СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________________________________________________
№2/760/387/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

І . Вступна частина

06 серпня 2020 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань.

ІІ. Описова частина

У вересні 2018 року Позивач ОСОБА_1 звернувся в Дніпровський районний суд м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань за договором позики в розмірі 608198,86 грн.

Ухвалою від 01 жовтня 2018 року справу передано до Солом`янського районного суду м. Києва за підсудністю.

22 листопада 2018 року в справі відкрите провадження.

Обгрунтовуючи свій позов Позивач посилається на те, що 19.05.2016 рішенням Дніпровського районного суду м. Києва з ОСОБА_2 на його користь було стягнуто грошову суму в розмірі 1503184,00 грн та судовий збір в розмірі 6890 гривень на підставі договору позики від 01.09.2015, а всього 1510074 грн.

Позивач вказує, що до цього часу вказане рішення не виконане, заборгованість не погашена, а тому він має право на стягнення з ОСОБА_2 штрафних санкцій передбачених ст. 625 ЦК України, у вигляді інфляційних втрат, розмір яких за розрахунком Позивача становить 608198,86 грн.

17 грудня 2019 року до суду надійшла заява представника Позивача про зменшення суми позовних вимог. Згідно з розрахунком, складеним Позивачем, розмір інфляційних втрат Позивача у зв`язку з невиконанням Відповідачкою рішення суду від 19.05.2016 з період з 19.05.2016 по 30.11.2019 становить 591202,83 грн.

Представник Позивача у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти заочного рішення не заперечувала.

Відповідач до суду з невідомих причин не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася, суд визнав за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів із постановленням заочного рішення.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступне.

01 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики, згідно з яким ОСОБА_1 надав Відповідачу у позику грошові кошти в сумі 719712 грн. 00 коп., що становило еквівалент 27200 доларів США.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 своїх зобов`язань Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості і рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.05.2016 його вимоги було частково задоволено і стягнуто з неї заборгованість, проценти та штрафні санкції у загальному розмірі 1503184,28 гривень та судовий збір в розмірі 6890,00 гривень.

З пояснень Позивача встановлено, що зазначене рішення не виконане, заборгованість не погашена в повному обсязі. Зазначене підтверджується довідкою приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Мілоцького О.Л. за №54691264/1712 від 17.12.2019. (а.с. 52)

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, у частині п`ятій статті 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Таким чином, зобов`язання ОСОБА_2 з виплати ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 1510074,28 грн, яке виникло з судового рішення, за своїм характером є грошовим, і на нього розповсюджуються положення ч.2 ст.625 ЦК України щодо штрафних санкцій за прострочення їх виконання.

Засобами електронний системи «Ліга:Закон» судом перевірено розрахунок інфляційних втрат, понесених Позивачем, і отримано наступні результати:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу
16.05.2016 - 30.11.4,281.390589103.66

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в межах суми в розмірі 589103,66 гривень.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з ОСОБА_2 підлягає судовий збір в розмірі 5891, 04 гривень (пропорційно розміру задоволених вимог).

ІV. Резолютивна частина

Керуючись статтями 11, 16, 525, 526, 530, 625 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язання у вигляді інфляційних втрат в сумі 589103,66 гривень.

2.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 5891,04 гривень.

3.Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

4.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: