ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року

м. Черкаси

Справа № 711/3203/18-ц
Провадження № 22-ц/821/345/20
Категорія: 305010400

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Єльцова В.О., Нерушак Л.В.

за участю секретаря: Анкудінова О.І.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

третя особа: Житлово-будівельний кооператив №102 м. Черкаси

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 вересня 2019 року (ухваленого в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси під головуванням судді Демчика Р.В., повний текст судового рішення складено 25 вересня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача: Житлово-будівельний кооператив №102 м. Черкаси про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

23 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкасиіз позовом до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача: ЖБК №102 м. Черкаси про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 проживає та є власником квартири АДРЕСА_1

14 жовтня 2017 року та 26 жовтня 2017 року позивачка виявила, що відбулося залиття її квартири сусідами з верхнього поверху, а саме з квартири № 5 , після чого з метою добровільного врегулювання завданих їй незручностей та спричинених матеріальних збитків вона звернулася до ОСОБА_2 , який є власником квартири №5 , однак останній відмовився у добровільному порядку відшкодовувати шкоду, завдану залиттям квартири позивачки.

Після чого, позивачка звернулась до правління ЖБК №102, з метою зафіксувати факт залиття її квартири, внаслідок чого було складено відповідні акти від 14 жовтня 2017 року та 26 жовтня 2017 року.

Оскільки внаслідок залиття квартира позивачки потребує ремонту, а в добровільному подяку відповідач відмовляється відшкодовувати завдані збитки, ОСОБА_1 була вимушена за захистом своїх порушених прав звернутися до Придніпровського райсуду м. Черкаси із даним позовом.

Посилаючись на викладене та уточнившись з позовними вимогами, ОСОБА_1 остаточно просила суд постановити рішення, яким стягнути із ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття її квартири в розмірі 14439,60 грн. та судові витрати, пов`язанні з розглядом справи.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 14439,60 грн. завданої шкоди та 7500,00 грн. судових витрат, а всього 21939,60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване тим, що факт залиття квартири позивачки підтверджується зібраними у справі доказами, як підтверджено і розмір спричиненої позивачці внаслідок залиття її квартири шкоди, в той час коли ОСОБА_2 не було доведено, що шкода заподіяна не з його вини.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 15 січня 2020 року, ОСОБА_2 вважаючи оскаржуване рішення таким, що прийняте із порушенням норм процесуального та матеріального права, при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, просив суд скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 вересня 2019 рокута постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_2 , зокрема, мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не було надано належної оцінки тому, що висновок судово-будівельної експертизи не містить ніякого визначення стосовно його вини у залитті квартири позивачки, а також даний факт не був встановлений актами мешканців будинку.

Відзив на апеляційну скаргу.

24 лютого 2020 року на адресу апеляційну скаргу від представника ОСОБА_1 на апеляційну скаргу ОСОБА_2 надійшов відзив, в якому зазначено, що доводи апеляційної скарги є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та є надуманими. Також у відзиві зазначено, що відповідачем об`єктивних доказів, які б спростували його вину у завданні ОСОБА_1 шкоди, внаслідок залиття її квартири, надано не було, правом на проведення іншої експертизи відповідач не скористався.

Представник ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 вересня 2019 рокузалишити без змін.

Фактичні обставини справи встановлені судом першої інстанції

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про державну реєстрацію права власності від 3 лютого 2018 року (а.с. 4).

Вказана квартира розташована на першому поверсі будинку.

14 жовтня 2017 року відбулось залиття квартири позивачки, про що 14 жовтня 2017 року комісією ЖБК №102 м. Черкаси у складі голови правління - ОСОБА_5, членів комісії - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , було складено акт обстеження квартири АДРЕСА_3 (а.с. 10). Згідно даного акту, під час обстеження було встановлено, що з квартири №5 , власником якої є відповідач ОСОБА_2 , була затоплена квартира №1 (спальня, туалет, ванна), при цьому в квартирі №5 протікала батарея опалення.

26 жовтня 2017 року відбулося повторне залиття квартири позивачки, про що 26 жовтня 2017 року було складено акт про залиття (а.с.11). Згідно даного акту, комісією було виявлено факт затоплення квартири №1 , наслідками якого «у кімнаті, розташованій зі сторони біля входу в квартиру були виявлені помокріння стелі біля радіатора опалення 25см.кв. У ванній кімнаті слідів помокріння не виявлено. У кімнаті, яка розташована біля ванної кімнати в правому верхньому куті було видно помокріння 15,20 см., кв. Можлива причина - неякісне утеплення стін.

Згідно інформації КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 17 квітня 2018 року за №223/13 вбачається, що станом на 01 січня 2013 року власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_2 (а.с. 5).

Згідно висновку №08/19/буд. судової будівельно-технічної експертизи, проведеної згідно ухвалі судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 січня 2019 року, складеного 24 квітня 2019 року вартість ремонтно-відновлювальних робіт належної ОСОБА_1 на праві власності квартири АДРЕСА_1 в цінах квітня 2019 року становить (з ПДВ) 14 439,60грн. (а.с. 127-131).

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана особі і її майну або завдана майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка завдавача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини завдавача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності своєї вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, обчислюється, виходячи із реальної вартості втраченого майна або вартості виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі на момент розгляду справи.

Розмір збитків може бути визначений експертизою, проведеною в установленому законом порядку.

(Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року у справі № 752/9098/16-ц та постанові від 27 грудня 2019 року у справі № 686/11256/16-ц).

Факт залиття квартири, власником якої є позивачка ОСОБА_1 , з вини відповідача ОСОБА_2 підтверджується актом залиття від 14 жовтня 2017 року, завіреного головою ЖБК № 102. Актом встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_1 відбулось внаслідок протікання батареї опалення, що у квартирі № 5 за цією ж адресою, власниками якої є відповідач.

Розміру збитків, визначеному згідно висновку проведеної у справі судової будівельно-технічної експертизи № 08/19/буд. судом першої інстанції було надано відповідну оцінку за правилами ст.ст. 89, 107 ЦПК України та взято для визначення майнової шкоди, заподіяної позивачці внаслідок залиття належної їй на праві власності квартири.

Відповідач ОСОБА_2 не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивачки, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема, на предмет визначення причин залиття квартири позивачки, не заявляв та не надав інших доказів щодо розміру спричиненої позивачці майнової шкоди, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Є безпідставними посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзіна те, що при вирішенні спору судом першої інстанції не було взято до уваги, що висновок судової будівельно-технічної експертизи № 08/19/буд. не містить ніякого визначення стосовно його вини у залитті квартири позивачки, оскільки визначення наявності або відсутності вини не входить до предмету вирішення експертного дослідження та компетенції експерта.

За таких обставин, встановивши, що позивачка довела розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивачки, врахувавши дані актів про залиття квартири та висновок експертизи, обставини та тривалість часу, протягом якого позивачка вживає заходи для відновлення своїх порушених прав, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заявленого ОСОБА_1 позову.

В порушення вимог статті 81 ЦПК України, яка покладає обов`язок на кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, із сторони ОСОБА_2 на адресу суду не було також надано будь-яких об`єктивних доказів, які б спростовували визначений експертизою розмір матеріальних збитків, спричинених позивачці ОСОБА_1 .

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду не спростовують.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 258, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача: Житлово-будівельний кооператив №102 м. Черкаси про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції - залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.О. Єльцов

Л.В. Нерушак

Повний текст постанови виготовлено 13.03.2020 року