Провадження № 2/243/838/2020
Справа № 243/395/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Ільяшевич О.В.,

за участю

секретаря судового засідання Гакала Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області) за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є студентом першого курсу денної форми навчання Національного університету цивільного захисту України. Зазначає, що 12 січня 2020 року він досягнув вісімнадцятиріччя, та відповідач припинив сплачувати йому аліменти на його утримання за рішенням суду. Вказує на те, що самостійного доходу він не має, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги від батьків на час навчання. Зазначає, що на теперішній час відповідач ухиляється від свого обов`язків по його утриманню. З огляду на викладене просив суд, ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі ј частки всіх доходів відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення навчання.

29 квітня 2020 року, ОСОБА_1 подав заяву до суду, в якій просив зменшити свої позовні вимоги в частині розміру стягуваних аліментів, та просив стягувати з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1/6 частки всіх доходів відповідача, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, підтримав змінені вимоги щодо зменшення розміру аліментів. .

Відповідач ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Вказав що визнає вимоги заявлені позивачем, щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частки усіх його доходів.

В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення.

Ухвалою суду від 14 лютого 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні ним докази.

Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаївка м. Слов`янськ Донецької області, його батьками зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 4).

Згідно із довідкою Національного університету цивільного захисту України № 25-14/228 від 03 грудня 2019 року, ОСОБА_1 є студентом першого курсу денної форми навчання освітнього ступеня «бакалавр» Національного університету цивільного захисту України (IVрівень акредитації; ліцензія МОН України АЕ № 636847). Навчається на факультеті оперативно - рятувальних сил за спеціальністю 261 «Пожежна безпека», освітня програма «Пожежогасіння та аварійно - рятувальні роботи». Навчається за рахунок контракту, не отримує стипендії, не знаходиться на державному забезпеченні. Термін закінчення навчального закладу - червень 2023 року(а.с.5).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на час звернення до суду має повних вісімнадцять років та потребує матеріальної допомоги, так як у зв`язку з навчанням на денному відділенні Національного університету цивільного захисту України, не працює та доходу не має.

Відповідач ОСОБА_2 в свою чергу, може надавати матеріальну допомогу, оскільки він є працездатним, стан здоров`я має задовільний, спроможний надавати матеріальну допомогу у розмірі 1/6 частки всіх його доходів щомісячно.

Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає.

У зв`язку із цим, суд відповідно до ст. 82 ЦПК України, визнає вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідачем ОСОБА_2 до суду було подано письмову заяву, зі змісту якої видно, що останній, позов ОСОБА_1 визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення.

Суд приймає до уваги таку заяву відповідача у зв`язку із наявністю для того законних підстав, та вважає за можливе задовольнити вимоги позивача з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Згідно із ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно ст. 200 СК України, суд може визначити розмір аліментів на повнолітню дочку, сина, в твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення.

При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд відповідно ст. 182 СК України, враховує його матеріальне становище і стан здоров`я, а також матеріальне становище та стан повнолітнього сина, і вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до закінчення навчання, але не більш як до досягнення сином 23-х років.

Відповідач визнав позов та погодився із поданою позивачем заявою від 29 квітня 2020 року, щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частки усіх його доходів.

З огляду на викладене, враховуючи те, що ОСОБА_1 має повних 18 років, продовжує навчання, відповідач позов визнав у повному обсязі, суд визначає частку заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на утримання сина, що продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини всіх доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення навчання сином, але не більш як до досягнення ним 23-х років.

На підставі ст. 191 СК України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого.

Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», що передбачає пільги щодо сплати судового збору, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У ч.1 ст. 141 ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом ч. 6 згаданої статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З врахуванням вказаних положень можна дійти висновку, що у поняття судових витрат, вказаних у ч.6 ст. 141 ЦПК включається також і судовий збір. Наведене положення узгоджується також із частиною другою вказаної норми, де на відміну від частини шостої йдеться про «інші судові витрати».

За таких обставин, слід дійти висновку, що у разі звільнення від сплати судових витрат, у тому числі судового збору, сторони, на користь якої ухвалено рішення, то з протилежної сторони стягуються витрати, які були понесені іншими особами, а решта компенсується за рахунок держави.

Таким чином, враховуючи, що позивач є звільненим від сплати судового збору при зверненні до суду із позовними вимогами про стягнення аліментів, а позов судом задоволений у повному обсязі, то підстав для стягнення судового збору з відповідача в дохід держави у суду не має, оскільки за вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, він компенсується за рахунок держави.

Такий висновок суду також узгоджується із нормами, передбаченими ч.1 ст. 142 ЦПК України.

На підставі ст. ст.182, 191, 198-201 Сімейного Кодексу України,керуючись ст.ст. 2, 13, 77, 81, 128, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання - задовольнити у повному обсязі.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь та утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку(доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з 16 січня 2020 року до закінчення сином навчання, однак не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Судовий збір компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 розділу XII "Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Сторони по справі:

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складений 04 травня 2020 року.

Головуючий - суддя: О.В. Ільяшевич