Справа №345/50/20
Провадження № 2/345/268/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2020 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Онушканича В.В.

за участю секретаря судового засідання Пукіш В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Калуської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , який постійно проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_1 . На випадок своє смерті ОСОБА_2 залишив заповіт, згідно якого все своє майно заповів позивачу.

Після смерті батька позивач звернувся до приватного нотаріуса Калуського міського нотаріального округу Хомин Н.Б. з приводу подання заяви на прийняття спадщини. Проте нотаріус повідомила позивача, що без реєстрації його місця проживання нотаріус не зможе прийняти від нього заяву про прийняття спадщини і відкрити спадкову справу. Позивач вказує, що будь-які його спроби зареєструватися за іншим місцем реєстрації - не дали ніякого результату.

Окрім того, оскільки свідоцтво про смерть батька позивача ОСОБА_2 видано 11.06.2019 року, тому позивач вважав, що 11.12.2019 року є останнім днем для подачі заяви про прийняття спадщини. 11.12.2019 року позивач звернувся за правовою допомогою до адвоката, який пояснив, що наявність чи відсутність місця реєстрації не є перешкодою для реалізації чи набуття прав. Також адвокат роз`яснив позивачу право на звернення до будь-якого нотаріуса, в компетенції якого є ведення спадкових справ. Тому 11.12.2019 року позивач звернувся до нотаріуса Бабич В.Л. , який прийняв від нього заяву про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_2 . Проте 17.12.2019 року нотаріус Бабич В.Л. відмовив позивачу у відкритті спадкової справи та у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , оскільки позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини. Тому позивач змушений звернутися до суду та просить визначити йому додатковий строк, тривалістю три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить суд позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо вирішення даного спору покладається на розсуд суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а.с.6). На випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишив заповіт, згідно якого все своє майно заповів позивачу ОСОБА_1 (а.с.7).

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно із ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається з матеріалів справи, приватний нотаріус Калуського міського нотаріального округу Бабич В.Л. відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_2 у зв`язку із тим, що позивач у встановлений законом строк не прийняв спадщину (а.с.5).

Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п.24 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У судовому засіданні встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини, так як вважав, що він автоматично прийняв спадщину після смерті батька, проживаючи спільно із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім того, матеріалами справи встановлено, що шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 сплив 08.12.2019 року , а із заявою про прийняття спадщини позивач звернувся 11.12.2019 року. Отже, пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним.

Також суд враховує, що принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності», як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть, якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися, як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

За таких обставин, з огляду на недопущення позбавлення позивача права власності на спадкове майно, враховуючи, що пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1223, 1258, 1261, 1265, 1268-1269, 1272 ЦК України, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк - три місяці з моменту набрання рішенням законної сили, для подання ним заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 19.02.2020 року.

Головуючий