ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 766/4411/20 Головуючий в І інстанції Зуб І.Ю.
Номер провадження 22-ц/819/1575/20 Доповідач Орловська Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Орловської Н.В.

суддів: Кутурланової О.В.

Майданіка В.В.

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Радченко Олег Вікторович, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Зуб І.Ю. від 07 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА» про стягнення матеріальних збитків та відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2020 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , зазначивши третьою особою Приватне акціонерне товариство «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА», про стягнення 12508,02 грн. матеріальних збитків та 25000 грн. моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.

В обґрунтування заявлених позовних вимог послався на те, що 18.11.2019 року близько 09-30 год. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Mazda CX5, реєстраційний номер НОМЕР_1 у м. Херсоні по вул. Потьомкінська, 55, при виїзді з двору будинку № 24 по вул. Фрунзе, не надала перевагу у русі транспортному засобу Audi100, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого його відкинуло на припаркований транспортний засіб Peugeot, реєстраційний номер НОМЕР_3 , після чого , продовжуючи рух, виїхала на смугу зустрічного руху, де скоїла зіткнення з транспортним засобом KIA, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який знаходився під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.01.2020 року по справі № 766/488/20 ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позивач зазначає, що внаслідок ДТП йому завдано тілесні ушкодження у вигляді рубленої травми голови, а також завдано шкоду його майну.

Так, згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження №АВє-337 від 05.12.2019 року вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику транспортного засобу KIA, реєстраційний номер НОМЕР_4 , внаслідок його пошкодження 18.11.2019 р. в результаті ДТП, становить 80 196,24 грн.

Крім того, позивач зазначає, що зазнав додаткових витрат, пов`язаних з ДТП, а саме на послуги евакуатора, аварійний майданчик, проведення авто товарознавчого дослідження, ліки та медичну допомогу, правову допомогу.

Також позивач вказує на те, що внаслідок ДТП йому завдано моральної шкоди, що пов`язана з фізичним болем та стражданням, які він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, душевними стражданнями, які він зазнав внаслідок протиправної поведінки відповідача та пошкодження його майна. Крім того, внаслідок ДТП та необхідності вишукування коштів на ремонт авто у нього погіршилися стосунки у сім`ї, якій довелося замість автомобіля користуватися громадським транспортом. Суттєве пошкодження автомобіля призвело до неможливості виконання позивачем роботи згідно цивільно-правового договору, укладеного з ПП «Віжес».

У лютому 2020 року ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» сплатила позивачу страхове відшкодування в сумі 72629,22 грн., яке позивач вважає недостатнім для повного відшкодування шкоди, завданої йому внаслідок ДТП, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 07 вересня 2020р. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вказане судове рішення обґрунтовано тим, що вимоги до відповідача ОСОБА_2 заявлені передчасно, оскільки її цивільно-правова відповідальність застрахована у ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», яка згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов`язана здійснити страхове відшкодування у межах відповідної суми у випадку виникнення у страхувальника деліктного зобов`язання. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано переконливих доказів на підтвердження завдання йому моральної шкоди у розмірі 25 000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Радченко Олег Вікторович, зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, у зв`язку з чимпросить рішення суду в частині відмови у стягненні моральної шкоди скасувати та постановити нове про задоволення цієї частини позовних вимог.

За позицією скаржника, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона ж підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Проте, як зазначає скаржник, суд першої інстанції не надав оцінки наявним в матеріалах справи доказам, наданим на підтвердження факту завдання моральної шкоди, а також не врахував, що ані відповідач, ані третя особа не заперечували щодо факту завдання моральної шкоди та заявленому розміру відшкодування.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив, що в силу ч.3 ст. 360 ЦПК України не є перешкодою для перегляду судового рішення.

Оскільки позивач не погоджується із оскаржуваним рішенням виключно у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди у сумі 25000 грн., колегія суддів переглядає зазначене судове рішення лише в межах цих вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегією суддів встановлені такі обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 20 січня 2020 року у справі № 766/488/20, яка набрала законної сили 14.02.2020 р., встановлено, що 18.11.2019 року близько 09-30 годині ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Mazda СХ5 реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Херсоні по вул. Потьомкінська, 55, при виїзді з двору будинку № 24 по вул. Фрунзе, не надала перевагу у русі транспортному засобу Audi 100 реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по вул. Потьомкінська, внаслідок чого автомобіль Audi 100 реєстраційний номер НОМЕР_2 відкинуло на припаркований транспортний засіб Peugeot реєстраційний номер НОМЕР_3 , після чого продовжуючи рух виїхала на смугу зустрічного руху, де скоїла зіткнення з транспортним засобом КІА реєстраційний номер НОМЕР_4 , який рухався у зустрічному напрямку, при цьому допустивши перекидання транспортного засобу Mazda СХ.5 реєстраційний номер НОМЕР_1 на д.з 5.35.1, чим порушила вимоги п. 2.3 б, 10.2,11.3,11.4 ПДР України, та вчинила правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а водій автомобіля КІА реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.

