Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2906/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючий-суддя Надопта А.А.,

секретар судового засідання Онисько С.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Підвиноградівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовною заявою до Підвиноградівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

В порядку ч.3 ст.49 ЦПК України, до початку розгляду справи по суті, позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про зміну підстав заявленого позову.

Вказаний змінений позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 .

На момент відкриття спадщини з ОСОБА_2 , постійно проживав позивач її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що також підтверджується відміткою в його паспорті громадянина України.

У зв`язку з розбіжністю у написанні даних матері позивача - ОСОБА_3 » і « ОСОБА_4 », позивач звернувся до Виноградівського районного суду з заявою про встановлення факту, що має значення , і згідно рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області (справа №299/505/20) від 20.03.2020 року встановлено «Встановити той факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , колишня мешканка АДРЕСА_1 , вказана у свідоцтві про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 19.05.1959 року, в графі «Мати» як « ОСОБА_5 », дійсно являлась рідною матірю заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця і мешканця село Підвиноградів Виноградівського району Закарпатської області».

Після смерті матері позивача, залишилося спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишила заповіт, складений і посвідчений секретарем виконавчого комітету Підвиноградівської сільської ради від 21.03.2009 року за реєстраційним номером №34, згідно даного заповіту заповідач ОСОБА_2 зробила заповітне розпорядження на користь позивача ОСОБА_1 . Даний заповіт від 21.03.2009 року до моменту смерті ОСОБА_2 - 03 вересня 2014 року не був ні змінений і ні скасований.

Згідно листа Виноградівської державної нотаріальної контори (Лист за №151/01-16 від 21.07.2020 року) позивача повідомлено що не може бути видано свідоцтво про право власності на майно, із-за відсутності правовстановлюючих документів на будинок і рекомендовано звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Відповідач-представник Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району, у підготовче судове засідання не з`явився, однак представник сільської ради подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що не заперечує проти задоволення заявленого позову.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в підготовчому судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши заяви сторін, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 . На момент відкриття спадщини з ОСОБА_2 , постійно проживав позивач її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що також підтверджується відміткою в його паспорті громадянина України.

У зв`язку з розбіжністю у написанні даних матері позивача - ОСОБА_3 » і « ОСОБА_4 », позивач звернувся до Виноградівського районного суду з заявою про встановлення факту, що має значення , і згідно рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області (справа №299/505/20) від 20.03.2020 року встановлено «Встановити той факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , колишня мешканка АДРЕСА_1 , вказана у свідоцтві про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 19.05.1959 року, в графі «Мати» як « ОСОБА_5 », дійсно являлась рідною матірю заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця і мешканця село Підвиноградів Виноградівського району Закарпатської області».

Після смерті матері позивача, залишилося спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишила заповіт, складений і посвідчений секретарем виконавчого комітету Підвиноградівської сільської ради від 21.03.2009 року за реєстраційним номером №34, згідно даного заповіту заповідач ОСОБА_2 зробила заповітне розпорядження на користь позивача ОСОБА_1 . Даний заповіт від 21.03.2009 року до моменту смерті ОСОБА_2 - 03 вересня 2014 року не був ні змінений і ні скасований.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1233 ЦК України (Поняття заповіту), визначено «1. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті».

Стаття 1235 (Право заповідача на призначення спадкоємців цього ж кодексу «1. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин».

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно листа Виноградівської державної нотаріальної контори (Лист за №151/01-16 від 21.07.2020 року) позивача повідомлено що не може бути видано свідоцтво про право власності на майно, із-за відсутності правовстановлюючих документів на будинок і рекомендовано звернутися до суду.

Згідно з довідкою №200 від 25.02.2020 року, виданою КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 , із загальною площею житлового будинку - 183,6 кв.м., в тому числі житловою 55,9 кв.м., будівництвом завершений та вартість станом на лютий 2020 року становить 322299 (триста двадцять дві тисячі двісті дев`яносто девять) грн. Житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_2 .

Відповідно до Технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 10.02.2020 року «Характеристика будівель і споруд…Літера - А.,Найменування -Жилий Будинок, Рік побудови -1991».

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частиною першою та частиною другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли до набрання ними чинності.

Згідно Витягу з рішення №80 від 13.11.85 р. «про перебудову, будівництво одноповерхового індивідуального житлового будинку… АДРЕСА_2 », «Разрешений на производство строительних работ», Рішення за №34 від 14 червня 1984 року моя мама ОСОБА_2 мала право розпочати будівництво житлового будинку в АДРЕСА_2 (теперішня назва і нумерація АДРЕСА_1 ).

Так, Інструкцію про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР було встановлено, що у випадку відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, бюро технічної інвентаризації при наявності по господарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідні для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п.10,20).

Згідно до правової позиції, викладеної у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 27.09.2012 року № 10-1387/0/4-12 "Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування", вбачається, що у відповідності до ст. 2 ЗУ від "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"1липня2004 року N1952-IV,державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на майно.

Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Крім того, у відповідності до п.5 ч.1 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

Відповідно до п. 26 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком, а згідно п.п.10 п.27 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач ОСОБА_1 , надав суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги про визнання за ним права власності на спадкове майно, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом має законне право на визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Змінені позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканцем АДРЕСА_1 (ІПН - НОМЕР_2 ), право власності в цілому на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 , із загальною площею житлового будинку 183,6 кв.м., в тому числі житловою 55,9 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

ГоловуючийА. А. Надопта