РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2020 року Провадження №2/425/11/20

Справа №425/686/19

м. Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Москаленко В.В.,

за участю секретаря судового засідання Окрошко О.О.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: виконавчий комітет Рубіжанської міської ради Луганської області в особі Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області, Рубіжанський міський відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області про визнання батьківства,

встановив:

25.02.2019 позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання батьківства.

В обґрунтування позову позивач вказав, що з відповідачкою вони познайомились в липні 2015 року в місті Рубіжне та почали зустрічатись. З початку 2016 року, без реєстрації шлюбу, вони почали проживати однією сім,єю в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить йому.

У вересні 2016 року вони з відповідачкою припинили спільне проживання і вона пішла проживати за іншою адресою, а через декілька днів повідомила, що вона вагітна він нього.

ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачка народила дочку, ОСОБА_3 , про що було внесено відомості до акту про народження, де батько дитини був зазначений відповідно до ст.135 СК України, за вказівкою матері дитини.

Невеликий проміжок часу після народження дитини відповідач давала йому можливість зустрічатися з дочкою, він їм допомагав коштами та продуктами, а також набував деякі речі для дочки. Але з листопада 2018 року відповідачка відмовляє йому у зустрічах з дочкою, пояснюючи це тим, що він ніякого відношення до дочки не має, оскільки в актовому записі про її народження відсутні відомості про нього як батька. На його пропозицію встановити його батьківства шляхом надання спільної заяви до органів реєстрації актів цивільного стану, відповідачка відмовилась.

Просить визнати його батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 21.03.2019 прийнято до розгляду цю позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

05.04.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідачка позов не визнала, оскільки відповідно до ч.2 ст.129 СК України, до вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Як зазначає позивач у позові, про народження у неї дочки він дізнався 01.06.2017, тому в червні 2018 року сплив строк позовної давності на його звернення з позовом про встановлення батьківства. Крім того, з відповідачем вона спільно ніколи не мешкала і її дитина, ОСОБА_3 , була зачата від іншого чоловіка. Просить відмовити позивачу в задоволенні позову (а.с.33-35).

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 28.10.2019 провадження у справі зупинено до проведення судово- біологічної ( молекулярно-генетичної експертизи) експертизи, проведення якої було доручено Дніпропетровському обласному бюро судово- медичної експертизи та безпосередньо експерту, атестованому відповідно до Закону України «Про судову експертизу» та включеному до державного Реєстру атестованих судових експертів.Відбір зразків для проведення експертизи доручено Комунальному закладу охорони здоров,я «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи».

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 14.01.2020 поновлено провадження у даній справі та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 10.02.2020 виправлено описку в ухвалі суду від 14.01.2020.

У судове засідання позивач та його представник не з,явились. Представник позивача надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі та без участі позивача, заперечень проти ухвалення заочного рішення суду не надав ( а.с.107).

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи в її відсутність не надала.

Третя особа- представник служби у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області в судове засідання не з,явилась, надала суду письмові пояснення щодо позову, в яких заперечує проти задоволення позовних вимог без висновку експертизи на батьківство та без з,ясування всіх обставин по справі. Просить справу розглянути у відсутність представника Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області (а.с.- 28,29,30) .

Третя особа- представник Рубіжанського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській областів судове засідання не з,явилась, надала суду заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог ( а.с.- 24,106).

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно ч.4 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутність заяви про розгляд справи без її участі, неповідомлення про причини неявки до суду, відсутність заперечень позивача та його представника проти ухвалення заочного рішення у справі, суд дійшов висновку розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 280, 281 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи дійшов наступного.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №1, виданого 27.03.2019 Рубіжанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Рубіжне Луганської області народилась ОСОБА_3 (а.с.26-27). Як вбачається з вказаного актового запису, батьками дитини є: мати - ОСОБА_2 , батько - ОСОБА_4 , відомості про батька внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України ( за вказівкою матері). Зі змісту витягу вбачається, що ім,я та по батькові особи, яка зазначена батьком дитини, співпадають з іменем та по батькові позивача, що на думку суду також підтверджує доводи позивача.

