Справа № 462/5523/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2020 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді - Гедз Б.М.

за участю секретаря судових засідань - Ясниської В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові заяву відповідача ОСОБА_1 про компенсацію судових витрат, пов`язаних з розглядом справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни та Куткірської сільської ради Буського району Львівської області про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м. Львова знаходилась цивільна справа

№ 462/5523/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна та Куткірська сільська рада Буського району Львівської області про визнання недійсним заповіту та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 28.10.2020 року позовну заявуОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна та Куткірська сільська рада Буського району Львівської області про визнання недійсним заповіту та визнання права власності в порядку спадкування за законом, відповідно до письмового клопотання представника позивача ОСОБА_3 , залишено без розгляду.

02.11.2020 року відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить провести розподіл судових витрат та стягнути з позивача ОСОБА_2 компенсацію здійснених нею судових витрат, пов`язаних з розглядом справи у розмірі - 19 850,00 грн., з яких 7 850 грн. - оплата вартості проведеної по справі судово-почеркознавчої експертизи у ЛНДІСЕ, згідно виставленого рахунку № 536 від 31.07.2019 року та 12 000,00 грн. - сума витрат на правничу допомогу адвоката та представлення її інтересів під час судового розгляду справи. В обгрунтування своєї заяви зазначає, що нею, до початку підготовчого засідання у вказаній справі, подано заяву про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, в якій вказувала, що очікує понести орієнтовну суму судових витрат у зв`язку з розглядом справи в розмірі 10 300 грн. та зазначає, що у відповідності до вимог ч. 5 ст. 142 у разі залишення позову без розгляду вона як відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача.

Суд вирішує питання розподілу судових витрат без виклику сторін.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 28.10.2020 року представник позивача ОСОБА_2 -

ОСОБА_3 подав до суду письмову заяву про залишення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна та Куткірська сільська рада Буського району Львівської області про визнання недійсним заповіту та визнання права власності в порядку спадкування за законом без розгляду. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 28.10.2020 року клопотання представника позивача задоволено, позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

У відповідності до вимог п. 5 ст. 257 ЦПК суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Згідно ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Частиною 6 ст. 142 ЦПК України встановлено, що у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 8, 9 ст. 141 ЦПК, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

У відповідності до п.38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Згідно наведеної у постанові Верховного суду від 26.09.2018 року у справі № 462/312/16-ц правової позиції, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи, та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Тобто, законом встановлено, що право відповідача на компенсацію понесених ним судових витрат у разі залишення позовної заяви без розгляду пов`язано лише з необгрунтованістю дій позивача і обов`язок доказування необрунтованості покладено саме на відповідача. При цьому, саме по собі звернення до суду із позовом чи подання надалі заяви про залишення такого без розгляду не може свідчити про необгрунтованість дій чи зловживання процесуальними правами позивачем, оскільки звернення до суду із позовом є суб`єктивним правом позивача безумовного доступу до правосуддя, незалежно від обгрунтованості позову, гарантованим Конституцією України та не містить обмежень в його реалізації.

Як вбачається із поданої відповідачем заяви про розподіл фактично сплачених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, в такій не зазначено в чому саме полягає необгрунтованість дій чи зловживання правами з боку позивача.

Крім того, щодо заявленої відповідачем компенсації фактично сплачених судових витрат з оплати вартості проведеної у справі судово-почеркознавчої експертизи у ЛНДІСЕ (висновок експерта № 3796 від 20.08.2020 року) суд також зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 139 ЦПК України суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» проведення інших експертних досліджень і обстежень державними спеціалізованими установами здійснюється за рахунок замовника.

Згідно супровідного листа Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 20.08.2020 року № 3796, висновок експерта № 3796 криміналістичної судово-почеркознавчої експертизи надано за заявою громадянки ОСОБА_1 від 31.07.2020 року. Зобов`язання з оплати вказаного експертного дослідження було взято на себе відповідачем особисто, що є диспозитивним правом сторони. Судова посмертна почеркознавча експертиза по даній справі призначалась ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 24.09.2019 року відповідно до клопотання представника позивача.

Тобто, згідно вищезазначених норм законодавства, вимога відповідача щодо компенсації витрат з оплати вартості проведеної почеркознавчої експертизи є необгрунтованою та до задоволення не підлягає.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження необгрунтованості дій чи зловживання процесуальними правами позивачем, у задоволенні заяви відповідача про розподіл судових витрат слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 142, 258-261, 270 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про компенсацію судових витрат, пов`язаних з розглядом справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни та Куткірської сільської ради Буського району Львівської області про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвали, що поставлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя: (підпис) Б. М. Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя: Б. М. Гедз