Постанова

Іменем України

14 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 335/2576/19

провадження № 61-22472 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз»,

представник відповідача - Рибалко Євгеній Сергійович

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 серпня 2019 року у складі судді Макарова В. О. та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 листопада 2019 року у складі колегії суддів: Бєлки В. Ю., Кухаря С. В., Онищенка Е. А.,

ВСТАНОВИВ:

1 Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який під час розгляду справи було уточнено, до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» (далі - ПАТ «Запоріжгаз») про захист прав споживачів.

Позовна заява мотивована тим, що 15 жовтня 2015 року між нею та відповідачем укладено договір № про надання послуг з газопостачання до будинку АДРЕСА_1 , за умовами якого відповідач, як постачальник природного газу, зобов`язувався постачати споживачеві, членам її сім`ї та іншим особам, зареєстрованим у житловому будинку, природний газ для побутових потреб, а вона зобов`язувалась своєчасно сплачувати за надані послуги.

Зазначила, що облік спожитого природного газу здійснювався лічильником G-6 Metrix № 000030, який 13 січня 2012 року працівниками ПАТ «Запоріжгаз» їй було продано (замінено) та прийнято до експлуатації, опломбовано пломбою № 4691191 і складено відповідний акт без номера, в якому значилось, що державна повірка по лічильнику була проведена в IV кварталі 2011 року та його показники дорівнюють нулю. Паспорт на лічильник їй наданий не був.

05 січня 2016 року відповідачем вищезазначений лічильник було знято на періодичну повірку у лабораторних умовах, про необхідність якої було вказано в акті демонтажу № 8376. 22 січня 2016 року вищевказаний лічильник був встановлений, про що складено акт №7441.

22 листопада 2018 року працівниками Запорізького відділення ПАТ «Запоріжгаз» було виявлено несанкціоноване втручання у роботу засобу вимірювальної техніки (далі - ЗВТ), пошкодження лічильника газу, або порушення роботи комерційного вузла обліку, що застосовується для проведення комерційних розрахунків при здійсненні зберігання (закачування, відбору) природного газу (далі - комерційний ВОГ) чи його складових у позаштатному режимі, унаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційного ВОГ не обліковується, або обліковується некоректно, про що був складений акт №252.

05 грудня 2018 року комісією ПАТ «Запоріжгаз» проведено експертизу лічильника, згідно з висновком якої було встановлено цілісність заводської пломби та повірочного тавра, водночас виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ прихованими заходами: зміна конструкції відлікового механізму лічильника, передбаченою заводом-виробником, у середині відлікового механізму видалені фіксатори для запобігання несанкціонованому доступу у роботу відлікового механізму, верхня кришка відлікового механізму відрізняється за кольором від нижньої. Скло відлікового механізму має сліди демонтажу - в середині його корпусу в декількох місцях пошкоджені (відсутні) фрагменти фіксаторів скла. Лічильник не придатний для подальшої експлуатації та підлягає заміні.

14 грудня 2018 року, за результатами розгляду ПАТ «Запоріжгаз» акта про порушення №252 від 22 листопада 2018 року, було прийнято рішення про нарахування їй необлікованого об`єму газу за період з 22 листопада 2017 року по 22 листопада 2018 року на суму 201 860 грн 51 коп.

Судовою трасологічною експертизою від 12 липня 2019 року № 538-19, проведеною судовим експертом Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, встановлено, що механічний вплив на деталі відлікового пристрою лічильнику газу Metrix G 6 №000030 без порушення цілісності його корпусу та пломб заводу виробника та державного повірника неможливий. На частинах відлікового пристрою відсутні будь-які сліди, які б свідчили про втручання в його роботу з метою спотворення його показників. Вилучення кришки (захисного скла) з корпусу відлікового пристрою без руйнування фіксаторів, видалення захисних елементів, без порушення цілісності кришки, корпусу пристрою можливі на етапі до встановлення пломби державної повірки. Спотворення обліку газу шляхом впливу на деталі відлікового пристрою лічильника газу Metrix G 6 №000030 без порушення цілісності корпусу та пломб заводу виробника та державного повірника неможливе.

Оскільки нею не здійснювалося втручання у роботу лічильника та інших умисних дій, які б вели до необлікованого використання газу, а вищезазначений лічильник вона придбала у працівників ПАТ «Запоріжгаз», які в подальшому монтували та проводили його повірку, вважала висновок комісії ПАТ «Запоріжгаз» про несанкціоноване втручання у роботу ЗВТ безпідставним.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просила суд визнати рішення комісії ПАТ «Запоріжгаз», оформлене протоколом від 14 грудня 2018 року № 2926, про часткове затвердження акта про порушення від 22 листопада 2018 року № 252, у частині несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ незаконним.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано рішення комісії ПАТ «Запоріжгаз», оформлене протоколом від 14 грудня 2018 року № 2926, про часткове затвердження акта про порушення від 22 листопада 2018 року № 252 у частині несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ незаконним.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ПАТ «Запоріжгаз» не мало законних підстав для складання акта про порушення та прийняття рішення про задоволення акта і здійснення перерахунку необлікованого (донарахованого) об`єму й обсягу природного газу з урахуванням його вартості, так як позивачкою належними та допустимими доказами доведено відсутність несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ, а саме судовою трасологічною експертизою від 12 липня 2019 року № 538-19 встановлено, що на частинах відлікового пристрою лічильника газу Metrix G 6 №000030 відсутні будь-які сліди, які б свідчили про втручання в його роботу з метою викривлення показників.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Запорізького апеляційного суду від 13 листопада 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «Запоріжгаз» залишено без задоволення. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 серпня 2019 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що у ПАТ «Запоріжгаз» відсутні підстави для складання акта експертизи лічильника газу № 1525 про наявність несанкціонованого втручання позивачкою у ЗВТ, оскільки він суперечить висновкам судової трасологічної експертизи №538-19 про відсутність такого втручання, у яких зазначено, що механічний вплив на деталі відлікового пристрою лічильника газу Metrix G6 № 000030 без порушення цілісності його корпусу та пломб заводу-виробника та державного повірника неможливий. На частинах відлікового пристрою будь-які сліди, які свідчать про втручання в його роботу з метою спотворення його показників, не виявлені.

Крім того, протокол № 252 про направлення лічильника на експертизу та акт його експертизи № 1525 складені ПАТ «Запоріжгаз» з порушенням Кодексу газорозподільних систем, так як в акті не зазначено, у чому саме виявлено порушення чи втручання у ЗВТ.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі ПАТ «Запоріжгаз»просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що права позивачки, як споживача у сфері надання послуг з розподілу природного газу, не порушені, а усі дії працівників ПАТ «Запоріжгаз» повністю відповідали вимогам Кодексу газорозподільних систем, що регулюють взаємовідносини між оператором ГРМ та споживачами.

Крім того, позивачкою обрано неналежний спосіб захисту своїх порушених прав, оскільки акт про порушення від 22 листопада 2018 року № 252 та протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення є внутрішніми документами ПАТ «Запоріжгаз» і самі по собі не покладають на споживача будь-яких обов`язків, тому не підлягають оскарженню у судовому порядку.

Доводи особи, яка подала відзив

У січні 2020 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подала відзив на касаційну скаргу відповідача, посилаючись на те, що оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими, доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на їх законність не впливають. Позивачка у роботу ЗВТ не втручалась ні відкритими ні прихованими засобами, що підтверджується висновком судової трасологічної експертизи від 12 липня 2019 року №538-19. Крім того відсутні підстави вважати невідповідним обраний нею спосіб захисту у суді своїх прав, оскільки згідно положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 335/2576/19-ц з Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

У січні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі в редакції до наведених змін) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України редакції під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Між сторонами у справі склалися правовідносини, які регулюються Кодексом газорозподільних систем, Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 619 (далі - Положення).

Пунктом 3.1.3 Положення встановлено, що лічильники газу під час експлуатації підлягають експертизі у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації: невідповідності показів лічильника об`ємам газу, використаних газовими приладами та пристроями споживача; ознак порушень конструкції лічильника газу, у тому числі справності лічильного механізму, або порушень у роботі лічильника; ознак зняття мастичних пломб або порушення повірчого тавра; зриву або пошкодження пломб газопостачальної (газотранспортної) організації на лічильнику газу або на патрубках лічильника; пристроїв, які застосовані для навмисного заниження показів лічильника газу.

За змістом пункту 3.2.2 Положення у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації ознак порушень, зазначених у підпункті 3.1.3 цього Положення, складається акт про виявлені порушення. Акт про виявлені порушення складається у двох примірниках та підписується представником газопостачальної (газотранспортної) організації та споживачем, що є підставою для проведення експертизи лічильника газу та відшкодування збитків.

Згідно з пунктом 3.3.1 Положення експертизу лічильника газу проводить комісія, яка призначається наказом по газопостачальній (газотранспортній) організації. До складу комісії повинні входити представники газопостачальної (газотранспортної) організації та територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології.

За змістом пункту 3.3.3.1 Положення комісія проводить зовнішній огляд лічильника газу на предмет відповідності фактичного стану лічильника ознакам, зазначеним в акті про демонтаж лічильника газу. Результати огляду заносять до акта експертизи лічильника газу.

Ураховуючи викладене, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшли правильного висновку про те, що позивачка не порушувала вимоги Кодексу газорозподільних систем та не втручалась у роботу лічильника газу № 1525 з метою спотворення його показників, оскільки висновками судової трасологічної експертизи №538-19 встановлено, що механічний вплив на деталі відлікового пристрою лічильнику газу Metrix G6 № 000030 без порушення цілісності його корпусу та пломб заводу виробника та державного повірника неможливий, а втручання в його роботу з метою виправлення показників виявлено не було.

Вищевказаний висновок судової трасологічної експертизи від 12 липня 2019 року №538-19 належними та допустимими доказами не спростовано.

Доводи касаційної скарги про те, що позивачкою обрано неналежний спосіб судового захисту своїх порушених прав, так як оспорювані внутрішні документи ПАТ «Запоріжгаз» не відносяться до актів, передбачених положеннями статті 16 ЦК України безпідставні, оскільки законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/17955/17 (провадження № 12-137гс19).

Інші доводи касаційної скарги ПАТ «Запоріжгаз» висновків судів не спростовують, на законність оскаржуваних судових рішеннь не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 серпня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

І. А. Воробйова

Д. Д. Луспеник