Справа № 639/2667/19
Провадження № 2/639/192/20
03 лютого 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова
в складі: головуючого - судді Баркової Н.В.,
за участю секретарів - Кузнецової А.О., Волкової С.І.,
представника позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
25.04.2019 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 , зазначивши третьою особою Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, в якій просить суд позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, однак не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 26.01.2013 року вона уклала шлюб зі ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у шлюбі народився син - ОСОБА_4 , батьком якого записаний відповідач. Позивач разом з відповідачем і їх сином проживали у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної сумісної власності позивачу, її бабусі ОСОБА_5 та матері ОСОБА_6 . У жовтні 2013 року позивач з відповідачем припинили сімейні стосунки. Причиною цих подій стало те, що позивач та її родина дізналася від знайомих про вживання відповідачем наркотичних засобів. Тобто з жовтня 2013 року сім`я остаточно розпалася, позивач та відповідач перестали вести спільне господарство, не мали сімейного бюджету. Відповідач переїхав мешкати до своєї матері та до 01.07.2014 року відповідач бачився з дитиною близько 10 разів. ІНФОРМАЦІЯ_2 дитині виповнився 1 рік. Відповідач привітав дитину з днем народження, подарував подарунок і після цього до теперішнього часу жодного разу до дитини не приходив, долею сина не цікавився. Тобто з 01.07.2014 року по теперішній час протягом 4 років 10 місяців відповідач сином не цікавиться. Аліменти відповідач ніколи не платив і не платить, позивач це питання ніколи не піднімала, оскільки бачила відсутність у відповідача будь-якого інтересу з цього приводу. Таке ставлення до дитини призвело до повної втрати психологічного зв`язку між сином і батьком. Дитина не питає про батька, не чекає зустрічей з ним, навіть не пам`ятає, як він виглядає. У вихованні сина позивачу допомагають її мати, батько і бабуся. Крім того, з 2015 року позивач має відносини з іншим чоловіком - ОСОБА_7 , який замінив її сину батька. Так, ОСОБА_7 іноді супроводжує дитину до дитячого садка, лікарні, постійно приводить, забирає та оплачує послуги розвиваючого центру, вони разом гуляють з дитиною, відвідують різні дитячі заклади. 29.09.2017 року Жовтневим районним судом м. Харкова за позовом позивача шлюб між нею та відповідачем розірваний. Батько дитини - відповідач у справі не приймає участі у вихованні дитини, не виявляє батьківського піклування, зв`язків з дитиною не підтримує, дитину не відвідує, не цікавиться її життям та вихованням, матеріально не утримує, участі у духовному, моральному та фізичному розвитку дитини не приймає. Така поведінка відповідача свідчить про його байдужість до подальшої долі дитини і ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав.
З огляду на викладене, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.06.2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Призначено підготовче засідання.
23.08.2019 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті. Заяву представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про виклик свідків - задоволено. Викликано в судове засідання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .
У судовому засіданні 03.02.2020 року позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити, надали пояснення, посилаючись на викладені в позові обставини. Додатково позивач пояснила, що за весь час з моменту шлюбу з відповідачем вона не змінювала свого місця проживання з дитиною, отже батьку добре відомо де мешкає його син, однак відповідач своїх батьківських обов`язків не виконує, навіть не виявляє ініціативи у спілкуванні з дитиною.
Відповідач ОСОБА_3 проти задоволення позову в судовому засіданні заперечував в частині позбавлення його батьківських прав, позовні вимоги про стягнення аліментів визнав. В судове засідання 03.02.2020 року відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, повідомлений належним чином про день і час розгляду справи, про що свідчить його власноручна розписка, тому суд розглянув справу у відсутність відповідача, що відповідає вимогам ст.232 ЦПК України.
Представник третьої особи подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача та врахування інтересів малолітньої дитини.
Суд, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судовим розглядом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.
Як вбачається з матеріалів цивільної справи, 26.01.2013 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклав шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що зроблений відповідний актовий запис №71 та підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 26.01.2013 року. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - « ОСОБА_2 » (а.с.16).
