Провадження № 2/317/168/2020
Справа № 317/3404/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сакояна Д.І.

за участі:

секретаря судового засідання Колесник Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Запорізький районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Запорізький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.06.1996. Шлюб був розірваний на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2016. Від шлюбу сторони мають двох доньок: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2

02.01.2019 Ленінським районним судом м. Запоріжжя винесено судовий наказ № 334/9706/18, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 29.12.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Як стверджує позивачка, відповідач вчасно отримав копію даного судового наказу та йому було достовірно відомо про його обов`язок сплачувати аліменти.

29.08.2019 ОСОБА_3 виповнилось 18 років, але заборгованість по аліментам не погашена. На виконанні Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження № 58620314 з примусового виконання судового наказу № 334/9706/18 від 02.01.2019 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 29.12.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Старшим державним виконавцем Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Шваковою А.А. був складений розрахунок заборгованості, згідно якого заборгованість зі сплати аліментів станом на 25.09.2019 включно становить 16779 грн. 18 коп. Згідно з наданим позивачкою розрахунком, загальна сума неустойки (пені), що визначена додаванням сум неустойки за кожний з місяців заборгованості, станом на 27.08.2019 складає 25080 грн. 22 коп.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 29.12.2018 по 29.08.2019 у розмірі 25080 грн. 22 коп.

28.11.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому ОСОБА_2 зазначає, що він не визнає позовні вимоги та заперечує проти обставин, на які посилається позивач в обґрунтування свого позову. Відповідач зазначає, що регулярно надає грошову допомогу на утримання дитини. Починаючи з вересня 2019 року з його заробітної плати утримуються аліменти.

У відповіді на відзив представник позивача не погодилась із доводами, які містяться у відзиві на позов, вказавши, що позивач єдина утримує дитину, а відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, який складено старшим державним виконавцем Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Шваковою А.А. не скасовано та не оскаржено.

У судовому засіданні 30.01.2020 представник позивача ОСОБА_5 . позов підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні тим, що містяться у позові та відповіді на відзив. У подальшому представник позивача участі у розгляді справи не брала, у заяві від 03.02.2020 просила розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача.

У судовому засіданні 30.01.2020 відповідач ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позову з підстав, що зазначені у відзиві на позов. Також відповідач зазначив, що діти проживають з матір`ю з вересня 2018 року. Меншій донці він добровільно сплачував 1500,00 грн. аліментів а старшій 1000,00 грн. Кошти сплачував безпосередньо дітям за домовленістю з дітьми та матір`ю. Так, сума 6600,00 грн. ним сплачена як аліменти з вересня по грудень 2018 року включно, а 5000,00 грн. з січня по березень 2019 року включно. У подальшому позивач участі у розгляді справи не брав, у заяві від 18.02.2020 просив розглянути справу за його відсутності.

Інші учасники справи до суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Допитана у судовому засіданні 30.01.2020 свідок ОСОБА_4 зазначила, що позивач та відповідач є її батьками. З грудня 2018 року вони не отримували аліменти від батька, він лише здійснив оплату лікування зубів. Коли матір їхала до Польщі, то у них дійсно була домовленість щодо сплати коштів за грудень 2018 року, січень та лютий 2019 року. Матір знала про надходження цих коштів, не була проти. Виплата аліментів розпочалась приблизно на початку вересня 2019 року. Гроші пішли на оренду житла.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, допитавши свідка та дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

У відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінської райадміністрації м. Запоріжжя 03.09.1996, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі з 08.06.1996.

У шлюбі у подружжя народилось двоє доньок ОСОБА_4 (повторне свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 30.11.2018) та ОСОБА_3 (повторне свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 30.11.2018).

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2016 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 25.09.2019 відкрито виконавче провадження № 58620314 щодо примусового стягнення на підставі судового наказу Ленінського районного суду м. Запоріжжя № 334/9706/18 від 12.02.2019 аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 29.12.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості № 21185/6 від 25.09.2019, складеного старшим державним виконавцем Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Шваковою А.А., станом на 25.09.2019 заборгованість ОСОБА_2 становила 16779,18 грн.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у ч. 4 ст. 155 СК України.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач був обізнаний про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення про стягнення з нього аліментів, свої зобов`язання належним чином не виконував.

Згідно розрахунку представника позивача від 15.10.2019, пеня за несвоєчасну (щомісячну) несплату аліментів станом на 27.08.2019 складає 25080 грн. 22 коп.

Перевіривши зазначений розрахунок, суд приходить до висновку, що він не у повній мірі є обґрунтованим, виходячи із наступного.

