Провадження №2/521/835/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Коблової О.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Вікленко Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за заборгованості по аліментам, додатковим витратам та 3% річних на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

30.09.2019 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені по заборгованості по аліментам, додатковим витратам та 3 % річних на утримання дитини.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У Другому Малиновському відділі державної виконавчої служби Головного територіальному управлінні юстиції в Одеській області відкрито виконавчим провадженням № 51843387 за виконавчим листом № 521/20210/15-ц, виданий Малиновським районним судом м. Одеси від 25.07.2016 р., про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 689 грн, починаючи з дати надходження позовної заяви до суду, а саме з 21.15.2015 року до досягнення ОСОБА_2 23років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач здіснював оплату за аліменти нерегулярну, у зв`язку із чим за період з 21.12.2015 р. по 01.10.2018 р. утворилась заборгованість, яка склала 11 024 грн. Позивач вважає, що відповідач не виконує рішення суду, яким був визначений розмір сплати аліментів.

На думку позивача розмір неустойки (пені), який підлягає стягненню з відповідача складає, а саме: за І період (з 21.12.2015 р. по 08.07.2017 р.) у сумі 58 900,82 грн., та за ІІ період (з 08.07.2017 р. по 01.12.2018 р.) в розмірі 5 252,53 грн. Така позиція відповідача узгоджується із наданим до позовної заяви висновком експерта №137 судово-економічного дослідження від 27.12.2018 р., яке було проведено на замовлення сторони позивача.

У Другому Малиновському ВДВС ГТУЮ в Одеській області наявне виконавче провадження № 49156951, щодо стягнення з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 20 435, 42 грн. На теперішній час, у відповідача наявна заборгованість зі сплати додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 19 565,42 грн. З таких обставин, позивач вважає, що за прострочення сплати додаткових витрат, вона має право звернутись до суду із вимогою щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за сплату додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 18 327,42 грн., суму 3% річних від простроченої суми - 1 840,33 грн. та суму інфляційних витрат за прострочення додаткових витрат у сумі - 9 018,44 грн.

Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовну заяву та уточнену позовну заяву в повному обсязі.

Сторона відповідача надала до суду відзив на позовну заяву, в якій заявлені позивачем позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Заперечення відповідача полягають у тому, що між сторонами склались неприязні стосунки один до одного. Відповідач зазначає, що він ніколи не ухилявся від сплати аліментів. У Малиновському районному суді м. Одеси знаходились та знаходяться різні справи між сторонами. Щодо позовних вимог, вважає, що поданий до суду висновок судово-економічного дослідження №137 виконаний судовим експертом Бочкарьовим Д. О., не відповідає вимогам Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють к державних експертних установах, а поставлені експерту питання для відповіді пов`язані із наданням правового висновку, однак експерт, який надавав вищевказане експертне дослідження не є спеціалістом в галузі права. Також, до позовної заяви не наданий договір про проведення судової експертизи. Сторона відповідача вважає, що до спірних правовідносин має бути застосована спеціальна позовна давність строком в 1 рік. Інфляційні втрати є похідними від нарахування пені, та також не підлягають задоволенню.

Відповідач не згоден із позовною вимогою щодо стягнення з нього штрафних санкцій за прострочення сплати додаткових витрат на утримання дитини, оскільки вимоги щодо необхідності такої оплати позивачем не було заявлено. Вина відповідача за прострочення виплати додаткових витрат на утримання дитини є недоведеною. Таким чином, сторона відповідача просить застосувати строк спеціальної позовної давності та відмовити позивачу у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач та його представник проти задоволення позовних вимог заперечували, підтримали заперечення, які були викладені у відзиві.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2019 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21 січня 2020 року вирішено закрити підготовче засідання та призначити справу до судового розгляду по суті.

З огляду на зазначені сторонами обставини по справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Суд вважає, що між сторонами виникли спірні правовідносини з обов`язку батьків утримувати дитину та його виконання, які регулюються нормами СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона присилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крмі випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2016 року було вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 689, 00 гривень щомісячно починаючи від 21.12.2015 року до досягнення ОСОБА_3 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 521/2010/15-ц від 25.05.2017 р. ухвалено роз`яснення рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22.02.2016 р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів зазначивши, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі з 12.06.2016 р. підлягає індексації відповідно до закону, зокрема і в процесі примусового виконання рішення суду державною виконавчою службою.

У Другому Малиновському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) при примусовому виконанні виконавчого листа № 521/20210/15-ц, відкрито виконавче провадження № 51843387 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 689 грн. щомісячно, починаючи з дати надходження позовної заяви до суду, а саме з 21.12.2015 року, до досягнення ОСОБА_3 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно наданого розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 29.10.2018 р., станом на 01.10.2018 рік заборгованість зі сплати аліментів за період з 21.12.2015 р. по 01.10.2018. р. складала 11 024 гривень.

Згідно наданого розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 10.10.2020 року, станом на 10.01.2020 рік, заборгованість зі сплати аліментів складає 970 гривень.

Згідно наданих виписок руху коштів, а саме по рахунку за № НОМЕР_1 з АТ «Альфа-Банк» ОСОБА_1 , від 29.11.2018 р., виписок по рахунку № НОМЕР_2 Малиновського відділу ДВС в Одеській області, а також вищезазначених розрахунків заборгованості вбачається, що відповідач сплачував аліменти несвоєчасно та нерегулярно. Станом на 10.01.2020 рік у відповідача існує заборгованість за спліту аліментів у розмірі 970 гривень.

На замовлення сторони позивача судовим експертом Бочкарьовим Денисом Олександровичем був складений висновок експерта № 137 судово-економічного дослідження від 27.12.2018 року. Для проведення дослідження були поставлені наступні запитання:

1.Чи визначається документально у відповідності до частини 1 статті 196 Сімейного кодексу України сума розміру неустойки (пені) від суми заборгованості ОСОБА_2 за період з 21.12.2015 року по 01.12.2018 року, за сплатою аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 за даними сум прострочення платежів за Розрахунком заборгованості із сплати аліментів від 29.10.2018 Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області?

2.Чи визначається документально та у відповідності до норм законодавства України заборгованість ОСОБА_2 за період з 21.12.2015 року по 01.12.2018 року, за виплатами на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на утримання ОСОБА_3 та сума трьох відсотків річних?

По першому питанню, експерт прийшов до висновку, що ОСОБА_2 платежі за аліменти своєчасно не сплачувались, у зв`язку із чим, з урахуванням положень статті 196 СК України зі змінами чинними як до так і після 08.07.2017 року, визначається сума неустойки (пені) у розмірі одного проценту від суми заборгованості за кожен день прострочки за період з 21.12.2015 по 08.07.2017 в розмірі 58 900,82 грн., та з 08.07.2017 по 01.12.2018 в розмірі одного проценту від суми заборгованості за кожен день прострочення в розмірі 5353,53 гривень.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд вважає, що наданий висновок експерта не відповідає положенням ч. 5 ст. 106 ЦПК України.

Суд критично ставиться до розрахування судовим експертом заборгованості зі сплати аліментів за два періоди виходячи з положення ст. 196 СК України зі змінами як до так і після 08.07.2017 р.

Суд приходить до висновку, що спірні правовідносини між сторонами виникли 19.09.2018 року, в день звернення позивача до суду із зазначеними вище вимогами, таким чином, положення ст. 196 СК України застосовуються в редакції, чинній на день подачі позовної заяви до суду, а саме відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України визначено, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Таким чином, суд вважає необхідним відступити від висновку експерта № 137 судового економічного дослідження від 27.12.2018 р. у частині визначення розміру неустойки (пені) за несплату або несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини.

Вирішуючи справу суд бере до уваги постанову Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 р., справа № 572/1762/15-ц, у якій зроблений висновок, що пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватись на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування на обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. У даному правовому висновку визначена формула за якою розраховується загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів, а саме:

p = (A1 * 1% * Q1) + (A2 * 1% * Q2) + … (An * 1% * Qn), де:

р - це загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів;

А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати аліментів за перший місяць;

А2 - нарахована сума аліментів за перший другий;

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

Аn - нарахована сума аліментів за останній місяць;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Частина 1 ст. 196 СК України встановлює обмеження щодо нарахування неустойки (пені), розмір якої має бути не більше 100 відсотків заборгованості за відповідний місяць.

Таким чином, суд вважає необхідним здійснити самосійний розрахунок заборгованості пені по сплаті аліментів за період з 21.12.2015 р. по 01.12.2018 р. (кількість днів прострочення - 1077), а саме:

за 21.12.2015 р. (222,3*1%*1077) = 2 394,171 грн., що є більше за 100% заборгованості 222,3 грн;

за 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. (689*1%*1066) = 7344,74 грн., що є більше за 100% заборгованості 689 грн;

за 01.02.2016 р. по 29.02.2016 р. (689*1%*1035) = 7 131,15 грн., що є більше за 100% заборгованості 689 грн;

