Справа № 635/5364/20
Провадження по справі №2/635/2572/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області в складі суду:

головуючого судді - Даниленко Т.П.,

за участі секретаря судового засідання - Саніної Т.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Мереф`янська міська рада Харківського району Харківської області, , місце реєстрації: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Дніпровська, 213;

третя особа: Приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Полякова Л.О., місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, місце реєстрації: м. Харків, вул. Космічна, 21,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, треті особи - Приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Полякова Л.О., Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, треті особи - Приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Полякова Л.О., Міськрайонне управління у Харківському районі та м. Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, в якій просить:

- встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , державного акту на право приватної власності на землю серія ХР 25-19-13576, виданого 13 вересня 1994 року Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 72, на земельну ділянку площею 0,1 га, розташовану на території АДРЕСА_1 ;

- визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку кадастровий номер 0:00:102:0018, площею 0,1 га, розташовану на території АДРЕСА_1 , яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ХР 25-19-13576, виданого 13 вересня 1994 року Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 72.

В обґрунтування заяви зазначає, що після смерті її чоловіка ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилася спадщина, до складу якої увійшли житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями та спорудами і земельна ділянка (кадастровий номер :00:102:0018), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . На момент смерті чоловіка вона постійно проживала з ним, з огляду на що вважається такою, що прийняла спадщину. За наведених обставин вона звернулась до приватного нотаріуса Полякової Л.О. та отримала свідоцтво про право власності на Ѕ частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, що нотаріусом відмовлено їй у визнанні права власності на земельну ділянку, площею 0,1 га, кадастровий номер :00:102:0018, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування відмови нотаріус послався на те, що в Державному акті на право приватної власності на землю ХР 25-19-13576, виданому 13.09.1994 Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 72, наявне виправлення в прізвищі спадкодавця. Крім того, відмова обґрунтовується тим, що у Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, прізвище власника зазначено « ОСОБА_3 », тоді як в свідоцтві про смерть він записаний як « ОСОБА_3 ». Зазначає, що вказані обставини свідчать про порушення її права на спадщину, тому вимушена звернутися до суду.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18.09.2020 справу за вказаним позовом призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне зазначити про таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у 1994 році оформив право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :00:102:0018) за адресою: АДРЕСА_1 . Під час оформлення Державного акту на право власності на вказану земельну ділянку було невірно зазначено прізвище власника « ОСОБА_3 » замість вірного « ОСОБА_3 ».

Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

На відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність і прикладну значущість, і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Безспірність слід розуміти лише як відсутність спору про суб`єктивне матеріальне право, але не відсутність спору про існування факту, що встановлюється. Слід врахувати, що важливою є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 14.08.2019 земельна ділянка з кадастровим номером :00:102:0018, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (державний акт від 13.09.1994 ХР 25-19-13576).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як вбачається з Державного акту на право приватної власності на землю від 13.09.1994 ХР 25-19-13576, вказаний документ видано на ім`я ОСОБА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ..

Отже, судом встановлено, що вищевказаний Державний акт на право приватної власності на землю виданий саме ОСОБА_2 .

Досліджені судом письмові докази, дають підстави встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , документу - Державного акту на право приватної власності на землю від 13.09.1994 ХР 25-19-13576, виданого на ім`я ОСОБА_2 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки вказана помилка не дозволяє заявнику реалізувати своє право на спадщину та іншим способом заявник не має можливості усунути розбіжності у правовстановлюючих документах, заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 27.10.2009 року Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, окрім іншого, на земельну ділянку та житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України.

У першу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця (ст. 1261 ЦК України).

Спадщина відкрилася за законом, спадкоємцем першої черги за законом до майна померлого є заявник - ОСОБА_1 , яка своєчасно подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, 17.08.2010 отримала свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Полякової Л.О. від 06.08.2019 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, де розташований вказаний житловий будинок, оскільки є розбіжності у написанні прізвища та по батькові власника земельної ділянки.

У відповідності до ч. 1 ст. 328ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Копії наданих суду документів, а саме: свідоцтво про право власності, зареєстроване в реєстрі за № 1362 від 17.08.2010, договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 04.03.1977, виписка з протоколу засідання виконкому Мереф`янської міської ради депутатів трудящих Харківського району Харківської області УРСР від 28.08.1975, Державний акт на право приватної власності на землю ХР № 25-19-13576 від 13.09.1994, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-019 від 14.08.2019, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 580 від 21.08.2020, постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.08.2019, паспорт ОСОБА_1 , вказують на те, що заявник як спадкоємець першої черги, має право на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , після померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом.

Крім того, 06.10.2020 до суду надійшов відзив Мереф`янського міського голови, у якому останній просить справу розглянути без участі представника Мереф`янської міської ради, а також вказує, що відповідач не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1 .

Частиною 3 ст. 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

У відповідності до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяву.

Відповідно до вимог ч. 3ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадках визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч.4 ст. 200 ЦПК України).

Частиною четвертою ст. 206 ЦПК України унормовано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи визнання позову відповідачем - Мереф`янською міською радою, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, треті особи - Приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Полякова Л.О., Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.12,81,200,206,247,263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, треті особи - Приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Полякова Л.О., Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , державного акту на право приватної власності на землю серія ХР 25-19-13576, виданого 13.09.1994 Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 72, на земельну ділянку площею 0,1 га, розташовану на території АДРЕСА_1 ;

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку кадастровий номер 0:00:102:0018, площею 0,1 га, розташовану на території АДРЕСА_1 , яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ХР 25-19-13576, виданого 13.09.1994 Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 72.Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 23.11.2020.

Суддя Т.П. Даниленко