Провадження № 2-з/522/671/20
У Х В А Л А

19 листопада 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши клопотання представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

До Приморського районного суду м. Одеси 11.11.2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

У порядку авторозподілу даний позов був розподілений на суддю Чернявську Л.М..

До суду 13.11.2020 року надійшла заява позивача, згідно якої просив забезпечити позов.

У зв`язку з тим, що головуюча суддя по справі - Чернявська Л.М. перебуває на лікарняному з 12.11.2020 року; надходженням заяви представника позивача про повторний авторозподіл заяви, із метою дотримання строків, прав та інтересів сторін по справі, за розпорядження в.о. керівника апарату суду від 16.11.2020 року №392/20 було здійснено повторний авторозподіл заяви про забезпечення позову.

У порядку авторозподілу дана заява надійшла до провадження с. Домусчі Л.В. та разом зі справою для вирішення питання про забезпечення позову була передана судді 17.11.2020 року.

Дана заява про забезпечення позову була уточнена представником заявника 18.11.2020 року. В забезпечення позову просили накласти арешт на нерухоме майно, належне ОСОБА_2 , а саме на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером: :02:008:1146, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач посилалася на те, що оскільки сума заборгованості 45 000,00 доларів США, є співмірною з поточною ринковою вартістю майна боржника, а також має місце недобросовісна поведінка відповідача та його спроби здійснити відчуження майна, з метою запобігання ускладнення чи можливого невиконання рішення суду про задоволення позову, вважає, що забезпечення позову є доцільним.

Згідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, подане клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Згідно з п.п.1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконаннячи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала. щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд вбачає, що предметом позову є вимоги про стягнення з відповідачів суми боргу за договором позики від 18.02.2020 р. у розмірі 45 000,00 дол. США. (гривневий еквівалент 1 264 527,00 грн.).

При цьому, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Забезпечення позову повинно застосовуватися із врахуванням принципу рівноправності сторін у спорі і не повинно призводити до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, так як справа по суті ще не вирішена та факт порушення законних прав позивача не встановлений.

Позивач у якості забезпечення позову просив накласти арешт на майно відповідача:

- на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером: :02:008:1146, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, представником заявника було надано до суду докази, щодо визначення вартості нерухомого майна, на яке заявник просить накласти арешт, а саме:

1) Звіт (стисла форма) про оцінку майна №201028-1 (пароль пошуку звіту про оцінку НОФЮЕЯ768259) від 28.10.2020 р., житлового будинку, загальною площею 117,4 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з якого вбачається, що ринкова оціночна вартість житлового будинку становить 80 000,00 доларів США., а вартість 1/2 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , становить 40 000,00 доларів США.

2) Звіт (стисла форма) про експертну грошову оцінку земельної ділянки № 201028-1 (пароль пошуку звіту про оцінку ХЖФЧНХ100462) від 28.10.2020 р., земельної ділянки загальною площею 0,028 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:008:1146, з якого вбачається, що ринкова оціночна вартість земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , становить 10 000,00 доларів США. (гривневий еквівалент на дату оцінки 283 655,00 грн.), а вартість 1/2 частки земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , становить 5 000,00 доларів США.

Таким чином, вартість 1/2 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , - 40 000,00 доларів США та вартість 1/2 частки земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , - 5 000,00 доларів США є співмірним та адекватним заявленим ОСОБА_1 вимогам про стягнення боргу у розмірі 45 000,00 доларів США.

З огляду на викладене, зважаючи на предмет та підстави позову, а також надані до клопотання докази, суд приходить до висновку про його задоволення та вважає за можливе накласти арешт на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_2 та на 1/2 частку земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:008:1146.

При цьому суд вважає, що таке забезпечення позову не порушує принципів змагальності та процесуальної рівності сторін. Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Із урахуванням ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Суд не вбачає підстав вимагати від позивача зустрічного забезпечення, оскільки обставини, за яких суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення у відповідності до положень ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутні.

У зв`язку з ухваленням рішення за відсутності учасників справи, відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 151 - 153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову - задовольнити.

Забезпечити позов до розгляду справи по суті шляхом накладення арешту на наступні об`єкти нерухомого майна, належного ОСОБА_2 (Місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), а саме:

- на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- на 1/2 частку земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:008:1146.

Копію ухвали для виконання направити до Управління державної реєстрації юридичного Департаменту Одеської міської ради та сторонам по справі.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 19.11.2020 року.

Суддя: Л.В. Домусчі