пр. № 6/759/191/20
ун. № 2-1014/10
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши подання головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ковтун В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року головний державний виконавець Святошинського РВДВС м.Київ ГТУЮ у м. Києві звернувся до суду з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування подання посилався на те, що на примусовому виконанні у відділ знаходиться виконавче провадження № 43724484 з виконання виконавчого листа № 2-1014/2010 від 21.04.2010 виданого Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» борг у розмірі 198517,54 грн. 18.06.2014р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії направлено сторонам до виконання та до відома. 14.08.2019 та 18.10.2019 боржнику направлялись виклики державного виконавця з вимогою з`явитись на прийом до державного виконавця. Боржник на виклики не з`явився, причини неявки не повідомив. Згідно отриманої відповіді від Державної прикордоної служби України ОСОБА_1 має закордонний паспорт та перетинала кордон 10.07.2017р. о 04 год. 20 хв. станом на 16.12.2019р. рішення суду боржником не виконано, боржник на виклики державного виконавця не з`являється.

Суд розглядає подання згідно ч.4 ст.441 ЦПК України без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.03.2010р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Шевченківське відділення № 5441 ВАТ «Ощадний банк» в м. Києві заборгованість за кредитним договором в сумі 196694, 54 грн., витрати по сплаті судового збору 1700,00 грн., витрати на інформаційно-технчне забезпечення судового процесу 120,00 грн., а всього 198517,54 грн./а.с.69-71/.

21.04.2017 року представником банку отримано виконавчий лист та копію рішення /а.с.76/.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.01.2018р. у задоволенні подання головного державного виконавця Святошинського РВДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Костенко А.О. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон - відмовлено/а.с.95-96/.

Згідно даних Головного центру обробки спеціальної інформації Прикордонної служби України ОСОБА_1. виїжджала за межі України у 2017 році.

Відповідно до ч. 1 ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Державний виконавець не надав доказів, що відповідачу відомо про виконавче провадження та вона отримувала постанову про відкриття виконавчого провадження.

Державним виконавцем не зазначено про наявність у боржника майна або грошових коштів та факти перешкоджання боржником умисно у реалізації такого майна або у стягненні таких грошових коштів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 р. «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)» означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Особа, яка має невиконані зобов`язання не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Факт невиконання судового рішення не є підставою для постановлення ухвали про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, для застосування вказаного заходу державному виконавцю необхідно довести наявність умисних дій боржника, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення. При цьому, в матеріалах подання не надано доказів отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, вимоги державного виконавця, відсутні відомості про те, що боржнику відомо про відкриття, існування виконавчого провадження. У поданні не наведено обґрунтувань того, що зазначений захід, який просить застосувати до боржника сприятиме та дозволить виконати рішення суду. Зазначений захід, про який йдеться у поданні за тих доказів, що надає державний виконавець є порушенням права особи щодо вільного вибору місця проживання, вільного залишення території України, наданого Конституцією України (ст. 33).

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, та відсутність переконливих доказів на підтвердження саме свідомого ухилення боржника від виконання судового рішення, суд вважає, що подання є необґрунтованим та недоведеним, в зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 258, 260, 441 ЦПК України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Костенко А.О. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинського районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О.Петренко