Справа № 180/2275/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 р. м.Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Хомченко С.І.,

з секретарем - Назаренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення часток у спільній власності, визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про про визначення часток у спільній власності, визнання права власності на нерухоме майно, вказуючи, що 25.09.2012 року за договором міни вона, її чоловік ОСОБА_4 та дві доньки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стали співвласниками спільної сумісної власності, а саме будинку АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина на вищевказаний будинок. Доньки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовились від своєї частки у спадщині на її користь. Звернувшись до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка, їй було відмовлено, оскільки не визначені частки у спільній сумісній власності. Визначення частки майна їй необхідно для прийняття спадщини після померлого чоловіка, а тому просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

27.01.2020 року відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_5 через адвоката Левченко А.В. який надавав допомогу позивачу ОСОБА_1 подані заяви про розгляд справи у їх відсутності, на позовних вимогах наполягають, не заперечують про визнання за ОСОБА_1 Ѕ частки будинку після померлого ОСОБА_4 .

У відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з відсутністю сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст..1261 Цивільного кодексу України спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Cудом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 25.02.2019 року (а.с.5).

Після його смерті відкрилася спадщина та позивач, як спадкоємець першої черги до майна померлого, 21.11.2019 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дрябловою Н.Ф. від 21.11.2019 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з необхідністю виділення часток у праві спільної сумісної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.12).

Щодо позовної вимоги про визначення частки у спадковому майні, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 , що перебуває у спільній сумісній власності, суд зазначає наступне.

Внаслідок смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, часом відкриття якої є день його смерті. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, ввійшли всі права та обов`язки ОСОБА_4 , що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, звернення стягнення на майно учасника спільної сумісної власності за його боргами та відкритті після нього спадщини.

Згідно витягу про державну реєстрацію прав Дніпропетровського обласного комунального підприємства «Марганецьке бюро технічної інвентарізації» за ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності зареєстрований житловий будинок АДРЕСА_1 , часки не виділені (а.с.9).

Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності . У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

У відповідності до положень п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч.2 ст.370, ч.2 ст.372 ЦК України).

Згідно роз`яснень, наданих Пленумом ВСУ з розгляду цивільних та кримінальних справ в п.3.4 Інформаційного листа №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст.357 ЦК України вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

У зв`язку з невизначеністю частки померлого ОСОБА_4 у спільній сумісній власності, позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкування.

Померлий ОСОБА_4 разом з членами сім`ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували вищевказаний будинок на праві спільної сумісної власності, а тому їхні частки як співвласників у спільній сумісній власності є рівними.

Згідно ст.ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, при цьому у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Оскільки частки співвласників у праві спільної сумісної власності на вищевказаний будинок не виділені, а також принцип рівності їх часток, як співвласників у праві спільної сумісної власності не змінений законом чи рішенням суду, тому частки кожного із них, як співвласників будинку є рівними, і кожному окремо належить по 1/4 частці нерухомого майна.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 визначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Згідно п. 4.15. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Стосовно позовних вимог щодо визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на спадкове майно, а саме 1/4 частку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , судом зазначається наступне.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач по справі є спадкоємцем першої черги після померлого ОСОБА_4 .

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

За матеріалами справи щодо майна померлого ОСОБА_4 не встановлено наявність його заповітів, а тому спадкування відбувається за законом, позивач прийняла спадщину і подала про це нотаріусу відповідну заяву у встановлений шестимісячний строк, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому виник цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заперечують проти визнання за позивачем ОСОБА_1 ј частини майна, яке належить померлому ОСОБА_4 .

Статтею 392 ЦК визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із таких способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Також за клопотанням позивача про розподіл судових витрат, суд вважає залишити їх за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 368, 370, 372, 357, 392, 1220, 1216, 1217, 1218, 1258, 1261, 1270, 1297 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 77, 81, 223, 247, 263-265, 268, 315, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення часток у спільній власності, визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визначити частки в спільній сумісній власності на будинок АДРЕСА_1 по 1/4 частки кожному із співвласників, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право спільної сумісної власності на 1/2 частку будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Судові витрати по справі залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Марганецький міський суд Дніпропетровської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: С. І. Хомченко