за 01.03.2016 р. по 31.03.2016 р. (689*1%*1006) = 6 931,34 грн., що є більше за 100% заборгованості 689 грн;

за 01.04.2016 р. по 30.04.2016 р. (689*1%*975) = 6 717,75 грн., що є більше за 100% заборгованості 689 грн;

за 01.05.2016 р. по 31.05.2016 р. (689*1%*945) = 6 511,05 грн., що є більше за 100% заборгованості 689 грн;

за 01.06.2016 р. по 30.06.2016 р. (689*1%*915) = 6 304,35 грн., що є більше за 100% заборгованості 689 грн;

за 01.07.2016 р. по 31.07.2016 р. (689*1%*885) = 6 0975,65 грн., що є більше за 100% заборгованості 689 грн;

за 01.08.2016 р. по 31.08.2016 р. (689*1%*854) = 5 884,06 грн., що є більше за 100% заборгованості 689 грн;

за 01.10.2016 р. по 31.10.2016 р. (689*1%*793) = 5 463,77 грн., що є більше за 100% заборгованості 689 грн;

за 01.08.2017 р. по 31.08.2017 р. (689*1%*489) = 3 369,21 грн., що є більше за 100% заборгованості 689 грн;

за 01.01.2018 р. по 31.01.2018 р. (689*1%*336) = 2 315,04 грн., що є більше за 100% заборгованості 689 грн.

Таким чином сума заборгованості пені по сплаті аліментів складає: 222,3 + 689 + 689 + 689 + 689 + 689 + 689 + 689 + 689 + 689 + 689 + 689 = 7 801, 30 грн.

Суд відхиляє заяву відповідача щодо застосування у даний правовідносинах строків спеціальної позовної давності, виходячи з ч. 2 ст. 268 ЦК України та зі ст. 20 СК України мотивуючи це тим, що оскільки позовні вимоги випливають із сімейних відносин щодо виконання батьками обов`язку по утриманню дитини, тому в даному випадку позовна давність у даних правовідносинах не застосовується.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням обставин справи та відповідних положень норм чинного законодавства України, суд вважає необхідним самостійно розрахувати суму інфляційних витрат за прострочення сплати аліментів за період з 21.12.2015 р. по 01.12.2018 р. Розрахунки інфляційних втрат здійснювався на підставі показників індексів споживчих цін встановлені Державною службою статистики України, які містяться на офіційному сайті Держстату України (http://www.ukrstat.gov.ua).

Грудень 2015 р.

за 2016 р. = 112,4 / 100 = 1,124

за 2017 р. = 113,7 / 100 = 1,137

за 2018 р. = 109,8 / 100 = 1,098

Індекс за всі роки: 1,124*1,137*1,098=1,403230824

Розрахунок інфляційних втрат

(222,3 * 1, 403230824) - 222,3 = 89, = 89, 64 грн.

Січень 2015 р.

Розрахунок індексу інфляції

за 2016 р. = 99,6 * 101,0 * 103,5 * 100,1 *99,8 * 99,9 *99,7 * 101,8 * 102,8 * 101,8 * 100,9 = 111,6 / 100 = 1,116

за 2017 р. = 113,7 / 100 = 1,137

за 2018 р. = 109,8 / 100 = 1,098

Індекс за всі роки: 1,116*1,137*1,098 = 1, 393243416

Розрахунок інфляційних втрат

(689 * 1, 393243416) - 689 = 270,944713624 = 270, 94 грн.

Лютий 2016 р.

Розрахунок індексу інфляції

за 2016 р. = 101,0 * 103,5 * 100,1 *99,8 * 99,9 *99,7 * 101,8 * 102,8 * 101,8 * 100,9 = 111,8 / 100 = 1,118

за 2017 р. = 113,7 / 100 = 1,137

за 2018 р. = 109,8 / 100 = 1,098

Індекс за всі роки: 1,118*1,137*1,098 = 1, 395740268

Розрахунок інфляційних втрат

(689 * 1, 395740268) - 689 = 272, 665044652 = 272, 67 грн.

Березень 2016 р.

Розрахунок індексу інфляції

за 2016 р. = 103,5 * 100,1 *99,8 * 99,9 *99,7 * 101,8 * 102,8 * 101,8 * 100,9 110,6 / 100 = 1,106

за 2017 р. = 113,7 / 100 = 1,137

за 2018 р. = 109,8 / 100 = 1,098

Індекс за всі роки: 1,106*1,137*1,098 = 1, 380759156

Розрахунок інфляційних втрат

(689 * 1, 380759156) - 689 = 262, 343058484 = 262, 34 грн.

Квітень 2016 р.