В шлюбі у позивач та відповідача народилася дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблений відповідний актовий запис №395 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 . Батьками дитини зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.17).
Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.09.2017 року позов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26.01.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №71. Після розірвання шлюбу залишено позивачеві прізвище « ОСОБА_2 » (а.с.18).
З копії свідоцтва про право власності на житло від 05.03.2007 року вбачається, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 мають на праві спільної сумісної власності квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19).
Згідно з копіями довідок ТОВ «ТД Агро-Альянс» від 20.04.2019 року та характеристики, ОСОБА_2 з 03.01.2017 року по теперішній час працевлаштована у ТОВ «ТД Агро-Альянс» на посаді бухгалтера. За період з 01.10.2018 р. по 31.03.2019 року ОСОБА_2 отримала дохід в сумі до виплати 22 344,61 гривень. За місцем роботи характеризується позитивно (а.с.20-22).
З відповіді Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУ НП в Харківській області від 15.03.2019 року вбачається, що станом на 07.03.2019 року відомостей щодо притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до кримінальної або адміністративної відповідальності в ДІМВС України немає (а.с.23).
Згідно відповіді Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» від 06.03.2019 року, ОСОБА_2 на диспансерному та профілактичному обліку в обласному наркологічному диспансері не перебувала і не перебуває (а.с.24).
З відповіді КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №286 комбінованого типу ХМР» від 07.03.2019 року та характеристики на дитину вбачається, зокрема, що дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , розпочав відвідування КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №286 комбінованого типу ХМР з 01.09.2016 року і дійсно відвідує групу №3 по теперішній час. В даний період вранці приводить ОСОБА_4 у садок і забирає його мати ОСОБА_2 , яка активно займається вихованням ОСОБА_4 , постійно цікавиться взаєминами дитини з однолітками, відвідує батьківські збори, святкові ранки. Батько дитини ОСОБА_3 , зі слів вихователя, не приводить дитину до садка, не забирає та ніколи не спілкувався з вихователем з приводу своєї дитини (а.с.25-27).
Відповідь центру раннього розвитку дітей, логопедії і психології «Wonder kids» свідчить про те, що дитина ОСОБА_4 відвідує центр раннього розвитку дітей, логопедії і психології «Wonder kids» з 04.02.2019 року, 2 рази на тиждень. Приводить, забирає та оплачує послуги ОСОБА_7 (а.с.28).
Згідно з довідкою Дитячого центру Олени Чернявської «Школа радості» від 18.04.2019 року, дитина ОСОБА_4 відвідував розвиваючі заняття в Дитячому центрі Олени Чернявської «Школа радості» з вересня 2014р. по серпень 2015 року. Оплату за навчання здійснювала мати ОСОБА_2 в розмірі 950 грн. щомісяця (а.с.29).
З довідки КНП «Міська дитяча поліклініка №2» ХМР від 22.03.2019 року вбачається, що ОСОБА_4 перебуває під наглядом фахівців КНП «Міська дитяча поліклініка №2» ХМР після виписки із пологового будинку і по теперішній час. Догляд за ОСОБА_4 , відвідування дитячої поліклініки, проведення профілактичних щеплень та лікування, у разі потреб, здійснює мати хлопчика та його бабуся (а.с.30).
