Справа № 566/45/20
№ провадження 2/566/238/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року смт. Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Хомицької А.А.,

при секретарі Ковальчук О.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лейковського А.М.,

представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Музики-Дубравського В.А.,

розглянувши в судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про захист честі, гідності, спростування інформації та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Млинівського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про захист честі, гідності, спростування інформації та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 17 годині по телефону від мешканців с. Пугачівка та знайомих їй стало відомо про те, що відповідач по справі в мережі Інтернет, на своїй особистій сторінці на ім`я « ОСОБА_4 » в соціальній мережі «Фейсбук» та на сторінці « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в соціальній мережі «Фейсбук» (http:/facebook.com) здійснила публікацію з фотознімками з інформацією, яка ображає її честь та гідність, а також завдає шкоди діловій репутації. Увійшовши на сторінку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в соціальній мережі «Фейсбук» (http:/facebook.com) позивач побачила публікацію, яка була оприлюднена ІНФОРМАЦІЯ_2 о 16 годині 05 хвилин наступного змісту: «Вчителька географії в с.Пугачівка! Бреше всім покидає дітей і їздить з ОСОБА_3 шляється, алкашка! Ця людина яка іде до машини ОСОБА_1 , гуляє з чужими чоловіками, бреше що «свята», набр.». Крім того, відповідачем до вказаної публікації було додано чотири фотознімки, на яких зображено її біля автомобіля ОСОБА_3 . Хоча ні вона, ні ОСОБА_3 , дозволу на проведення фотозйомки нікому не надавали. Інформація, викладена у публікації відповідача є неправдивою та такою, що направлена виключно на приниження її честі, гідності, паплюження ділової репутації, а також дискредитації як професіонала в своїй сфері діяльності та як матері.

Просила суд зобов`язати ОСОБА_4 спростувати недостовірну інформацію, опубліковану ІНФОРМАЦІЯ_2 на особистій сторінці відповідача по справі на ім`я « ОСОБА_4 » в соціальній мережі «Фейсбук» та на сторінці « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в соціальній мережі «Фейсбук» (http:/facebook.com), шляхом публікації про прийняте рішення суду з викладенням у такому повідомленні резолютивної частини рішення суду у строк не пізніше чотирнадцяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили; зобов`язати ОСОБА_4 видалити з технічних носіїв її фотознімки, які ІНФОРМАЦІЯ_2 опубліковано відповідачем на особистій сторінці на ім`я « ОСОБА_4 » в соціальній мережі «Фейсбук» та сторінці « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в соціальній мережі «Фейсбук» (http:/facebook.com); стягнути з ОСОБА_4 на її користь заподіяну моральну шкоду в розмірі 20000 гривень; стягнути з ОСОБА_4 на її користь судові витрати, які складаються з сплаченого судового збору в розмірі 1680 гривень 60 копійок та витрат на правничу допомогу в розмірі 3500 гривень.

Відповідно до інформації від 23.01.2020 р. № 19, наданої суду 28.01.2020 р. Пугачівським старостинським округом Млинівської селищної ради (а.с. 26), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на території Пугачівського старостинського округу Млинівської селищної ради не зареєстрована та не проживає, будь-яка інформація по даній громадянці відсутня.

29 січня 2020 року ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області (а.с. 27) позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про захист честі, гідності, спростування інформації та відшкодування моральної шкоди, - залишено без руху.

30 січня 2020 року представник позивача адвокат Лейковський А.М. подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви із виправленою позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про захист честі, гідності, спростування інформації та відшкодування моральної шкоди, підписані представником позивача адвокатом Лейковським А.М. (а.с. 32-35).

13 лютого 2020 року ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області (а.с. 36) позовну заяву ОСОБА_1 повторно залишено без руху. Позивачу необхідно було подати суду власноруч підписану виправлену позовну заяву або подати документи, які підтверджують повноваження представника - адвоката Лейковського А.М. на підписання позовної та інших заяв від імені позивача.

21 лютого 2020 року позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви із виправленою та підписаною нею позовною заявою (а.с. 40-44) до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про захист честі, гідності, спростування інформації та відшкодування моральної шкоди. У позові просила зобов`язати ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію, опубліковану ІНФОРМАЦІЯ_2 на особистій сторінці відповідача по справі на ім`я « ОСОБА_4 » в соціальній мережі «Фейсбук» та на сторінці « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в соціальній мережі «Фейсбук» (http:/facebook.com), шляхом публікації про прийняте рішення суду з викладенням у такому повідомленні резолютивної частини рішення суду у строк не пізніше чотирнадцяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили; зобов`язати ОСОБА_2 видалити з технічних носіїв її фотознімки, які ІНФОРМАЦІЯ_2 опубліковано відповідачем на особистій сторінці на ім`я « ОСОБА_4 » в соціальній мережі «Фейсбук» та сторінці « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в соціальній мережі «Фейсбук» (http:/facebook.com); стягнути з ОСОБА_2 на її користь заподіяну моральну шкоду в розмірі 20000 гривень; стягнути з ОСОБА_2 на її користь судові витрати, які складаються з сплаченого судового збору в розмірі 1680 гривень 60 копійок та витрат на правничу допомогу в розмірі 3500 гривень.

05 березня 2020 року ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області (а.с. 50) позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про захист честі, гідності, спростування інформації та відшкодування моральної шкоди, прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, та справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.

03 квітня 2020 року відповідач ОСОБА_2 подала суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про захист честі, гідності, спростування інформації та відшкодування моральної шкоди (а.с. 62-73), у якому зазначила, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачкою не було надано жодного доказу, який свідчив би, що відповідна інформація була поширена саме нею, що така інформація була розміщена на її особистій сторінці в соціальній мережі «Фейсбук», позивачкою не долучено жодного доказу, який свідчив би, що ОСОБА_2 здійснювалась фотозйомка позивачки. Відповідач повідомила, що є учасником групи « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в соціальній мережі «Фейсбук» з 17.01.2020 р., а тому станом на 02.01.2020 р. у неї була відсутня технічна можливість здійснити відповідну публікацію. Окрім того, виходячи із стилістичного оформлення відповідний допис на її погляд є оціночним судженням та не може бути визнаний недостовірною інформацією. Вважає, що позивачкою в поданій до суду заяві не наведено жодних обставин, які свідчили б про те, що внаслідок поширення відповідної інформації відбулися певні негативні наслідки, та що вона відповідним чином вплинула на її ділову репутацію. Також зазначила, що позивачем не доплачено судовий збір, та з доданих до позовної заяви документів неможливо чітко встановити обсяг наданої правової допомоги, час затрачений на її надання, а також вартість робіт, неможливо стверджувати, що сторони погодили надання оплатної правничої допомоги. Просила суд залишити позовну заяву без розгляду, а у випадку усунення позивачкою недоліків позовної заяви - відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі; стягнути з ОСОБА_1 на її користь понесені нею судові витрати, пов`язані із розглядом справи.

22 квітня 2020 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лейковського А.М. надійшла до суду заява про зменшення позовних вимог (а.с. 74), в якій просить виключити з прохальної частини позовної заяви вимогу про: «Зобов`язати ОСОБА_2 видалити з технічних носіїв її фотознімки, які ІНФОРМАЦІЯ_2 опубліковано відповідачем на особистій сторінці на ім`я « ОСОБА_4 » в соціальній мережі «Фейсбук» та сторінці « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в соціальній мережі «Фейсбук»; інші позовні вимоги позивача підтримуються в повному обсязі.

Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 22 квітня 2020 року (а.с. 80) позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Позивачу необхідно було доплатити 1261 грн. 20 коп. судового збору.

24 квітня 2020 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Лейковський А.М. подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви та квитанцію № 1 від 24.04.2020 р. про сплату судового збору в розмірі 1261 грн. 20 коп. (а.с. 81-82).

Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 24 квітня 2020 року (а.с. 83) продовжено розгляд даної справи, призначено підготовче судове засідання.

18 травня 2020 року ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області (а.с. 91) закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, задоволено заяви позивача про виклик свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокатЛейковський А.М.підтримав позов, просив його задовольнити повністю з підстав, викладених у позові та долученій до матеріалів справи письмовій промові в судових дебатах (а.с. 129-130).

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні 14.09.2020 р. підтримала позов, просила його задовольнити повністю з підстав, викладених у позові, суду пояснила, що поширена інформація підірвала її репутацію як вчителя, їй образливо, що вона виховує трьох дітей, робить все для них, зараз перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 річного віку та боїться вийти на роботу, вважає, що треба покарати за таку публікацію, бо ніхто не мав права втручатись в її особисте життя, для неї низько було виправдовуватись, тому спростування на цю публікацію не робила. Відповідачку вона вчила, вважає, що мама ОСОБА_2 - ОСОБА_17 вплинула на дочку, мама приревнувала, а також між позивачкою та мамою відповідачки уже виникали конфлікти, що ОСОБА_1 змушена була звертатися в поліцію.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, представництво своїх інтересів у суді доручила адвокату Музиці-Дубравському В.А.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Музика-Дубравський В.А.в судовому засіданні позов не визнав з підстав, зазначених у відзиві, просив у задоволенні позову відмовити повністю за безпідставністю позовних вимог.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву від 22.04.2020 р. про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує повністю, просить їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі (а.с. 75).

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно доданих позивачем до позовної заяви роздрукованих скриншотів (знімків екрана) відображено такі написи (а.с. 10-12):

«Вчителька географії в с. ПУГАЧІВКА! Бреше всім покидає дітей і їздить з ОСОБА_3 шляється, алкашка!

ОСОБА_4 : ІНФОРМАЦІЯ_1:

Ця людина яка іде до машини ОСОБА_1 , гуляє з чужими чоловіками, бреше що «свята», набр...».

Також відображено 4 фото, на яких зображено природу та автомобіль. Встановити, що на цих фото зображені саме позивач ОСОБА_1 та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , в судовому засіданні не вдалося, учасники справи не підтвердили цих обставин.

Під цими фото відображено лише 4 коментарі:

« ОСОБА_18 : Що це? ОСОБА_19 : Вигнати таку вчительку. Чого вона дітей вчить. ОСОБА_20 : три задумливих смайли. ОСОБА_21 : media3.giphy.com».

Зазначені скриншоти (знімки екрана) були оглянуті в судовому засіданні у мобільному телефоні представника позивача адвоката Лейковського А.М. - «XIAOMI REDMI-3 FAAAANUZM-1.56482.1.63385.1_V013», а також у мобільному телефоні свідка ОСОБА_13 - «XIAOMI REDMI-5PLUS 953_GEN_PACK-1/174284.1.194887.2».

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Лейковський А.М. стверджують, що зазначені скриншоти зроблені з сторінки з ім`ям « ОСОБА_4 » в соціальній мережі «Фейсбук» та із сторінки групи « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в соціальній мережі «Фейсбук», а сама інформація поширена саме відповідачем ОСОБА_2 .

При цьому, станом на 4 січня 2020 р. оспорювана інформація уже була видалена.

Факт такої публікації та її видалення позивач підтверджує також скриншотом її переписки з модератором групи «ІНФОРМАЦІЯ_1» в соціальній мережі «Фейсбук» ОСОБА_18 (а.с. 88).

Відповідно до характеристики, виданої Пугачівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Млинівської селищної ради Рівненської області № 3 від 14.01.2020 року (а.с. 7), ОСОБА_1 працює вчителем географії Пугачівської ЗОШ І-ІІІ ступенів з вересня 2006 року. За період перебування на посаді ОСОБА_1 зарекомендувала себе позитивно, як гарний фахівець, а також творча і креативна людина. Серед особистих якостей окремо відзначено постійне прагнення до розвитку та самовдосконалення. За характером спокійна та врівноважена, ОСОБА_1 вписується в колектив, здійснює індивідуальний підхід до учнів. Впродовж усього періоду роботи жодної скарги від батьків на неї не надходило. В колективі користується повагою та авторитетом. Не порушувала режим роботи закладу. Самокритична, визнає власні прорахунки. Бере активну участь у громадському житті школи. Користується авторитетом серед колег по роботі, скромна в побуті, сім`ї. З 09 січня 2019 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Згідно характеристики, виданої Пугачівським старостинським округом Млинівської селищної ради від 13.01.2020 року № 21 (а.с. 8) склад сім`ї ОСОБА_1 слідуючий: чоловік ОСОБА_24 , 1981 р.н., син ОСОБА_25 , 2007 р.н., син ОСОБА_26 , 2012 р.н., дочка ОСОБА_25 , 2018 р.н. Громадянка ОСОБА_1 народилася та проживає в с. Пугачівка Млинівського району Рівненської області. За час проживання ОСОБА_1 зарекомендувала себе з позитивної сторони, а саме: спокійна, порядна, хороша господиня та матір, впевнена в собі жінка, перебуває в добрих стосунках з сусідами, приймає активну участь в громадському житті села. На даний час перебуває в декретній відпустці. ОСОБА_1 громадського порядку на території Пугачівського старостинського округу не порушувала, виконкомом Млинівської селищної ради до адміністративної відповідальності не притягалася. ОСОБА_1 з дітьми зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , але з жовтня 2018 року проживає з дітьми без реєстрації в житловому будинку, який належить батькам за адресою АДРЕСА_2 .

Із довідки служби у справах дітей Млинівської районної державної адміністрації від 10.01.2020року № 01.23/18 (а.с. 9) вбачається, що ОСОБА_1 не позбавлена батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей: ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Малолітні діти не перебувають на обліку служби у справах дітей Млинівської райдержадміністрації як діти, що опинилися в складних життєвих обставинах.

Відповідно до відповіді на запит адвоката КНП «Млинівська центральна районна лікарня» Млинівської районної ради Рівненської області від 21.01.2020 р. № 62 (а.с. 47) ОСОБА_1 на «Д» обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Як вбачається з інформації, розміщеній на сайті Судової влади України (а.с. 13) Млинівським районним судом Рівненської області розглядалися справи: № 566/1916/13-ц, сторони - позивач: ОСОБА_3 , відповідач: ОСОБА_17 , предмет позову - про розірвання шлюбу, дата 24.12.2013 р., розглянуто, рішення набрало законної сили 08.01.2014 р.; № 566/1680/14-п, правопорушник ОСОБА_17 , виражалася нецензурними словами в громадському місці; №566/576/19, позивач ОСОБА_3 , відповідач ОСОБА_17 , предмет позову - про розірвання шлюбу та стягнення грошової компенсації при проведенні поліпшення житлових умов.

У свою чергу, відповідач ОСОБА_2 на підтвердження того, що вона є учасником групи « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в соціальній мережі «Фейсбук» лише з 17.01.2020 р. надала скриншот (а.с. 67), де зазначено: « ОСОБА_4 - учасник групи ІНФОРМАЦІЯ_1 з 17 січня 2020 р.».

При цьому представник відповідача підтвердив у судовому засіданні, що ім`я « ОСОБА_4 » у мережі Фейсбук дійсно належить ОСОБА_2 . Однак хто міг поширити під її ім`ям оспорювану інформацію, йому не відомо.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 повідомила, що 03.01.2020 р. гортала стрічку в інтернет-мережі «Фейсбук» та побачила, що зі сторінки « ОСОБА_4 » була поширена інформація в групі «ІНФОРМАЦІЯ_1» про ОСОБА_1 , вона зробила скриншоти цієї інформації, які були досліджені з її мобільного телефону. Вона особисто не кометувала цю інформацію в інтернет-мережі, вважає, що поширювати таке низько. 04.01.2020 р. уже була видалена зазначена інформація.

Свідок ОСОБА_12 , яка перебуває в дружніх відносинах із позивачкою (вони є однокласницями), допитана в судовому засіданні, пояснила, що 03.01.2020 р. в інтернет-мережі «Фейсбук» побачила пост « ОСОБА_4 » в групі «ІНФОРМАЦІЯ_1» про ОСОБА_1 , відповідачку ніколи не бачила, позивачка має 3х дітей, їздить закордон, ідентифікувати хто на фото неможливо.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 повідомила, що особисто не знайома з відповідачкою, вважає, що її колежанку - позивачку облили брудом в мережі «Фейсбук», поширена інформація не відповідає дійсності.

Свідок ОСОБА_28 , допитана в судовому засіданні, пояснила, що поширені слова про ОСОБА_1 її дуже обурили, ОСОБА_1 не шляється, їздить закордон, щоб заробити кошти для дітей.

Від допиту свідка ОСОБА_14 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лейковський А.М. відмовився в судовому засіданні, тому допит цього свідка в суді не проводився.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів (ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Конституцією України, а саме ч. 4 ст. 32, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Беручи до уваги зазначені конституційні положення, суд під час вирішення справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинен забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з другого боку (п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»).

Згідно ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до положень ст.ст. 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Ураховуючи п.п. 12, 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

Представник позивача адвокат Лейковський А.М. у підготовчому судовому засіданніповідомив, що залучати інших співвідповідачів для участі в справі, а саме, адміністратора та модератора сайту немає потреби та не буде.

Згідно ст. 302 ЦК України фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію. Збирання, зберігання, використання і поширення інформації про особисте життя фізичної особи без її згоди не допускаються, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності. Фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел (інформація органів державної влади, органів місцевого самоврядування, звіти, стенограми тощо), не зобов`язана перевіряти її достовірність та не несе відповідальності в разі її спростування. Фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел, зобов`язана робити посилання на таке джерело.

Позивач ОСОБА_1 просить суд зобов`язати ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію, опубліковану ІНФОРМАЦІЯ_2 на особистій сторінці відповідача по справі на ім`я « ОСОБА_4 » в соціальній мережі «Фейсбук» та на сторінці « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в соціальній мережі «Фейсбук» (http:/facebook.com), шляхом публікації про прийняте рішення суду з викладенням у такому повідомленні резолютивної частини рішення суду у строк не пізніше чотирнадцяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили; стягнути з ОСОБА_2 на її користь заподіяну моральну шкоду в розмірі 20000 гривень.

Разом з тим, слід зазначити, що «Фейсбук» є соціальною, загальнодоступною мережею, де будь-хто, без ідентифікації особи може створити будь - яку кількість сторінок, під будь-яким (в тому числі вигаданим) іменем, публікувати тексти, коментарі, копіювати і зберігати на власних пристроях фото осіб з інших сторінок.

Оскільки інтернет-мережа «Фейсбук» при реєстрації сторінки не вимагає ідентифікацію особи згідно особистих документів (паспорта, свідоцтва про народження), то ідентифікувати особу, яка публікує, поширює певну інформацію неможливо за винятком сторінок, які створені та інформацію про які поширюють офіційно державні органи, офіційні особи.

Оспорювана позивачем інформація на час подачі позову та розгляду справи в суді була відсутня в інтернет-мережі «Фейсбук».

Позивачкою не підтверджено беззаперечними доказами, що автором публікації є саме відповідач - ОСОБА_2 . Долучені скриншоти оспорюваної інформації не є доказом розміщення публікації в інтернет-мережі саме відповідачем. Показання свідків підтверджують факт існування з 02 по ІНФОРМАЦІЯ_2 в інтернет-мережі «Фейсбук» такої інформації, однак не підтверджують беззаперечно авторство публікацій саме ОСОБА_2 .

Отже, позивачем не надано суду належних, допустимих і достатніх доказів, що вказана в позові інформація була розміщена, розповсюджена саме відповідачем.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи положення ст.ст. 264, 265 ЦПК України, судом не встановлено, що саме відповідачем ОСОБА_2 були порушені права, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Суд бере до уваги доводи представника відповідача, та приходить до висновку, що у вказаній публікації в соціальній мережі «Фейсбук» були використані оціночні судження, що відповідно до статті 30 Закону України «Про інформацію» не підлягають спростуванню.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними, а тому також не підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, понесені відповідачем ОСОБА_2 судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме, витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3000 (три тисячі) гривень, що підтверджується копією договору про надання правничої допомоги від 30.03.2020 р., попереднім розрахунком суми судових витрат, довідкою про оплату правничої допомоги адвоката, квитанцією прибуткового касового ордера № 12 від 03.04.2020 р. (а.с. 68-71), підлягають стягненню з позивача.

При цьому на підставі ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що ці витрати пов`язані з розглядом справи; розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Ураховуючи вищевикладене, керуючись ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 32, 34, 68 Конституції України, ст.ст. 277, 297, 299, 302 ЦК України, Законом України «Про інформацію», ст.ст. 12, 13, 76 - 81, 89, 133, 141, 263 - 265, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про захист честі, гідності, спростування інформації та відшкодування моральної шкоди, - відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме, витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Млинівським РВ УМВС України в Рівненській області 11.08.2011 року, РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Лейковський Андрій Миколайович, свідоцтво № 1143, видане 26.12.2014 року Радою адвокатів Рівненської області, адреса місця знаходження: 35100, Рівненська область, смт. Млинів, вул. Пушкіна, буд. 1В, оф. 3.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце проживання: АДРЕСА_5 , паспорт номер НОМЕР_3 , орган, що видав: 5622, РНОКПП НОМЕР_4 .

Представник відповідача: адвокат Музика-Дубравський Василь Анатолійович, свідоцтво №1367, видане 28.03.2018 року Радою адвокатів Рівненської області, адреса місця знаходження: АДРЕСА_6 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_7 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 27.11.1995 р. Ковельським МРВ УМВС у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_6 .

Повний текст рішення складено 16.11.2020 року.

Суддя А.А. Хомицька