Розрахунок індексу інфляції

за 2016 р. = 100,1 *99,8 * 99,9 *99,7 * 101,8 * 102,8 * 101,8 * 100,9 = 106,9 / 100 = 1,069

за 2017 р. = 113,7 / 100 = 1,137

за 2018 р. = 109,8 / 100 = 1,098

Індекс за всі роки: 1,069*1,137*1,098 = 1, 334567394

Розрахунок інфляційних втрат

(689 * 1, 334567394) - 689 = 230,516934466 = 230, 52 грн.

Травень 2016 р.

Розрахунок індексу інфляції

за 2016 р. = 99,8 * 99,9 *99,7 * 101,8 * 102,8 * 101,8 * 100,9 = 106,9 / 100 = 1,069

106,8 / 100 = 1,068

за 2017 р. = 113,7 / 100 = 1,137

за 2018 р. = 109,8 / 100 = 1,098

Індекс за всі роки: 1,068*1,137*1,098 = 1, 333318968

Розрахунок інфляційних втрат

(689 * 1, 333318968) - 689 = 229, 656768952 = 229, 66 грн.

Червень 2016 р.

Розрахунок індексу інфляції

за 2016 р. = 99,9 *99,7 * 101,8 * 102,8 * 101,8 * 100,9 = 106,9 / 100 = 107,0 / 100 = 1,070

за 2017 р. = 113,7 / 100 = 1,137

за 2018 р. = 109,8 / 100 = 1,098

Індекс за всі роки: 1,070*1,137*1,098 = 1, 33581582

Розрахунок інфляційних втрат

(689 * 1, 33581582) - 689 = 231, 37709998 = 231, 38 грн.

Липень 2016 р.

Розрахунок індексу інфляції

за 2016 р. = 99,7 * 101,8 * 102,8 * 101,8 * 100,9 = 107,1 / 100 = 1,071

за 2017 р. = 113,7 / 100 = 1,137

за 2018 р. = 109,8 / 100 = 1,098

Індекс за всі роки: 1,071*1,137*1,098 = 1, 337064246

Розрахунок інфляційних втрат

(689 * 1, 337064246) - 689 = 232, 237265494 = 232, 24 грн.

Серпень 2016 р.

Розрахунок індексу інфляції

за 2016 р. = 101,8 * 102,8 * 101,8 * 100,9 = 107,5 / 100 = 1,075

за 2017 р. = 113,7 / 100 = 1,137

за 2018 р. = 109,8 / 100 = 1,098

Індекс за всі роки: 1,075*1,137*1,098 = 1, 34205795

Розрахунок інфляційних втрат

(689 * 1, 34205795) - 689 = 235, 67792755 = 235, 68 грн.

Жовтень 2016 р.

Розрахунок індексу інфляції

за 2016 р. = 101,8 * 100,9 = 102,7 / 100 = 1,027

за 2017 р. = 113,7 / 100 = 1,137

за 2018 р. = 109,8 / 100 = 1,098

Індекс за всі роки: 1,027*1,137*1,098 = 1, 282133502

Розрахунок інфляційних втрат

(689 * 1, 282133502) - 689 = 194, 389982878 = 194, 39 грн.

Серпень 2017 р.

Розрахунок індексу інфляції

за 2017 р. = 102,0 * 101,2 * 100,9 * 101,0 = 105,2 / 100 = 1,052

за 2018 р. = 109,8 / 100 = 1,098

Індекс за всі роки: 1,052*1,098 = 1, 155096

Розрахунок інфляційних втрат

(689 * 1, 155096) - 689 = 106, 861144 = 106, 86 грн.

Січень 2018 р.

Розрахунок індексу інфляції

за 2018 р. = 100,9 * 101,1 * 100,8 * 100,0 * 100,0 * 99,3 * 100,0 * 101,9 * 101,7 * 101,4 * 100,8 = 1, 081547

Розрахунок інфляційних втрат

(689 * 1, 081547) - 689 = 56, 185883 = 56, 19 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути інфляційні втрати за прострочення сплати аліментів за період з 21.12.2015 р. по 01.01.2018 р. у розмірі: 89,64 + 270, 94 + 272, 67 + 262, 34 + 230, 52 + 229, 66 + 231, 38 + 232, 24 + 235, 68 + 194, 39 + 106,86 + 56,19 = 2 412,51 гривень.

Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11.06.2015 р. по справі № 521/4526/15-ц з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті додаткові витрати на утримання дитини у сумі 20 655, 88 грн.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 27.09.2015 р. встановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на утримання дитини у сумі 20 435, 42 грн. Рішенням визначено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини у сумі 20 435, 42 грн.

