РІШЕННЯ

Іменем України

19.02.2020 м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Шимчика Р.В.,

за участю секретарки судових засідань Коломієць С.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвокатки Диби І.Я.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог щодо предмету спору Козюбри В.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Жашків у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Тетерівська сільська рада Жашківського району Черкаської області,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що вона являється власницею житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 20.10.2017р., посвідченого Жашківською державною нотаріальною конторою.

Відповідач у справі ОСОБА_2 доводиться позивачці батьком та зареєстрований у її житловому будинку, але фактично з 2016 року у ньому не проживає.

Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з проханням про добровільне зняття з реєстраційного обліку з належного їй будинку, але останній відмовляється.

Оскільки місце проживання відповідача й надалі зареєстроване у будинку позивачки, вона позбавлена можливості розраховувати на належну реалізацію своїх повноважень як власника житлового будинку.

За вказаних обставин ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 особою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться по АДРЕСА_1 , та зобов`язати Тетерівську сільську раду Жашківського району Черкаської області зняти його з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвоката Диба І.Я. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що він час від часу поживає у будинку дочки, йому не має куди «приписатися».

У судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Тетерівської сільської ради Жашківського району Черкаської області Козюбра В .О. послався на розсуд суду.

У судовому засіданні допитана в якості свідка позивачка ОСОБА_1 пояснила, що ОСОБА_2 є її батьком. Спочатку з ним були нормальні стосунки, а потім зіпсувалися. З 2016 року відповідач живе з ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 . У них двоє дітей. Їй відомо, що ОСОБА_2 веде господарство, вирощує свиней і продає на ринку. Неодноразово звертався за допомогою до ОСОБА_1 і її чоловіка. І вони допомагали. ОСОБА_1 хотіла отримати субсидію і звернулася до відповідача, щоб той виписався. Відповідач відмовився і сказав, що буде там жити. Ніколи не було такого, щоб поставили нові двері чи міняли замки. Ключі ОСОБА_2 ніколи не просив. Після прохання виписатися відповідач почав приходити у нетверезому стані, погрожувати, викликати поліцію, так як хоче жити у хаті ОСОБА_1 У 2017 році ОСОБА_1 разом з матір`ю зробила ремонт, садили город.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

На підставі ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст.41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

За змістом права власності, визначеного ст. 317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном.

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №101014262 від 20.10.2017р. вбачається, що ОСОБА_1 згідно договору дарування від 20.10.2017р. являється власницею житлового будинку, що розташований на приватизованій земельній ділянці по АДРЕСА_1 .

З акту обстеження від 07.10.2019р. вбачається, що ОСОБА_1 проживає у власному житловому будинку, який був подарований ОСОБА_2 . ОСОБА_2 зареєстрований у будинку, але не проживає в ньому. Проживає без реєстрації в будинку дружини. Мати - ОСОБА_6 теж зареєстрована у будинку, але проживає у м. Київ.

На підставі ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, позивач має право вимагати визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Статтею ст.71 ЖК України передбачено, що якщо особа не проживає в житловому приміщенні понад 6 місяців без поважних причин, така особа за рішенням суду може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з ч.1 ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщення.

У відповідності до ч.ч.1,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі повного і всебічного з`ясування обставин, на які посилалися позивачка та відповідач, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в ході судового розгляду, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Згідно п.3.1 Розділу ІІІ Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого 18.12.2012р., зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Оскільки рішення суду, яке набрало законної сили є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи, у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Тетерівської сільської ради Жашківського району Черкаської області зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.41, 55 Конституції України, ч.1 ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", п.3.1 Розділу ІІІ Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого 18.12.2012р., ст.ст.317, ч.2 ст.319, ст.ст.321, 391 ЦК України, ст.ст.71, 150 ЖК України, ст.ст.2,4,5,19, ст.ст. 258-259, ч.ч.1,2,5 ст. 263, ст.ст.265, 268, 272-273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Тетерівська сільська рада Жашківського району Черкаської області, - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим будинком по АДРЕСА_1 , власницею якого являється ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір при поданні позову до суду у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду через Жашківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складене 27 лютого 2020 року.

Головуючий суддя: Роман Васильович Шимчик