Справа № 559/2127/19
Номер провадження 2-з/559/1/2020
У Х В А Л А

19 лютого 2020 року м. Дубно Рівненської області

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дубенського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 50568 гривень.

13 лютого 2020 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на майно відповідача, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 , земельну ділянку, що знаходиться з тією ж адресою, та ПП «Анастасія ІІ», засновником якого є ОСОБА_2 . Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у власності ОСОБА_2 перебуває вказаний житловий будинок та земельна ділянка. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновником якого є ОСОБА_2 . З метою захисту прав та охоронюваних інтересів позивача, просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно та ПП «Анастасія ІІ» оскільки не вжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду, оскільки відповідач може відчужити належне майно.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову та матеріалами позовної заяви справи, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Аналогічний висновок міститься в правовому висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові №6-605цс16 від 25.05.2016 року.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що предметом спору стягнення грошових коштів, тому відчуження відповідачем належного майна, може істотно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення про задоволення позову.

З наявного в матеріалах справи копії довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності відповідача перебуває нерухоме майно житловий будинок АДРЕСА_1 , земельну ділянку, що знаходиться з тією ж адресою та відповідач є засновником ПП «Анастасія ІІ».

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; співмірність між заходом щодо забезпечення позову і предметом позову, в тому числі, спроможності заходів, яких позивача просить вжити у порядку забезпечення позову, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, а відтак й порушить права останнього на судовий захист, а тому суд приходить до висновку про забезпечення позову шляхом накладення арешту лише на нерухоме майно житловий будинок та земельну ділянку в межах ціни позову.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Відповідно ч. 6 ст.154 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ч.1 ст.157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.149, п.п.1, 2 ч.1 ст.150, ст.151, ч.10 ст.153, ст.154, ч. 1 ст.157, 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково..

Накласти арешт на нерухоме майно житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку (кадастровий номер :02:001:3458), яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належать на праві приватної власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 ) в межах ціни позову в розмірі 50568 гривень.

Копію ухвали суду направити учасникам справи.

Копію ухвали негайно направити до Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (мЛьвів) ( вул.Грушевського, 134 м.Дубно Рівненської області) - для виконання та сторонам - для відому.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р.В.Ралець