Справа № 523/9928/19
Провадження №2/523/1614/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Микитей А.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства "Промінь-1" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за найм житла

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилався на те, що ПрАТ «Промінь-1» на праві приватної власності належить гуртожиток, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 вищезазначеного гуртожитку зареєстровані та проживають відповідачі.

Право власності набуто позивачем 15.11.2006 року. Керівним органом ПрАТ «Промінь-1» прийнято рішення про укладення договорів оренди з мешканцями гуртожитку. Однак відповідачі відмовляються укладати договір оренди приміщень де вони проживають, що порушує права власника. У звязку з цим за період їх проживання з 01.01.2016 року по 01.01.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 13464,00 грн., з послідуючим збільшенням позовних вимог до 16432,64 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги.

Відповідачі вимоги позову не визнали, про що надали відзив (а.с.59). зазначили, що вони постійно проживають в квартирах АДРЕСА_4 , в будинку АДРЕСА_5 . Відповідачі сплачують за найм житла що підтверджується квитанціями. Позивачем не проводиться поточний та капітальні ремонти, приміщення не прибираються, роботи по благоустрою не проводяться, що свідчить про безпідставність позову.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 просила відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у відзиві.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивачу на праві приватної власності належить будівля гуртожитку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на будівлю гуртожитку сер. САА № 433978 від 15.11.2006р. та він є балансоутримувачем вказаного гуртожитку.

Згідно довідки (виписка з будинкової книги про склад сім`ї та прописку) від 25.06.2019 року № 118 ОСОБА_1 та члени її сім`ї: ОСОБА_2 зареєстровані та проживають в кімнатах АДРЕСА_2 , № АДРЕСА_3 загальною площею 37,4 кв.м., що визнано сторонами в судовому засіданні.

Квитанції на підтвердження сплати коштів за найм житла, які зазначені у відзиві, суду не надано.

Доказів спростування розрахунку заборгованості відповідачами також не надано.

Пунктом 5 Правил № 572 передбачено, що власник квартири, житлового приміщення у гуртожитку має право здавати в найм (в оренду) квартиру, житлові приміщення у гуртожитку або кімнату квартири, житлового приміщення у гуртожитку та укладати інші договори відповідно до законодавства, чим ПРАТ «ПРОМІНЬ-1» і скористувалося, встановивши плату у розмірі 10.00 грн. за 1м2 займаної площі щомісячно, що більш ніж в десять разів нижче ринкових ставок

Договір найму (оренди) жилого приміщення в гуртожитку в письмовій формі між ПРАТ «ПРОМІНЬ-1», що є власником гуртожитку, та відповідачами не укладався, ПРАТ «ПРОМІНЬ-1» на підставі п.п. 2,5 Правил № 572 у лютому та грудні 2017р. зверталось до відповідачів з пропозиціями про укладання договору найму жилих приміщень, якими користуються відповідачі.

Як зазначила представник позивача у судовому засідані відповідачі щоразу ухилялись від укладання такого договору з ПРАТ «ПРОМІНЬ-1», про що відповідач ОСОБА_1 підтвердила в судовому засіданні.

Відповідачі свої обов`язки по сплаті за користування займаними житловими приміщеннями у гуртожитку не виконують, то у зв`язку з цим за період їх проживання з 01 січня 2016р. по 01 січня 2019р., утворилась заборгованість у розмірі 13464,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Протоколом Загальних зборів акціонерів ЗАТ «Промінь-1» (після зміни найменування ПрАТ «Промінь-1») № 19 від 28.03.2011 року затверджено Статут ЗАТ «Промінь-1» та у зв`язку з зміною назви, яку приведено до вимог чинного законодавства, протоколом Загальних зборів акціонерів ПрАТ «Промінь-1» № 24 від 15.03.2017 року затверджено Статут ПрАТ «Промінь-1» в новій редакції, який зареєстрований 20.03.2017 року.

Пунктом 2 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. № 572 (далі Правила № 572), дія яких поширюється на вказаний гуртожиток, передбачено, що користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків здійснюється згідно з свідоцтвом на право власності, договором найму (оренди) або іншим документом, що підтверджує право власності чи користування.

Пунктом 5 Правил №572 передбачено, що власник квартири, житлового приміщення у гуртожитку має право здавати в найм (в оренду) квартиру, житлові приміщення у гуртожитку або кімнату квартири, житлового приміщення у гуртожитку та укладати інші договори відповідно до законодавства. Користування наймачем (орендарем) квартири (кімнати), житлового приміщення у гуртожитку здійснюється згідно з договором найму (оренди).

Відповідно до Протоколу засідання наглядової ради ПрАТ «Промінь-1» № 40 від 31.03.2015р. за користування житлом у гуртожитках, які є об`єктами права власності ПрАТ «Промінь-1», встановлено плату у розмірі не нижче 10,00 грн. за 1 кв. м. займаної площі щомісячно.

В силу частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, предбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пояснення та доводи відповідачів стосовно оплати житлово-комунальних послуг під час проживання у гуртожитку, не беруться судом до уваги, оскільки не є предметом дослідження у даній справі.

Відповідно до ст. ст. 810-811 ЦК України правовідносини щодо найму житла регулюються на підставі укладеного між сторонами письмового договору. Аналогічне положення викладене у Примірному положенні про користування гуртожитками (абз. 2 ч. 7).

Розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла (ч. 1 ст. 820 ЦК України). Аналогічне положення викладене у Примірному положенні про користування гуртожитками (ч.15), а саме: особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору.

Згідно з ч.11 Примірного положення про користування гуртожитками наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані, серед іншого, своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом.

Оскільки відповідачі на час набуття позивачем права власності на гуртожиток продовжували проживати у гуртожитку та користуватись жилою площею у гуртожитку, вони зобов`язані сплатити за проживання у гуртожитку.

Однак розмір плати за користування та порядок сплати, згідно з вимогами закону, повинен бути визначений Договором між сторонами.

Хоча, чинним цивільним законодавством України і передбачено, що договір найму житла повинен бути укладений у письмовій формі, однак, в силу положень ст. 218 ЦК України, відсутність письмового договору не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Щодо моменту укладення між сторонами Договору найму житлової площі у гуртожитку суд виходить з наступного.

За договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату (ч. 1 ст. 810 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Таким чином, предмет і ціна договору є істотними умовами договору найму житла.

Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Листи-пропозиції позивача, що надіслані відповідачу ОСОБА_1 , відповідають формі оферти, передбаченої ч. 2 ст. 638 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей, тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Судом встановлено, що відповідачі отримавши пропозицію продовжували користуватись приміщеннями позивача і вказана дія, в силу положень ч. 2 ст. 642 ЦК України, може вважатися фактичним засвідченням бажання відповідачів укласти договір, тобто така дія є прийняттям пропозиції останнім укласти договір.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі № 338/180/17: «Не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону та залежно від встановлених обставин вирішити питання щодо наслідків його часткового чи повного виконання сторонами. У такому разі визнання вказаного договору укладеним не буде належним способом захисту».

В силу положень ч. 3 ст. 642 ЦК України особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Однак відповідачі не вчинили дій щодо визначення про неприйняття пропозиції.

Відповідно до правил ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку).

Згідно п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572 власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 64 ЖК України встановлено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі підтвердженої заборгованості - 13464 грн. 00 коп. Щодо суми заборгованості, які представник зазначила в уточніючі заяви, а саме: 16432,64 грн., суд відмовляє, так як не надано розрахунку вищевказаної суми.

Крім того, суд не приймає до уваги твердження відповідачів про те, що комунальні послуги позивачем не надаються, оскільки вони не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Згідно ч. 2 ст. 160 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню в рівних частках понесені та документально підтверджені судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1 744,80 грн. та сплачений судовий збір за подання заяви про видачу судового наказу в розмірі 176,20 грн. (який було скасовано), що разом становить 1 921, 20 грн., а саме по 960 грн. 50 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст.5, 6, 10, 263-265 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов приватного акціонерного товариства "Промінь-1" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за найм житла - задовольнити частково.

Стягнути солідарно 13464 грн. 00 коп. за оплату заборгованості за найм житла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що зареєстрована: АДРЕСА_6 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , що зареєстрований: АДРЕСА_6 , на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОМІНЬ-1» (65042, м. Одеса, вул. 8-го Березня, 77-М Р/р НОМЕР_5 в АТ «Альфа-Банк» в м. Одесі МФО 300346, ).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що зареєстрована: АДРЕСА_6 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , що зареєстрований: АДРЕСА_6 , на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОМІНЬ-1» (65042, м. Одеса, вул. 8-го Березня, 77-М Р/р НОМЕР_5 в АТ «Альфа-Банк» в м. Одесі МФО 300346, ) 1921 грн. 20 коп. судового збору рівними частинами, тобто по 960 грн. 50 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Повне судове рішення складено 21.02.2020 року.

Суддя