навчання за очною (денною) формою навчання, за ступенем вищої освіти «бакалавр», спеціальності «Облік і оподаткування» складає 14000,00 гривень за один навчальний рік, повна вартість навчання становить 56000,00 гривень (а.с.7).

Відповідно до копій квитанцій АТ КБ «Приватбанк» № 0.0..1 від 04.02.2019 року та № 0.0..1 від 10.08.2018 року позивачкою сплачено за перший курс навчання студентки ОСОБА_3 14 000,00 грн., за договором № ОІА-22313 від 03.08.2018 року, отримувач Київський національний університет будівництва та архітектури (а.с.8,10), відповідно до копії квитанції А-Банку № 4831457 від 28.08.2018 року сплачено 6240,00 грн. за проживання ОСОБА_3 в гуртожитку № 7 Київського національного університету будівництва та архітектури (а.с.9).

Відповідно до довідки № 17 від 11.01.2020 року виданої філією «ВГМК» АТ «ОГХК», відповідач працює на даному підприємстві на посаді слюсаря чергового та з ремонту устаткування, середній розмір його заробітної плати складає 11280 гривень на місяць (а.с.33).

Відповідно до копії консультативного висновку кардіолога від 10.12.2019 року, у ОСОБА_2 виявлено незначну недостатність стулок мітрального клапану, незначну недостатність стулок трікуспідального клапану (а.с. 34).

Відповідно до висновку МСКТ від 30.01.2020 року, у ОСОБА_2 діагностовано КТ-ознаки ОХЗ крижового відділу хребта, дифузні протрузії дисків. Спондилоартроз. Хронічний пієлонефрит. Сольовий діатез (а.с.40).

Згідно ст.201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.ст.187, 189-192, 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини.

В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Пленум Верховного Суду України у Постанові від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що за змістом ст.185 Сімейного кодексу України передбачено участь батьків у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом), визначаються у твердій грошовій сумі, оскільки йдеться про фактично зазначені або передбачувані витрати.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування-виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесенні у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Відповідно до ч. ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Виходячи з аналізу вказаних норм, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Виходячи із семантичного змісту поняття «здібності» - це своєрідні властивості людини, її інтелекту, що виявляються в навчальній, трудовій, науковій та інших діяльностях людини і є необхідною умовою її успіху. Наявність індивідуальних відмінностей у здібностях людини є незаперечним фактом. Вони виявляються у тому, до чого особливо здатна певна людина і якою мірою виявляються у неї ці здібності одна людина здібна до музики, інша до спорту, наукової роботи тощо. У дітей здібності проявляються, зокрема, в успішному оволодінні знаннями та розвитком певних здібностей до відповідних професій, тобто набуття відповідних спеціальних навиків, тому набуття дитиною вищої освіти, на думку суду, також є розвитком її здібностей , зокрема, інтелектуальних, оскільки не кожна дитина здатна до продовження навчання у вищому навчальному закладі, вступ до якого проводиться за умови проходження відповідних конкурсних процедур, що, поза розумним сумнівом, потребує від дитини вищого від середнього розвитку інтелекту, і ці здібності в послідуючому отримують подальший розвиток в процесі навчання у цьому закладі.

З урахування викладеного, продовження неповнолітньою дитиною навчання у вищому навчальному закладі, на думку суду, є розвитком її здібностей, зокрема, і відповідно, особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України.

Таким чином, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , яка навчається в Київському національному університеті будівництва та архітектури, на час вступу до навчального закладу та навчання на першому курсі даного закладу не досягла повноліття, навчається на контрактній формі навчання та за умовами договору позивачкою було сплачено за перший рік навчання 14000 грн. та за проживання у гуртожитку 6240,00 грн., продовження неповнолітньою дитиною навчання у вищому навчальному закладі є розвитком її здібностей та особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України, тому позов підлягає задоволенню, а витрати понесені позивачкою - стягненню з відповідача, однак з урахуванням матеріального становища останнього, а саме розміру отримуваної ним щомісячної заробітної плати, необхідності сплати аліментів та наявності кредитних зобов`язань, його стану здоров`я та потреби у лікуванні, у розмірі 1/3 частини понесених позивачкою витрат, а саме 6 746,67 гривень, що буде відповідати вимогам розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі ст.ст. 141, 150, 180,185 СК України і керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 206, 247, 263-265, 268, 279, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що викликані особливими обставинами, у розмірі 6 746 (шість тисяч сімсот сорок шість) грн. 67 коп., понесені позивачкою ОСОБА_1 під час навчання дитини у Київському національному університеті будівництва та архітектури.

В решті заявлених вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий - суддя: А.А.Борцова