Справа № 517/29/20 н/п № 2-о/517/8/2020

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2020 р. смт.Захарівка
Фрунзівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Гончар І.В.
при секретарі Заболотнній Л.В. за участі: заявника ОСОБА_1
представника заінтересованої особи Захарівського РС ГУДМС України в Одеській області - Непомящої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Захарівський РС ГУДМС України в Одеській області про встановлення факту постійного проживання особи на території України, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання на території України.
Свої вимоги мотивує тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Челябинськ Росія. У 1980 році разом з батьками переїхали до с.Балашове Фрунзівського району Одеської області де й проживали. З 1981 по 1985 р. він навчався у Новопавлівській восьмирічній школі с.Новопавлівка Фрунзівського району Одеської області та в Ананьївській школі інтернаті. В 1988 році отримав свідоцтво про закінчення 8 класів. З квітня 1988 р. по грудень 1992 р.працював в колгоспі "Авангард". 06 серпня 2002 р. йому було видано паспорт громадянина України, Серія НОМЕР_1 .
Звернувшись до Захарівського РС ГУ ДМС України в Одеській області з заявою про оформлення паспорта громадянина України у формі ID- картки і у зв`язку з обміном паспорта по досягненню 45- річного віку, йому повідомили, що необхідно провести перевірку щодо його належності до громадянства України. За результатами перевірки документів які б підтвердили факт його проживання на території України станом на 24.08.1991 р. та 13.11.1991 р., йому було відмовлено у видачі паспорта у формі ID- картки та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання особи на території України. Посилаючись на вказані обставини заявник просить суд встановити факт його проживання на території України.
Представник ГУ ДМС України в Одеській області направив до суду відзив, в якому просив заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду, посилаючись на те, що заявник не звертався до територіальних підрозділів ГУ ДМС України в Одеській області з заявою встановленого зразка про набуття, прийняття чи встановлення належності до громадянства України, не надав до ГУ ДМС України в Одеській області жодних документів, зазначених в Порядку, у зв`язку з чим заявник не використав всі можливості для отримання статусу громадянства України та звернення до суду із заявою про встановлення факту є передчасним та стверджує, що в даних правовідносинах наявний спір про право.
Заявник в судовому засіданні наполягав на задоволенні заявлених вимог. При цьому поясни, що він з 1980 року постійно проживає на території України, має паспорт громадянина України, який отримав 06.08.2002 р.
Заінтересована особа представник державної міграційної служби в судовому засіданні заперечував проти вказаної заяви з підстав зазначених у відзиві.
Заслухавши заявника та представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що з дитинства добре знає ОСОБА_1 , його сім`я проживала в с.Балашове. Він разом з ОСОБА_1 ходив до школи, згодом з 1988 по 1992 рік разом працювали в колгоспі Авангард. ОСОБА_3 з дитинства всі називали ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_5 дав суду аналогічні пояснення.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.
Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 06 серпня 2002 ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав паспорт громадянина України, Серія НОМЕР_1 .
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Челябинськ Росія. Згідно довідки виданої КЗ " НВК"Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад" ОСОБА_1 , 1972 р.н. дійсно навчався у Новопавлівській восьмирічній школі с.Новопавлівка Фрунзівського району Одеської області з 1981 р. по 1985 рік.
Згідно довідки КЗ Ананьївська загальноосвітня школа інтернат І-ІІІ ступенів, ОСОБА_1 1972 р.н. дійсно навчався в Ананьївській школі - інтернаті та 1988 році отримав свідоцтво про закінчення 8 класів. Згідно довідки №116 від 29.11.2019 р. виданої ТОВ"Авангард", ОСОБА_6 дійсно працював в колгоспі "Авангард" з квітня 1988 р. по грудень 1992 р. Згідно довідки №46 від 23.01.2020 року виданої Захарівською селищною радою Захарівського району Одеської області про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно в період з 01.01.1990 по 01.01.1995 роки проживав в с.Балашове Захарівського району Одеської області. В погосподарській книзі с.Балашове за вищевказаний період громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 записаний як ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно виписки із погосподарських книг Захарівської селищної ради Захарівського району Одеської області, ОСОБА_6 , дійсно народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в РФ м.Челябінськ, постійно проживав в с.Балашове Захарівського району Одеської області, має громадянство України.
Ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» (в редакції станом на 20.06.2007 року) передбачала, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" ( 1543-12 ), або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.
Заявник отримак паспорт громадянина України, який був виданий 06 серпня 2002 року Фрунзівським РВ УМВС України в Одеській області, про що свідчить відповідна його копія.
Тобто заявник набув громадянство України на законних підставах, його громадянство не припинено та не скасовано.
Оскільки заявник будучи громадянином України та з приводу заміни паспорту звернувся до районного відділу Державної міграційної служби, суд не приймає до уваги відзив заінтересованої особи.
З урахуванням викладеного суд вважає, що заява ОСОБА_1 законна, обґрунтована і підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 5, 10, 13, 259, 263-265, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
В И Р І Ш И В:
Заяву ОСОБА_3 , заінтересована особа: Захарівський РС ГУДМС України в Одеській області про встановлення факту постійного проживання особи на території України - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України станом на 24 серпня 1991 р. та 13 листопада 1991 р. включно.
Повний текст рішення складено 20 лютого 2020 року.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.
СУДДЯ: