Справа № 298/1522/19
Номер провадження 2/298/51/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючої-судді Лютянської М.С.
при секретарі Келешовчак І.І.
за участю відповідача ОСОБА_1 ,
представника відповідача адвоката Гайданка Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 07 червня 2016 року між ним та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Великоберезнянським РВ ДРАЦСу ГТУЮ у Закарпатській області, актовий запис №12. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживаєте з позивачем. Позивач зазначив, що за останні місяці сімейне життя погіршилося, шлюбні відносини фактично припинені та на сьогоднішній день їх не підтримуємо. Відповідачка веде нестабільний спосіб життя і практично дітьми не займається. Остання вчиняє сварки та у неї відсутнє бажання утримувати сім`ю в спокійній та благоприємній обстановці. Вказані обставини привели до постійних конфліктів та втрати почуття поваги та любові між нами. Подальше спільне життя є неможливим. Спільне господарство не ведеться. Зважаючи на це, вважає, що шлюб існує лише формально й подальше збереження сім`ї є неможливим і суперечить моїм інтересам та інтересам наших дітей. Враховуючи наведене позивач просить шлюб між ними розірвати та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (дві тисячі) гривень щомісячно і до досягнення повноліття.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився, однак подав суду заяву в якій просить справу розгляд без його участі, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала частково. Погодилася на розірвання шлюбу, а щодо вимоги про стягнення аліментів зазначили, що позивач на даний час проходить військову службу за контрактом, вдома не перебуває і відповідно діти знаходяться на утриманні відповідачки і проживають разом з нею.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Гайданка Т.М. позицію відповідачки підтримав.

Заслухавши відповідачку, її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 07 червня 2016 року сторони зареєстрували шлюб у Великоберезнянському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 12, про що свідчить свідоцтво про шлюбу серії НОМЕР_1 від 07 червня 2016 року.

Також встановлено, що згідно копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 07 червня 2016 року Великоберезнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, ОСОБА_5 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі «батько» зазначено ОСОБА_2 , тобто позивач, в графі «мати» - ОСОБА_1 . Згідно копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 07 червня 2016 року Великоберезнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, ОСОБА_6 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , в графі «батько» зазначено ОСОБА_2 , тобто позивач, в графі «мати» - ОСОБА_1 .

Крім цього встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося. Про це свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально, оскільки між подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного, фактичні шлюбні відносини припинені.
Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони повністю втратили почуття любові, поваги та довіри один до одного і їх сім`я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4 ст. 56 цього Кодексу кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.
Щодо вимог позивача про стягнення аліментів на утримання дітей, суд виходить з наступного.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 , з 12 вересня 2019 року призначено на посаду водія-заправника автомобільного відділення підвозу пального та мастильних матеріалів взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_4 , що підтверджено витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 12 вересня 2019 року №194, що дозволяє суду зробити висновок, що позивач на даний час вдома не проживає. Належних і допустимих доказів підтвердження того, що діти перебувають на утриманні позивача, таким суду не надано. Твердження відповідача про те, що діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні не спростовано.
Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи наведене, суд вважає вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дітей недостатньо обґрунтованим і недоведеним документальними доказами, що не дає підстав для стягнення аліментів з відповідача.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням ч. 1 ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81,141, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112 СК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 (мешканця АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (мешканки АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 07 червня 2016 року між ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Великоберезнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, за актовим записом №12 розірвати.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений ним судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча: Лютянська М.С.