Справа №477/2922/19
Провадження №2/477/9/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м.Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Саукової А.А.,

з секретарем Тристан В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

25 листопада 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача, таким, що втратив право користуванням житловим приміщенням, розташованим по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказувала, що їй належить будинок по АДРЕСА_1 , який вона успадкувала за заповітом після смерті матері. В зазначеному будинку зареєстрований відповідач, з яким вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, однак вони припинили сімейні стосунки з 2014 року та він виїхав з будинку. Претензій з боку відповідача щодо користування житловою площею не надходило. У сплаті комунальних послуг та послуг по утриманню будинку відповідач участі не приймає. У зв`язку з цим позивач звернулася до суду із позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивач в судове засідання не з`явилася від неї надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив справу розглянути за його відсутності.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих доказів, встановив наступні обставини та взаємовідносини сторін та дійшов до такого висновку.

Згідно витягу про державну реєстрацію прав від 19 вересня 2011 року власником будинку по АДРЕСА_1 зазначена ОСОБА_1 . Підставою виникнення права власності є свідоцтво про право на спадщину, видане 14 вересня 2011 року (а.с.8-9).

За даними Партизанської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 19 листопада 2019 року у вище вказаному будинку зареєстровані позивачка, її діти та відповідач ОСОБА_2 який вказаний чоловік позивачки (а.с. 12).

Згідно з актом про не проживання від 21 листопада 2019 року, ОСОБА_2 не проживає у спірному житловому будинку, розташованому по АДРЕСА_1 , з 2014 року (а.с. 10).

Норми ЦК України регулюють правовідносини щодо проживання та втрати права на користування житлом, що є власністю громадян лише відносно членів сім`ї власника.

Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

До членів сім`ї власника належать особи, зазначені в частині 2 статті 64 ЖК України (дружина (чоловік), їх діти і батьки). Членами сім`ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідач ОСОБА_2 є членом сім`ї позивача.

Права власника житлового будинку (квартири) визначені статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Аналізуючи викладені докази в сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у житловому будинку розташованому по АДРЕСА_1 , більш встановленого ст. 405 ЦК України, строку без поважних причин і до теперішнього часу не пред`являв позивачці ніяких вимог щодо користування будинком.

Відповідно до вимог ст.ст.319, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Керуючись статями 258-259, 263-265ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити, повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користуванням житловим приміщенням, розташованим по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області 9 лютого 2011 року;

Повний текст рішення складений і підписаний 21 лютого 2020 року.

Суддя А.А.Саукова