Відповідно до змісту ч. 1, 2 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини ( ст.128 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

З наведеного вбачається, що Сімейний кодекс України не визначає будь-яких особливостей щодо предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України).

Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

За клопотанням позивача, ухвалою суду, було призначено біологічну (молекулярно-генетичну)експертизу, на розгляд якої були поставлено питання про те, чи являється ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; яка вірогідність батьківства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до пунктів 1,2 частини 1 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо та сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумнів щодо їх правильності.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судову експертизу», пунктів 1.2, 2.5 Правил проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичних експертиз, затверджених наказом міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6, з метою встановлення можливості чи неможливості походження дитини від певного чоловіка проводиться судово-медична експертиза спірного батьківства.

З інформаційних листів Комунального закладу охорони здоров,я Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 11.11.2019 та 05.12.2019 вбачається, що згідно правил проведення молекулярно- генетичних експертиз та методичних рекомендацій, експертизи спірного батьківства проводяться з обов,язковим дослідженням ДНК матері, дитини, припустимого батька. Сторонам було повідомлено про необхідність з,явитись у відділення судово-медичної імунології Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи 28.11.2019 та повторно 19.12.2019, у зв,язку з неявкою ОСОБА_3 з дитиною ( а.с.83,87).

Листом Комунального закладу охорони здоров,я Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 09.01.2020, ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 28.10.2019 про призначення судово-генетичної експертизи щодо встановлення батьківства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у відношенні дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженою громадянкою ОСОБА_2 повернуто без виконання у зв,язку з неявкою 28.11.2019 та 19.12.2019 ОСОБА_3 з дитиною ( а.с.94).

Відповідно до ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Таким чином, зважаючи на те, що судово-генетична експертиза у даній справі не проведена з підстав неявки відповідача з дитиною на відбір зразків,суд вважає можливим задовольнити позов.

При цьому суд звертає увагу на те, що відповідач, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не з`явилась, не надала будь-яких доказів на спростування зазначених позивачем обставин справи.

Щодо застосування позовної давності, заявленої відповідачем у відзиві на позов, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу.

У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, позовна давність застосовується судом відповідно до Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

У частині другій цієї статті закріплено, що до вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

На підставі викладених норм сімейного права можна зробити наступні висновки.

Законодавець у частині першій статті 20 СК України закріпив вичерпний перелік статей цього Кодексу і відповідно вимог, що випливають із сімейних відносин, до яких застосовується позовна давність. До цього переліку належить у відповідності до частини другої статті 129 СК України вимога про визнання батьківства особою, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком. Тому положення частини другої статті 129 СК України, яке є спеціальним, не може бути поширене на положення про визнання батьківства, передбачені у статті 128 СК України.

Крім того, законодавець у частині другій статті 20 СК України передбачив субсидіарне застосування положень ЦК України, які стосуються позовної давності, до сімейних відносин у випадках, передбачених частиною першої статті 20 СК України.

Отже, суд дійшов висновку про відмову в застосуванні позовної давності на звернення позивача з позовом про встановлення батьківства.

Суд, вважає, що визнання батьком дитини провадиться у її найвищих інтересах, для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, можливості проживати та зростати в сім`ї, а тому дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст., 3, 4, 12, 141, 265-268, 280, 281 ЦПК України, суд,

ухвалив :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: виконавчий комітет Рубіжанської міської ради Луганської області в особі Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області, Рубіжанський міський відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області про визнання батьківства - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Рубіжне Луганської області, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Повний текст рішення складено 20.02.2020 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області, або безпосередньо до Луганського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його

проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , надати реєстраційний номер облікової картки платника податків вказаної фізичної особи не має можливості, оскільки фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати; паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 від 31.01.2013, виданий Рубіжанським МВ УМСВ України в Луганській обл., адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя: В.В. Москаленко