Справа № 635/7633/19
Провадження № 2/635/341/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
19 лютого 2020 року смт. Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Савченка Д.М.,
секретар судового засідання Письменна В.М.,
учасники справи:
відповідач ОСОБА_2 ,
відповідач ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовної заяви зазначає, що він є власником 2/3 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування. Після оформлення договору дарування позивачем з`ясовано, що в зазначеному будинку зареєстрована бабуся позивача ОСОБА_4 , дядько позивача ОСОБА_2 , та двоюрідна сестра позивача ОСОБА_3 . Відповідачі переїхали у 2014 році до іншого місця проживання у м.Харків, адресу проживання не повідомили.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24.10.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи суд вирішив проводити у порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі, які повідомлялась про день, час та місце проведення судового засідання своєчасно і належним чином, у судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.
Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Відповідно до договору дарування від 06.05.2019 р. ОСОБА_1 належить 2/3 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Також право власності ОСОБА_1 на 2/3 частки зазначеного будинку підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.05.2019.
Відповідно до відомостей Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області від 30.09.2019 вих.№1659, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Згідно з актом депутата Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області від 10.09.2019, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , водночас, з 2014 року не мешкають за місцем реєстрації.
Таким чином судом встановлено, що відповідачі з 2014 року не проживають за адресою: АДРЕСА_1 , перешкод у їх проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачами свого права користування спірним житловим приміщенням судом не встановлено.
Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідачів за вищевказаною адресою суду не надано.
Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджав відповідачам у користуванні спірним будинком в матеріалах справи також відсутні.
Згідно з положеннями ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Відповідно до ст. 9, 156 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.
Верховний Суд України в Постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709 цс 16 зазначив, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статті 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.
Враховуючи викладене, оскільки відповідачі не проживають у вищевказаному будинку більше 5 років, у добровільному порядку з реєстрації не знімаються, що ускладнює реалізацію прав власності позивача, крім того, в судове засідання відповідачіне з`явились і жодних заперечень щодо позову суду не надали, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Керуючись ст. 10-13,141,259,263-265,268,280-283 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .
Відповідачами протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 20.02.2020 року.
Суддя Д.М. Савченко