Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3627/19

номер провадження 2/695/653/20

20 лютого 2020 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.,

за участю секретаря Оніщенко Н.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Золотоніської міської ради про визнання права на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , яка за свого життя склала заповіт посвідчивши його у державного нотаріуса Золотоніської міської державної нотаріальної контори, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на майно померлої, до складу якого, серед іншого входить житловий будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач виявив намір належним чином прийняти спадкове майно після смерті своєї матері, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву.

Однак позивач не може оформити своє право на вказане вище майно, оскільки оригінали документів, що посвідчують право власності спадкодавця на майно відсутні.

За цих підстав нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії, а тому останній був змушений звернутися до суду із відповідним позовом про визнання права власності на вказаний будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

У судове засідання позивач не з`явився, однак надав до суду заяву, згідно з якою розгляд справи просив проводити за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі.

Представник відповідача Золотоніської міської ради в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій просив суд справу розглянути без участі представника міської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а відповідач проти позовних вимог не заперечував, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні розглянути справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі та прийняти рішення на підставі доказів, що знаходяться у ній.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

При цьому суд виходить з наступних підстав.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи.

Відповідно до свідоцтва про смерть (серії НОМЕР_1 від 18.07.2013 року) ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис за №239.

Нормами ст. 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Як вбачається із заповіту ОСОБА_2 від 13.03.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Золотоніської міської державної нотаріальної контори Компанієць О.Г та зареєстрованого в реєстрі за № 590, ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що буде належати їй і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 .

Факт наявності родинних відносин між позивачем та померлою ОСОБА_2 стверджується відповідним свідоцтвом про народження (серії НОМЕР_2 від 02.04.1962 року).

Відповідно до загальних норм закріплених в ст. 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Так згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від Золотоніською міської державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та зазначений вище житловий будинок у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

Як вбачається із державного акту на право приватної власності на земельну ділянку (серії ЯД №937100 від 20.02.2008 року ОСОБА_2 на підставі рішення Золотоніської міської ради від 30.12.1997 року є власником земельної ділянки, площею 0.1000 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Так із вказаного вище державного акту вбачається, що останній видавався на підставі рішення органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, окрім іншого, належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього кодексу.

Окрім того суд, при вирішенні вказаної справи бере до уваги, що згідно ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Міська рада, як відповідач по справі та орган місцевого самоврядування, що здійснює представництво територіальної громади проти задоволення позовних вимог не заперечувала, а отже визнала і факт належності вказаних прав ОСОБА_2 ..

Аналогічна ситуація і з будинком, що знаходиться на вказаній вище земельній ділянці, право власності ОСОБА_2 на яке стверджується свідоцтвом про право власності на домоволодіння за № НОМЕР_3 , яке видане 03.09.1962 року, із змісту якого вбачається, що ОСОБА_2 виділяється ціле домоволодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_1 . Вказане свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Золотоніської міської ради депутатів трудящих за №43 від 20.03.1962 року.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_2 мала право на вказане майно, що стверджується відповідними документами, які видані у встановленому законом порядку спеціально уповноваженими органами державної влади та сумнівів у обставинах які вони посвідчують не викликають.

Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, а за життя право власності не було зареєстровано в належному порядку, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається із копії спадкової справи, наданої Золотоніською міською державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа за №173/2013. Підставою для її заведення була подана заява про прийняття спадщини від ОСОБА_1 .

Таким чином у судовому засіданні встановлено, що позивач прийняв спадщину у встановленому чинним законодавством порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1296 відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Нормами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач належним чином прийняв спадщину після смерті своєї матері, а оскільки правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно відсутній, а власник помер, вбачається обмеження прав позивача у можливості прийняття та належного розпорядження своїм спадковим майном, а тому, враховуючи наявність законних підстав, позов підлягає до повного задоволення.

На підставі зазначеного та керуючись

ст.,ст. 346, 1268 ЦК України та ст.,ст. 76, 264,

ст. 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Золотоніської міської ради про визнання права на спадщину задовольнити повністю.

У порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 визнати за ОСОБА_1 , право власності на майно, яке належало за життя ОСОБА_2 , а саме: житловий будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення в порядку визначеному ст.,ст. 354-356 ЦПК України.

Суддя: Середа Л.В.