Єдиний унікальний номер судової справи: 225/8605/19
Номер провадження: 2/225/258/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Скиба М.М.,

за участю

секретаря судового засідання Савченко О.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі структурного підрозділу Виробничої одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Торецьктепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в грудні 2019 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Відокремлений підрозділ ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Торецьктепломережа» є структурним підрозділом обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуенерго», основною діяльністю якого є виробництво теплової енергії та надання її споживачам.

Здійснюючи свою діяльність, ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Торецьктепломережа» в опалювальний період 2014 року по 2019 року надавало теплову енергію у квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі зареєстрований ОСОБА_1 і відповідно є споживачем теплової енергії. Однак, протягом тривалого часу відповідач несвоєчасно сплачував послуги з теплової енергії, внаслідок чого за період з 01.10.2014 року по 01.12.2019 рік утворилася заборгованість у розмірі 25244,98 грн.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 11.01.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, зазначив, що розмір його пенсії не дозволяє йому сплачувати нараховані комунальні послуги, а у оформленні субсидії йому було відмовлено. Окрім того, просив застосувати позовну давність до позовних вимог позивача.

Суд вислухав учасників провадження, розглянув позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , за вказаним особовим рахунком здійснено розрахунок споживання теплової енергії нараховано плату за надання послуг в сумі 25244,98 грн., які постачались в період з 01.10.2014 року по 01.12.2019 року (а.с.5-7, 19-21)

Відповідно до довідки, наданої КП «Торецьккомсервіс» та Військово-цивільною адміністрацією м. Торецьк Донецької області №10294 від 13.2019 за адресою: АДРЕСА_1 , з 23.06.2008 року зареєстрований ОСОБА_1 (а.с.12, 18).

У зв`язку з цим суд зазначає.

В силу дії ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ч.ч. 1 та 3 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Так, судом встановлено, що між ОКП «Донецьктеплокомуненерго» та ОСОБА_1 договір про надання послуг не укладався, але в той же час одна сторона - Структурний підрозділ Виробничої одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Торецьктепломережа» надавав другій стороні ОСОБА_1 , як споживачу послуг за адресою: АДРЕСА_1 , послуги з теплопостачання, а відповідач такі послуги прийняв, від їх отримання не відмовлявся.

Таким чином судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини з надання послуг теплопостачання, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні послуги теплопостачання, а друга зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки в період з 30.07.2004 року по 01.05.2019 року визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а з 01.05.2019 року -новим Законом "Про житлово - комунальні послуги" №2189-VIII.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004 року (який діяв у період з 30.07.2004 року по 01.05.2019 року)плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" №2189-VIII від 09.11.2017 (діє з 01.05.2019 року) споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

За нормами ст. 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004 року, статті 9 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" №2189-VIII від 09.11.2017 споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зобов`язання, що винило між сторонами, є грошовим, тому наслідком їх невчасного виконання є застосування вимог ч.2 ст.625 ЦК України.

Інфляційні втрати та три відсотки річних, передбачені наведеною вище нормою, за своєю правовою природою мають гарантувати право стягувача від знецінення невчасно одержаного ним виконання зобов`язання через прострочення боржника, і не є неустойкою (штрафом, пенею).

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 своєчасно отримані послуги не оплачував, у зв`язку з чим за період з 01.10.2014 року по 01.12.2019 рік виникла заборгованість в сумі 29817,80 грн., яка складається з боргу за теплову енергію в розмірі 25244,98 грн., інфляційні збитки в розмірі 3269,76 грн., 3% річних в розмірі 1303,06 грн. (арк. 5-7).

При цьому, відповідачем заявлено вимогу про застосування строку позовної давності.

Вирішуючи заяву відповідача про застосування позовної давності до правовідносин, що виникли, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Як передбачено ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Оскільки відповідач звернувся до суду з клопотанням про застосування позовної давності, при винесенні рішення в зазначеній справі, суд вважає за необхідне застосувати наслідки спливу строку позовної давності до тієї частини позовних вимог, які не охоплюються трирічним строком, встановленим ст.257 ЦК України. Відтак, слід задовольнити позовні вимог про стягнення заборгованості за останні три роки до дня звернення позивача до суду, тобто з грудня 2016 року до листопада 2019 року. Позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 2014 до листопад 2016 року задоволенню не підлягають внаслідок спливу строку позовної давності.

Представник позивача надав суду розрахунок заборгованості відповідача за надані послуги з теплопостачання, починаючи з грудня 2016 року по листопад 2019 року (в межах строків позовної давності). Її розмір становить 21662,94 грн., яка складається з: заборгованості в розмірі 19201,89 грн., інфляційні збитки в сумі 1686,47 грн., 3% річних у розмірі 774,58 коп.

Відповідачем заперечень з приводу наданого представником позивача розрахунку не надходило.

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Враховуючи указані норми процесуального законодавства, суд приймає до уваги наданий представником позивача розрахунок заборгованості перед ОКП «Донецькотепло-комуненерго» ВО «Торецьктепломережа»», як такий, що визнаний відповідачем, тому не вбачає підстав для проведення його аналізу та надання оцінки обґрунтованості наданих розрахунків.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково в межах строку позовної давності та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» ВО «Торецьктепломережа» заборгованість за надані послуги в сумі 19201 грн. 89 коп., інфляційні збитки в сумі 1686 грн. 47 коп., 3% річних у сумі 774 грн. 58 коп.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги частково, відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1395 грн. 62 коп.

На підставі ст.ст. 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 12,13,81,89, 263,

УХВАЛИВ:

Позов Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі структурного підрозділу Виробничої одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Торецьктепломережа» (місцезнаходження: Донецька область, м. Торецьк, вул. Світла, 5, ) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення суми боргу- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі структурного підрозділу Виробничої одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Торецьктепломережа» заборгованість за надані послуги в сумі 19201 (дев`ятнадцять тисяч двісті один) грн. 89 коп., інфляційні збитки в сумі 1686 (одна тисяча шістсот вісімдесят шість) грн. 47 коп., 3% річних у сумі 774 (сімсот сімдесят чотири) грн. 58 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 1395 (одна тисяча триста дев`яносто п`ять ) грн. 62 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.02.2020 р.

Суддя: