Справа № 144/1551/19
Провадження № 2/144/454/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2020 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Германа О.С.,

секретаря - Пігулі А.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Теплик цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Степанівської сільської ради Теплицького району про визнання права власності на житло за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до Степанівської сільської ради Теплицького району про визнання права власності на житло за набувальною давністю. Мотивуючи позов тим, що в листопада 1997 року, колгоспом ім. Леніна с. Степанівка позивачу та її чоловікові ОСОБА_2 був наданий для проживання будинок по АДРЕСА_1 з підсобним приміщенням та ключі від будинку, і з того часу вони проживають у вказаному будинку, оплачують комунальні платежі та користуються земельною ділянкою. В 2018 році ОСОБА_1 вирішила оформити право власності на будинок, то виявила, що документів на підставі яких вона може оформити право власності не має, на той час їй не було відомо, що договір купівлі - продажу житлового будинку необхідно було укладати в нотаріальній конторі та посадовими особами колгоспу їй не було цього роз`яснено. Вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, яка раніше проживала в даному будинку, спадкоємців у неї не було, в лютому 1993 року, даний будинок правлінням колгоспу був наданий сім`ї ветфельдшера колгоспу ОСОБА_4 , який проживав в даному будинку до жовтня 1995 року, потім залишив даний будинок та виїхав. Згідно заяви позивача до правління колгоспу ім. Леніна с. Степанівка про продаж нам будинку по АДРЕСА_1 , правлінням колгоспу 02 квітня 1998 року було прийнято рішення, яким доручено ревізійній комісії оцінити даний будинок та продати його, будинок оцінено в 1903 грн., позивачу було видано накладну №210 від 05.10.1997 року, спочатку вони внесли 1500 грн., а після ще 200 та 153 грн., договір купівлі -продажу житлового будинку не укладвся.

Позивач у позові вказує те, що з листопада 1997 вона проживає з чоловіком у будинку по АДРЕСА_1 , доглядає за ним та користується земельною ділянкою, тому просить задовільнити позовну заяву та визнати за нею право власності на житловий будинок за набувальною давністю.

Позивач ОСОБА_1 до зали судового засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити.

Представник відповідача - Степанівської сільської ради Теплицького району до зали судового засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, позов визнає не заперечує проти його задоволення.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до архівного витягу із протоколу №4 засідання правління колгоспу ім. Леніна с. Степанівка Теплицького району Вінницької області, доручено ревізкомісії оцінити будинок в АДРЕСА_1 та продати його (а.с. 10), відповідно до довідки ТОВ «УРОЖАЙ» №198 від 16.10.2002 виданій ОСОБА_1 , дирекція ТОВ «Урожай» не заперечує проти оформлення документів на приватизацію житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13), відповідно до виписки з домової книги №1 с. Марківка Теплицького району Вінницької області по АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який вибув 20.10.1995 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка вибула 20.10.1995 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 15-16), відповідно до виписки з розділу І по господарської книги Степанівської сільської ради №7 на 1991-1995 роки, список членів домогосподарства по АДРЕСА_1 наступний: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який вибув 20.10.1995 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка вибула 20.10.1995 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка вибула 20.10.1995 року (а.с.17), відповідно до виписки з розділу І по господарської книги Степанівської сільської ради №13 на 1996-2000 роки, список членів домогосподарства по АДРЕСА_1 наступний: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , прибув на територію сільської ради 11.11.1997 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , прибула на територію сільської ради, 14.11.1997 року, ОСОБА_8 , 05.12.1988, прибув з батьками, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , прибув з батьками (а.с.18),

Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови)

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник.

У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п.13 Постанови)

Виходячи зі змісту ч. 1ст. 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п. 5 ч. 1ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови)

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно користуватися будинком, відповідачем по справі спростувань вказаних обставин та вимог про повернення цього нерухомого майна не заявлено, тому суд вважає що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому існують підстави для визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю за позивачем.

На підставі вище викладеного, ст. ст.2, 12, 13, 76, 200 ч.3, 206, 259, 263, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя