____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4800/19
Провадження № 2-п/947/91/20
УХВАЛА

17.11.2020 року

Київський районний суд м. Одеси,

головуючий суддя Куриленко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 14.09.2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2020 року представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою, в якій просить суд скасувати заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від від 14.09.2020 року по цивільній справі № 520/4800/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона не була належним чином повідомлена про розгляд справи та зазначає про наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, звернулась до суду з заявою про відкладення розгляду справи, а також надала доповнення до заяви про перегляд заочного рішення.

Представник позивача по справі ОСОБА_3 - ОСОБА_5 у судовому засіданні наполягав на розгляді заяви, вказуючи на безпідставне затягування відповідачем судового розгляду, у задоволенні зави просив відмовити, вказуючи на її необґрунтованість та безпідставність.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку про те, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що з березня 2019 року в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 520/4800/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики

Заочним рішенням від 14.09.2020 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 02.10.2017 року на користь ОСОБА_3 частково у сумі 25 000 гривень, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 02.10.2017 року у сумі 15 401 564, 63, в т.ч. суму позики у розмірі 13 989 027, 56 гривень, нараховані проценти за користування сумою позики у розмірі 1 397 563, 30 грн., та 3 % річних у розмірі 14 973, 77 гривень, стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 9 605 гривень.

Як вбачається з відповіді адресно-довідкового бюро, яка надійшла на адресу суду 19.03.2019 року, відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Київського району м. Одеси.

У позовній заяві позивач вказував на те, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_2 , за вказаною адресою і направлялась судова кореспонденція яку відповідач отримував, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно частин 15 та 16 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

У відзиві на позов від 24.05.2019 року зявник повідомляла суд, що вона є громадянкою України, з 2008 року постійно проживає в Естонській Республіці, на даний час тимчасово мешкає в Україні - або у м. Красилів Хмельницької області, за адресою: АДРЕСА_3 .

В заяві про пергляд заочного рішення заявник вказує, що проживає за адресою: АДРЕСА_4 згідно Договору оренди нежитлового приміщення.

Суд зазначає, що згідно з наявним в матеріалів справи Договором оренди нежитлового приміщення від 01.05.2017 року № 1/2017, строк оренди оренди становить з 01.07.2017 року по 01 серпня 2020 року.

Таким чинонм, на момент розгляду цивільної справи, договір оренди нежитлового приміщення від 01.05.2017 року № 1/2017 закінчився.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідач ретельно слідкувала за розглядом справи та неодноразово зверталась до суду з заявами з різних процесуальних питань, надавала відзиви на поданий позов, заяви про відвід судді, допит свідка, передачу справи за підсудністю тощо, оскаржувала ухвалу суду в апеляційному порядку, що свідчить про безумовну обізнаність з ходом розгляду справи. Однак, по зазначеним нею адресам судова корпеспонденція жлдного разу вручена не була, що, на думку суду, свідчить про ухилення відповідача від її отримання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки у судове засідання вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, суд вважає, що відповідач, нехтуючи своїми правами та обов`язками, передбаченими ст. 27 ЦПК України (в редакції 2013 року), не з`явився до суду, що дало суду можливість ухвалити заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України (в редакції 2013 року), так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.

Суд також наголошує на тому, що заявником не надано належних та допустимих доказів наявності істотних обстав, які мали б значення для вирішення справи, оскільки жодних доказів погашення боргу чи спростування оригінальності договору позики від 02.10.2017 року відповідач суду не надала.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд звертає увагу, що всі матеріали по справі були ретельно досліджені і в судовому засіданні та стосовно них в рішенні суду чітко відображена правова позиція з урахуванням норм матеріального права та наявних у справі документів.

Згідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 280-289 ЦПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 14.09.2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі непогодження з висновком суду, вона має можливість оскаржити рішення до Одеського апеляційного суду в загальному порядку. У цьому випадку строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://ki.od.court.gov.ua.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Куриленко О. М.