Згідно з письмовим висновком Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 03.12.2019 року за №749 щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради (далі - Департамент служб) розглянуто питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час розгляду та вивчення наданих документів встановлено наступне. Мати дитини - ОСОБА_2 . Батько дитини - ОСОБА_3 . З 2013 року батьки дитини припинили сімейні відносини, шлюб розірваний 29.09.2017. Малолітній ОСОБА_4 залишився проживати разом з матір`ю. Зараз мати з сином мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , де мати є співвласником квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.03.2007. ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання не відоме. ОСОБА_3 запрошувався до Департаменту служб на співбесіду, однак не з`явився, пояснень чи документів не надав. ОСОБА_3 з приводу встановлення йому порядку участі у вихованні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та щодо усунення перешкод у спілкуванні з сином з боку матері, до Департаменту служб не звертався, ніяких доказів виконання ним батьківських обов`язків не надавав. Згідно з інформацією адміністрації Міської дитячої поліклініки № 2 малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває під наглядом фахівців закладу з народження. За вказаний час супроводжувала дитину в поліклініку під час проведення медичних оглядів, щеплень, мати, ОСОБА_2 , та бабуся. Згідно з інформацією адміністрації Харківського Дошкільного навчального закладу № 286, де виховується ОСОБА_4 з 01.09.2016, мати, ОСОБА_2 , приводить та забирає сина з дитсадка, активно займається вихованням сина, відвідує батьківські збори та дитячі свята. Батько дитини, ОСОБА_3 , жодного разу не приводив та не забирав дитину з дитсадка, не спілкувався з вихователем з приводу сина. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було додатково розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. Батько дитини, ОСОБА_3 був запрошений на засідання Комісії, однак не з`явився, про причини неявки не повідомив, жодних документів чи пояснень не надав. Мати дитини, ОСОБА_2 , на засіданні Комісії особисто пояснила, що батько довгий час умисно ухиляється від обов`язків по вихованню та утриманню дитини, ніколи не відвідує сина, не цікавиться його здоров`ям, розвитком та досягненнями.Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. ст. 19, 164 Сімейного кодексу України та рекомендацією Комісії, в інтересах дитини, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він є цивільним чоловіком позивача, бере участь у житті хлопчика з його двохрічного віку і за цей час він жодного разу не бачив біологічного батька дитини ОСОБА_3 , також свідкові невідомо по будь-яку участь батька у вихованні та утриманні дитини. Хлопчик називає свідка « ОСОБА_12 », однак іншим всім каже, що він є його батьком.
Свідок ОСОБА_6 пояснила, що свого колишнього зятя ОСОБА_3 вона бачила востаннє на перший День народження ону ка, а після цього він дитину не відвідував, нею не цікавився, будь-якої участі у вихованні та утриманні сина не бере, навіть після того, як дізнався про дану справу. Дитина вважає своїм батьком ОСОБА_7 .
Судом досліджені багаточисельні світлини, на яких зображені дитина, починаючи з маленького віку, в різних життєвих обставинах та на відпочинку разом з позивачем та свідком ОСОБА_7 (а.с.32-64)
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з ч.6 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.
Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3 встановлено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.
Також у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ст. 166 СК України, яка передбачає правові наслідки позбавлення батьківських прав, в частині другій закріплено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч.1-3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Частиною першою ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 12 ЦПК України, та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Також, згідно з ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Судом на підставі досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не бере участі в його житті, розвитку та утриманні, що є підставою для позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 не надав суду відзив і жодних доказів на підтвердження його участі у вихованні дитини, а також щодо наявності перешкод для цього з боку позивача, і визнав, що з дитиною не бачиться та не спілкується, однак не хоче бути позбавленим батьківських прав.
Крім того, враховуючи надані позивачем докази та зазначені нею обставини, розмір доходу позивача, а також відсутність відзиву і відповідних підтверджених доказами заперечень з боку відповідача стосовно його стану здоров`я та матеріального становища, наявності інших дітей або непрацездатних членів родини та інших обставин, які можуть вплинути на визначення розміру аліментів, визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які відповідають законодавчим положенням щодо розміру аліментів на одну дитину (у разі звернення з вимогою про стягнення аліментів у наказному провадженні), отже підлягають задоволенню в повному обсязі. У зв`язку з наведеним суд вважає необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини в межах позовних вимог стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягнути на користь позивача з відповідача судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 768, 40 гривень за вимогу про позбавлення батьківських прав. Крім того,з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі - 768,40 грн., від якого позивач звільнена при зверненні з позовом на підставі Закону України «Про судовий збір».
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 56, 76-81, 128, 133, 141, 232, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 164, 165, 180, 181, 184, 191 СК України, п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до його сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.04.2019 року і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Стягнути зі ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Жовтневим РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області 21.03.2013 року, РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий Жовтневим РВ ГУМВС України в Харківській області 02.07.2008 року, РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ;

Третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, адреса місцезнаходження: 61002, м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 55.

Повне рішення складено 21.02.2020 року.

Суддя Н.В.Баркова