Ухвала

19 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 2-659/12 (439/659/12)

провадження № 61-37404ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Львівської області від 23 квітня 2018 року у справі

за позовом Спільного товариства з обмеженою відповідальністю

«СТЛ Екструзія» до ОСОБА_2 , Товариства

з обмеженою відповідальністю «Добропласт», третя особа - Відділ державної виконавчої служби Бродівського районного управління юстиції, про звернення стягнення на предмет іпотеки (шляхом передачі права власності на предмет іпотеки),

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (далі - Закон України № 460-IX).

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Львівської області від 23 квітня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання цієї ухвали. Запропоновано скаржнику зазначити, яким чином оскаржуваним рішенням апеляційного суду порушено його право, враховуючи, що скаржник подав докази його права власності на нежитлове приміщення (лазня) площею 713,6 кв. м на АДРЕСА_1 , яке не є предметом позовних вимог у цій справі. Крім того, скаржнику запропоновано надати докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції, а також докази сплати судового збору.

Ухвалу суду касаційної інстанції від 17 жовтня 2018 року направлено

на адресу, зазначену в касаційній скарзі, та отримано ОСОБА_1 07 грудня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 584, яке долучено до матеріалів касаційного провадження.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України (тут і далі - в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України № 460-IX), у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Частиною третьою статті 185 ЦПК України передбачено, що у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Оскільки у відведений судом строк, станом на 19 лютого 2020 року, вимоги ухвали суду касаційної інстанції від 17 жовтня 2018 року не виконані, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає визнанню неподаною та поверненню заявникові.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Львівської області від 23 квітня 2018 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська