Справа № 953/2606/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2020 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Якуша Н.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 в особі представника позивача адвоката Голієнко Володимира Володимировича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ :

17 лютого 2020 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Голієнко В.В. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, а саме просив суд припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на грошові кошти, що розміщені на рахунку в АТ «Альфа Банк» та здійснити поділ власності на вищевказані грошові кошти, визначивши частки позивача та відповідача у праві спільної часткової власності; визнати особистою приватною власністю ОСОБА_1 на легковий автомобіль Toyota Camry 2.5 L A/T 2013 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 ,чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; легковий автомобіль Audi Q 5 2013 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Разом із позовом до канцелярії суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій позивач просить суд: вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на легкові автомобілі Toyota Camry 2.5 L A/T 2013 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 ,чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 та Audi Q 5 2013 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , а також усі рахунки відповідача в АТ «Альфа Банк».

В обґрунтування зазначеної заяви представник позивача посилається на те, що 07.06.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. 08.10.2019 року шлюб між сторонами було розірвано, після розірвання шлюбу відповідач відновила дівоче прізвище « ОСОБА_3 ». Спільних дітей у шлюбі не має. Під час шлюбу, сторони придбали: 17.01.2014 року за 340 300 грн. легковий автомобіль Toyota Camry 2.5 L A/T 2013 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 ,чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 та 03.10.2013 року легковий автомобіль Audi Q 5 2013 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 . Зазначив, що вищевказані автомобілі були придбані позивачем виключно за власні кошти. Автомобіль Toyota Camry був придбаний в 2014 році позивачем за схемою «Trade-in», тобто обміняний на легковий автомобіль Mitsubishi Pajero Wagon, д.н.з. НОМЕР_5 , 2008 року випуску, який належав позивачу на праві приватної власності із доплатою. Грошові кошти в розмірі 160 125 грн. внесенні позивачем із своїх власних коштів. Другий автомобіль Audi Q 5 2013 року випуску був придбаний в 2013 році позивачем за власні кошти. Так, позивачем було сплачено більшу частину цієї суми, а саме 410 318,59 грн. відразу, а на останню частину подружжям було взято кредит на суму 221 681,41 грн. Кредит був оформлений на відповідача, водночас фінансовим поручителем був позивач і сума кредиту була погашена достроково саме позивачем. Окрім цього, між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір цільової позики грошових коштів від 20.05.2008 року, до укладення шлюбу, що свідчить про те, що кошти, витрачені на вищевказані автомобілі були особистими коштами позивача, та були отримані не в інтересах подружжя. Окрім того, сторони мали рахунок в АТ «Альфа Банк», кошти на який надходили від позивача. Зазначив, що оскільки рахунок був відкритий подружжям під час шлюбу, то грошові кошти на ньому належать сторонам на праві спільної сумісної власності.

У зв`язку із чим представник позивача просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на легкові автомобілі Toyota Camry 2.5 L A/T 2013 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 ,чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 та Audi Q 5 2013 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , а також на усі рахунки відповідача в АТ «Альфа Банк».

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що заява позивача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» суддя, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем, пересвідчитися, зокрема, що між сторонами дійсно виник спір, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України передбачені види забезпечення позову, а саме: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупинення митного оформлення товарів чи предметів; арешт морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Конституційний Суд України неодноразово вказував на необхідність забезпечення основного завдання правосуддя ефективного поновлення в правах. Так, в п. 9 рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 КСУ зазначає, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що право на доступ до суду повинно бути реальним та ефективним.

Зокрема, ЄСПЛ зазначав: «Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава учасниця Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі і процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити, щоб судовий процес перетворився в безладний рух. Разом з тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимогам, так як доступ до правосуддя повинен бути не тільки фактичним, а й реальним» (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, повинен бути достатнім для забезпечення права людини на суд, враховуючи принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в його права».

Судом встановлено, що автомобіль Toyota Camry 2.5 L A/T 2013 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 ,чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстровано на ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 17.01.2014 р.

Автомобіль Audi Q 5 2013 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 зареєстровано на ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 03.10.2013 р.

Згідно зі статтею 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії щодо майна, що належить відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб.

З урахуванням предмету та підстав позову, з яким позивач звернувся до суду, мети забезпечення позову, зокрема, для забезпечення захисту прав позивача, суд вважає за можливе задовольнити заяву частково та забезпечити позов шляхом накладення заборони відчуження автомобіля марки Toyota Camry 2.5 L A/T 2013 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 ,чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіля марки Audi Q 5 2013 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 з метою недопущення відчуження майна та в подальшому забезпечення ефективного захисту прав позивача.

Вказаний вид забезпечення на переконання суду є співмірними із заявленими позовними вимогами, необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав уважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, що, в силу положень ст. ст. 149-153 ЦПК України свідчить про обґрунтованість поданої заяви.

Обраний судом вид забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує прав юридичної особи, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

Разом з тим, вимога щодо накладення арешту на спірне майно є неспівмірним способом захисту, оскільки у порушення вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України заявником не надано належних та допустимих доказів того, що саме такий вид забезпечення позову підлягає застосуванню.

В частині вимог заявника щодо накладення арешту на усі рахунки відповідача, відкриті на її ім`я в АТ «Альфа-Банк», суддя приходить до висновку щодо їх часткового задоволення, а саме в межах накладення арешту на вкладні та депозитні рахунки відповідача, відкриті нею у період з 07.06.2008 року по 08.10.2019 року в АТ «Альфа-Банк», тобто у період часу перебування сторін у шлюбі та в межах 1/2 частини коштів, які на них перебувають, оскільки позовні вимоги ОСОБА_5 стосується саме визначення частки у праві спільної часткової власності на 1/2 частину грошових коштів, розміщених на рахунку АТ «Альфа-Банк», відкритих на ім`я відповідача.

Вказані висновки суду зроблені на достатніх та обґрунтованих доводах заяви щодо існування ризику розпорядження відповідачем грошовими коштами, які знаходяться в банківських установах, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист у разі повного або часткового задоволення позову ОСОБА_5 .

Забезпечення позову у вищезазначений спосіб відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності заявленим позовним вимогам, забезпечує збалансованість інтересів учасників спірних правовідносин та відповідає інституту забезпечення позову в цивільному процесі.

Разом з тим, вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на всі гроші кошти в усіх банківських рахунках відповідача, в тому числі на поточні у зазначеній позивачем установі, не є співмірними з позовними вимогами та суттєво порушують права відповідача та може призвести до втручання держави у його право на мирне володіння власністю.

Відповідно до ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149-153, 157 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача адвоката Голієнко Володимира Володимировича про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення заборони на відчуження легкового автомобіля марки Toyota Camry 2.5 L A/T 2013 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 ,чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 та легкового автомобіля марки Audi Q 52013 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 із забороною відчуження автомобілів.

- накладення арешту на 1/2 частину грошових коштів ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , які знаходяться на депозитних та вкладних рахунках, що відкриті на її ім`я у період часу з 07.06.2008 року по 08.10.2019 року у банківській установі АТ «Альфа-Банк», .

Копію ухвали направити до Харківської регіональної філії державного підприємства «Національні інформаційні системи», АТ «Альфа-Банк» для негайного виконання та сторонам для відома.

В іншій частині заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала про забезпечення позову набирає чинності з моменту її підписання суддею, строк пред`явлення до примусового виконання ухвали становить три роки та обчислюється з наступного дня після її прийняття.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено до апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня її складання. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Позивач (заявник): ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача- адвокат Голієнко Володимир Володимирович, адреса для листування: АДРЕСА_2 м АДРЕСА_3 . "И-2".

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст ухвали складено 19.02.2020 року.

Суддя Н.В. Якуша