Згідно квитанції від 09.10.2018 ОСОБА_2 зробив грошовий переказ на банківську картку ОСОБА_3 на суму 6600,00 грн. в рахунок сплати аліментів за вересень-січень.

Згідно квитанції від 01.11.2018 ОСОБА_2 зробив грошовий переказ на банківську картку ОСОБА_3 на суму 6600,00 грн. в рахунок сплати аліментів за січень-березень 2019 року.

Зазначені платежі не були враховані представником позивача у розрахунку. Разом з тим, вони підлягають урахуванню, адже як зазначила у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , такий спосіб сплати коштів був узгоджений із ОСОБА_1 .

Як зазначив у судовому засіданні ОСОБА_2 , зазначені платежі повинні бути розподілені на рівні щомісячні частини.

Так, сума у розмірі 6600,00 грн. фактично сплачена за 4 місяці (вересень, жовтень, листопад, грудень 2018 року), тобто по 1650,00 грн. щомісячно.

Сума у розмірі 5000,00 грн. фактично сплачена за 3 місяці (січень, лютий, березень 2019 року), тобто по 1666,67 грн.

У грудні 2018 року ОСОБА_2 мав сплатити аліменти у сумі 1944,70 грн.

Враховуючи, що відповідачем за грудень 2018 року добровільно сплачено 1650,00 грн., недоплата складає: 1944,70 1650,00 = 294,70 грн.

Розмір пені є наступним: 294,70 грн. * 239 * 1% = 704,33 грн.

У січні 2019 року ОСОБА_2 мав сплатити аліменти у сумі 1716,38 грн.

Враховуючи, що відповідачем за січень 2019 року добровільно сплачено 1666,67 грн., недоплата складає: 1716,38 1666,67 = 49,71 грн.

Розмір пені є наступним: 49,71 грн. * 208 * 1% = 103,40 грн.

У лютому 2019 року ОСОБА_2 мав сплатити аліменти у сумі 1792,52 грн.

Враховуючи, що відповідачем за лютий 2019 року добровільно сплачено 1666,67 грн., недоплата складає: 1792,52 1666,67 = 125,85 грн.

Розмір пені є наступним: 125,85 грн. * 180 * 1% = 226,53 грн.

У березні 2019 року ОСОБА_2 мав сплатити аліменти у сумі 2090,20 грн.

Враховуючи, що відповідачем за березень 2019 року добровільно сплачено 1666,67 грн., недоплата складає: 2090,20 1666,67 = 423,53 грн.

Розмір пені є наступним: 423,53 грн. * 149 * 1% = 631,06 грн.

У квітні 2019 року ОСОБА_2 мав сплатити аліменти у сумі 1983,80 грн.

Розмір пені є наступним: 1983,80 грн. * 119 * 1% = 2360,72 грн.

У травні 2019 року ОСОБА_2 мав сплатити аліменти у сумі 1702,74 грн.

Розмір пені є наступним: 1702,74 грн. * 88 * 1% = 1498,41 грн.

У червні 2019 року ОСОБА_2 мав сплатити аліменти у сумі 1769,01 грн.

Розмір пені є наступним: 1769,01 грн. * 58 * 1% = 1026,03 грн.

У липні 2019 року ОСОБА_2 мав сплатити аліменти у сумі 1889,92 грн.

Розмір пені є наступним: 1889,92 грн. * 27 * 1% = 510,28 грн.

У серпні 2019 року ОСОБА_2 мав сплатити аліменти у сумі 1889,92 грн.

Оскільки у позові заявлені вимоги щодо стягнення неустойки (пені) станом на 27.08.2019, про що складено відповідний розрахунок розміру неустойки (пені), підстав для нарахування та стягнення пені за серпень 2019 року немає.

Таким чином, загальний розмір неустойки (пені) станом на 27.08.2019 складає: 704,33 +103,40 + 226,53 + 631,06 + 2360,72 + 1498,41 + 1026,03 + 510,28 = 7060,76 грн.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема: у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Аналіз зазначеної правової норми свідчить, що у даному випадку слід виходити з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, а тому саме на неї покладено тягар доказування протилежного. Відповідно, суд повинен встановити факт заборгованості по аліментам й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки (пені).

Доказів відсутності вини відповідача у несплаті аліментів суду не подано, відтак неустойка (пеня) у розмірі 7060,76 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Запорізький районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) неустойку (пені) за прострочення сплати аліментів станом на 27.08.2019 у розмірі 7060 грн. 76 коп. (сім тисяч шістдесят грн. 76 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) у дохід держави судовий збір у розмірі 216 грн. 33 коп. (двісті шістнадцять грн. 33 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя Д.І. Сакоян