19.10.2015 р. Другим Малиновським ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області було відкрито виконавче провадження № 49156951.

З довідки про наявність заборгованості зі сплати додаткових витрат на утримання дитини з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання від 08 травня 2018 р. № 9732 вбачається, що станом на 01.01.2018 р. наявна заборгованість зі сплати додаткових витрат на утримання дитини, що становить 19 565, 42 грн.

З довідки про наявність заборгованості зі сплати додаткових витрат на утримання дитини з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання від 03 грудня 2018 р. № 22387 визначено, що грошова сума у розмірі 1 2374, 16 грн ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , не надходила.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 СК України, у разі прострочення оплати додаткових витрат на дитину з вини платника такий платник зобов`язаний на вимогу одержувача додаткових витрат сплатити суму заборгованості за додатковими витратами з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних із простроченої суми.

Платник додаткових витрат вважається таким, що прострочив оплату, якщо він не виконав свій обов`язок щодо оплати додаткових витрат у строк, встановлений рішенням суду або за домовленістю між батьками, а в разі їх відсутності або у разі не встановлення такого строку - після спливу семи днів після пред`явлення відповідної вимоги одержувачем додаткових витрат, який фактично їх оплатив.

З урахуванням наданих до позовної заяви виписок руху коштів по рахунку за № НОМЕР_1 з АТ «Альфа-Банк» ОСОБА_1, від 29.11.2018 р., та виписок по рахунку № НОМЕР_2 Малиновського відділу ДВС в Одеській області, суд вважає, що додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_2 в повному обсязі та своєчасно не сплачена.

Суд погоджується із висновком експерта № 137 від 27.12.2018 р. судово-експертного дослідження в частині розрахунку суми заборгованості за прострочення сплати додаткових витрат та трьох відсотків річних. Вважає його розрахованим вірно та таким, що не суперечить нормам чинного законодавства України. Отже, з відповідача необхідно стягнути суму заборгованості зі сплати додаткових витрат на утримання ОСОБА_3 у розмірі 18 327, 42 грн., від якої сума трьох відсотків річних складає 1 840,33 грн.

Відповідачем не подано доказів у відповідності до ст. ст. 76-81 ЦПК України, які підтверджують сплату заборгованості по додатковим витратам на утримання дитини. Таким чином, суд доходить висновку, що на дату винесення рішення суду заборгованість по додатковим витратам на утримання дитини складає 18 327,42 гривні.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд вважає що стягненню з відповідача підлягає суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення за період з 21.12.2015 р. по 01.01.2018 р.

Суд не погоджується із розрахунком наданим позивачем, тому суд вважає необхідним обчислити розмір індексу інфляцій за прострочення сплати додаткових витрат самостійно. Розрахунки інфляційних втрат здійснювався на підставі показників індексів споживчих цін встановлені Державною службою статистики України, які містяться на офіційному сайті Держстату України (http://www.ukrstat.gov.ua).

Розрахунок:

за 2015 р. = 100, 7 / 100 = 1,007

за 2016 р. = 112,4 / 100 = 1,124

за 2017 р. = 113,7 / 100 = 1,137

за 2018 р. = 109,8 / 100 = 1,098

за 2019 р. = 104,1 / 100 = 1,041

за січень 2020 р. = 100,2 / 100 = 1,002

Індекс за всі роки: 1,007 * 1,124*1,137*1,098*1,041*1,002 = 1,47393061

Розрахунок інфляційних втрат за період з жовтня 2015 р. по грудень 2019 р.

(18 327,42 * 1,47393061) - 18 327,42 = 8 685,92 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути індексу інфляцій за прострочення сплати додаткових витрат у розмірі 8 685,92 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. ст. 124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Відповідно до ст. 141 ч.1,6 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 196 СК України, ст. 625 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 76, 81, 89, 133, 141, 263-265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені по заборгованості по аліментам, додатковим витратам та 3% річних на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) 10 213,18 гривень, яка складається з розміру пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини за період з 21.12.2015 р. по 01.12.2018 р. у розмірі 7 801, 30 грн. та інфляційних втрат за прострочення сплати аліментів за період з 21.12.2015 р. по 01.01.2018 р. у розмірі 2 412,51 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) суму трьох відсотків річних у розмірі 1 840,33 грн. та суму інфляційних втрат у розмірі 8 685,92 гривень за прострочення сплати додаткових витрат, яка загалом складає 10 526,25 гривень.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь держави суму судового збору у розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30- денний строк з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя О.Д. Коблова