Цією ж постановою суду встановлено, що вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП є доведеною, накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на шість місяців. (а.с. 9-12)

Згідно довідки Херсонської обласної клінічної лікарні від 18.11.2019 року № 477, ОСОБА_1 18 листопада 2019 року о 09.50 год звернувся у приймальне відділення Херсонської обласної клінічної лікарні з діагнозом «забійна рана голови», рекомендовано подальше лікування у хірурга за місцем проживання.

Висновком № АВє-337 експертного авто товарознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 05.12.2019 р. встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику досліджувального легкового автомобіля Kia Magentis 2,0і реєстраційний номер НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , внаслідок чого його пошкодження 18.11.2019 р. в результаті ДТП, в цінах станом на час завершення виконання цього дослідження становить 80 196,24 грн.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

За змістом статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а також - незалежно від вини заподіювача шкоди, якщо її завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Аналіз норм вказаних статей дає підстави для висновку про те, що особа, яка керує транспортним засобом, несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, в тому числі, і моральну шкоду.

Як зазначалося вище, ОСОБА_1 в результаті ДТП 18.11.2019 р. зазнав тілесних ушкоджень, у зв`язку з якими він перебував на лікуванні.

Вказане ушкодження здоров`я безумовно потягнуло за собою заподіяння потерпілому ОСОБА_1 моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях.

Оскільки постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 20 січня 2020 року у справі № 766/488/20, яка набрала законної сили 14.02.2020 р., встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні ДТП 18.11.2019 р., тому відповідальність за завдану позивачу шкоду на підставі статті 1167 ЦК України несе ОСОБА_2 як винна особа та законний володілець джерела підвищеної небезпеки, а саме транспортного засобу Mazda CX-5, державний номер НОМЕР_1 .

Разом з тим, у справі, яка переглядається, судом першої інстанції встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як власника вищевказаного транспортного засобу на час ДТП була застрахована у ПАТ «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА» згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 101240397. (а.с.84)

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 101240397 страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 200 000 грн.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За загальним правилом, викладеним у пункті 5 частини першої статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов`язку перед страховиком, зокрема з надання своєчасного повідомлення про настання страхового випадку.

Правилами статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачені випадки, коли страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, і ці випадки характеризуються не лише виною водія забезпеченого транспортного засобу у настанні ДТП, а і його навмисною протиправною поведінкою щодо заволодіння забезпечуваним транспортним засобом, керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів тощо.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Вказані правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) та від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) та застосовуються у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №539/3475/18.

Статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Встановивши, що на час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА», суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відсутні підстави для стягнення з відповідача суми заподіяної позивачу моральної шкоди, завданої йому внаслідок ушкодження його здоров`я під час ДТП, оскільки вимоги про таке відшкодування мають бути пред`явлені позивачем до страховика.

Разом з тим, при розгляді даної справи судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам позивача щодо завдання йому моральної шкоди внаслідок ДТП 18.11.2019 р., яка полягає у душевних стражданнях, пов`язаних з пошкодженням належного йому майна, необхідності пересування на період ремонту автомобіля громадським транспортом, погіршенням стосунків у родині та неможливості виконувати обов`язки за цивільно - правовим договором від 01.11.2019 р., укладеним з ПП «Віжес».

Як зазначалося вище, в результаті ДТП 18.11.2019 р., зазнав пошкоджень належний на праві власності ОСОБА_1 транспортний засіб Kia Magentis 2,0і реєстраційний номер НОМЕР_4 , вартість матеріального збитку внаслідок таких пошкоджень складає 80 196,24 грн. (а.с.23)

Апеляційний суд приймає до уваги вказану обставину та вважає, що пошкодження належного позивачу транспортного засобу безумовно потягнуло за собою заподіяння йому моральної шкоди, яка полягає у порушенні його звичного способу життя, нормальних життєвих зв`язків, необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

При цьому, апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відсутність у матеріалах справи доказів того, що позивач є володільцем транспортного засобу Kia Magentis 2,0і реєстраційний номер НОМЕР_4 , оскільки згідно наявного в матеріалах справи протоколу огляду транспортного засобу від 26.11.2019 р., складеного експертом Херсонської Торгово - промислової палати, власником транспортного засобу Kia Magentis реєстраційний номер НОМЕР_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 від 03.03.2018 р. є ОСОБА_1 . (а.с.28)

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок ДТП, слід виходити з тривалості та глибини моральних страждань, яких зазнав потерпілий, вимог розумності, виваженості і справедливості.

Враховуючи, що пошкодження належного позивачу транспортного засобуKia Magentis 2,0і реєстраційний номер НОМЕР_4 внаслідок ДТП відбулося 18.11.2019 р. (дата ДТП), а виплата ПАТ «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА» страхового відшкодування позивачу здійснена у лютому 2020 році (а. с. 50), тому з урахуванням вимог розумності, виваженості та справедливості, а також виходячи з тривалості душевних страждань позивача колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди, який підлягає компенсації позивачу внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу складає 5 000,00 грн.

При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача щодо завдання йому моральної шкоди у вигляді погіршення стосунків у сім`ї та неможливості виконання обов`язків за цивільно - правовим договором від 01.11.2019 р, укладеним з ПП «Віжес», оскільки відсутній прямий причинно - наслідковий зв`язок між вказаними обставинами та ДТП, яке відбулося 18.11.2019 р. з вини ОСОБА_2 .

З огляду на викладене та враховуючи неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи, апеляційний суд згідно ст. 376 ЦПК України вважає за необхідне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 07 вересня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача моральну шкоду в сумі 5000,00 грн.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати складають з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. (ч. 1 ст. 133 ЦПК України)

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. (п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України)

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що орієнтовний розмір понесених ним витрат на правничу допомогу складає 6 000,00 грн., з яких 3000,00 грн. ним вже фактично сплачені.

Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога позивачу надавалася адвокатом Радченко Олегом Вікторовичем, який діяв на підставі ордеру від 19.11.2019 р. серії АО№1003024 (а.с.5).

На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів позовної заяви долучено: договір про надання правової допомоги № 1/18 від 18.11.2019 р., акт № 1 про надання правової допомоги від 24.02.2020 р., копію виписки по надходженням по рахунку. (а. с. 38-44)

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Аналіз вказаної норми свідчить про те, що компенсації підлягають витрати сторони на надану адвокатом правничу допомогу, пов`язану з розглядом конкретної справи.

Згідно акту № 1 про надання правової допомоги від 24.02.2020 р. адвокат Радченко О.В. надано ОСОБА_1 наступні послуги із правової допомоги:

-виїзд на місце ДТП, консультація, представництво інтересів в правоохоронних органах 1000,00 грн.;

-представництво інтересів між клієнтом та страховою компанією щодо виплати компенсації 1000,00 грн.;

-представництво інтересів клієнта у суді першої та апеляційної інстанції щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення по 500,00 грн. за два засідання, всього 3000,00 грн.

Надані згідно акту № 1 від 24.02.2020 року адвокатом Радченко О.В. послуги не можуть вважатися такими, що пов`язані з розглядом даної справи, а тому вимога позивача щодо стягнення на його користь витрат на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн. задоволенню не підлягає.

Інших доказів на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу в суді першої інстанції матеріали справи не містять.

Щодо розподілу судового збору, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою позову майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Враховуючи, що ціна позову становить 37508,02 грн., тому з урахуванням наведених приписів закону сума судового збору, яка підлягала сплаті позивачем при зверненні до суду першої інстанції становить 840,80 грн. (0,4 від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Натомість, при зверненні з позовом до суду першої інстанції позивачем сплачено судовий збір у більшому розмірі, в сумі 1681,60 грн. (а. с. 7-8).

Виходячи з принципів розумності та справедливості апеляційний суд вважає, що компенсації позивачу за рахунок відповідача підлягає судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, який обчислюється виходячи з суми, яка підлягала сплаті в суді першої інстанції, тобто з 840,80 грн.

При цьому, позивач не позбавлений права відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» звернутися до суду першої інстанції з клопотанням про повернення надміру сплаченої суми судового збору.

Крім того, в суді апеляційної інстанції позивачем сплачено судовий збір в сумі 1261,20 грн., що відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Отже, виходячи з розміру задоволених апеляційним судом позовних вимог колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в загальній сумі 361,24 грн. (13% від суми, сплаченої в суді першої інстанції 109,00 грн. та 20% від суми, сплаченої в суді апеляційної інстанції 252,24 грн.).

Керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 376 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Радченко Олег Вікторович, задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 07 вересня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000,00 грн. та судові витрати в сумі 361,24 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови лише у випадках, встановлених п.2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий ________________ Н.В.Орловська

Судді: ________________ О.В.Кутурланова

________________ В.В.Майданік