РІШЕННЯ

Іменем України

13.11.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова у складі

головуючого судді Мигаль Г.П.

при секретарі Максимович М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проторія» про захист прав споживачів,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить: визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОТОРІЯ стосовно ненадання українською мовою інформації про товари, які ним реалізовуються, неправомірними; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю ПРОТОРІЯ надати інформацію про товари, які ним реалізуються, українською мовою на запити від 08.08.2019 та 06.09.2019, що були надіслані в порядку Закону України "Про захист прав споживачів"; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю ПРОТОРІЯ надавати позивачу всю необхідну інформацію про товари, які ним реалізовуються, в тому числі і на інформаційному порталі https://samsungshop.com.ua/, українською мовою.

13 листопада 2020 року представник позивача подав клопотання про часткове закриття провадження у справі, а саме: в частиня зобов`язанні Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОТОРІЯ надавати позивачу всю необхідну інформацію про товари, які ним реалізовуються, в тому числі і на інформаційному порталі https://samsungshop.com.ua/, українською мовою.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08 серпня 2019 року він завітав у інтернет-магазин ІНФОРМАЦІЯ_1 що належить Товариству з обмеженою відповідальністю ПРОТОРІЯ та мав намір придбати товар мобільний телефон (смартфон) Samsung. Однак, не зміг цього зробити, оскільки вся інформація на веб-ресурсі Відповідача оформлена іноземною (не зрозумілою для нього) мовою, після чого позивач прийняв рішення оформити запит про надання інформації, який 08 серпня 2019 року скеровано Відповідачу. Однак, Відповідач не надав інформації на запит позивача, тим самим, на думку позивача, відмовився надати інформацію щодо запитуваної продукції, яку він пропонує до реалізації в своєму інтернет-магазині, натомість, як зазначає позивач, відповідач обмежився відповіддю від 22 серпня 2019 року, в якій вказав, що надасть інформацію про запитувані товари лише телефоном або електронною поштою.

Зважаючи на ненадання інформації на запит, позивач повторно, 06 вересня 2019 року, звернувся до Відповідача із запитом, на якому зробив відмітку про повторність, в якому також зазначив, що має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору та просив надати йому таку інформацію щодо мобільних телефонів (смартфонів) Samsung, описаних у запиті, шляхом надання відповіді на цей запит, на що Відповідач надав відповідь від 18 вересня 2019 року, в якому фактично, як зазначив позивач, відмовив в отриманні такої інформації, запропонувавши отримати інформацію про запитувані товари лише телефоном або електронною поштою.

Вважає, що своїми діями відповідач порушив норми ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме право позивача на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця).

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що надав відповіді на запити позивача від 22 серпня 2019 року (на запит позивача від 08 серпня 2019 року) та 18 вересня 2019 року (на запит позивача від 06 вересня2019 року), в яких повідомив позивача про те, що сайт відповідача знаходиться на реконструкції (створення інформації українською мовою) та запропоновано позивачу отримати інформацію телефоном або шляхом надсилання запиту на адресу електронної пошти відповідача, а також відвідування іншого веб-ресурсу (сайту компанії-виробника).

Відповідач вважає, що запропонував позивачу отримати інформацію іншими шляхами, а тому вважає, що виконав свій обов`язок стосовно надання відповідей на запити позивача. Також зазначає, що до 16 січня 2021 року він не має обов`язку продавати товари через інтернет-магазин державною мовою, оскільки ст. 30 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" набуде чинності лише 16 січня 2021 року. Вказує, що позивач не скористався запропонованими відповідачем варіантами одержання інформації, а тому такі дії відповідач оцінює як відсутність у позивача реального наміру щодо придбання товару.

Третю позовну вимогу відповідач вважає необґрунтованою в силу того, що у ній зазначається прохання надати інформацію про всі товари, що реалізуються відповідачем, а не ті, які першочергово були вказані у запиті. Щодо четвертої позовної вимоги заперечує, оскільки така, на думку відповідача, не узгоджується із ст. 16 ЦК України, а тому не може бути задоволена.

16 січня 2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначає, що всупереч наведеним у позові нормам статей Закону України Про захист прав споживачів відповідач не надав позивачу запитувану інформацію, натомість, відповідач порадив позивачу звернутися до нього з цим запитом на електронну пошту, що, за своє суттю і змістом, буде таким же запитом і на нього слід буде надавати таку ж відповідь.

Також позивач зазначає, що він, як споживач, має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, зокрема, українською мовою, яка відповідно до Конституції України, є державною мовою в Україні.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проторія» про захист прав споживачів.

Згідно з ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 13 листопада 2020 року провадження в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОТОРІЯ надавати позивачу всю необхідну інформацію про товари, які ним реалізовуються, закрито у зв`язку з відмовою позивача від позовних вимог в цій частині.

У судовому засіданні 22 січня 2020 року представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні 22 січня 2020 року щодо задоволення позову заперечила та надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у відзиві на позов.

В судове засідання призначене на 13 листопада 2020 року позивач, представник позивача та представник відповідача не з`явилися, представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник позивача, будучи належним нином повідомленим про місце та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилився, про причини неявки не повідомив.

За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін.

Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

08 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проторія» із запитом про надання інформації, в якому повідомляв те, що він завітав в інтернет-магазин ІНФОРМАЦІЯ_1 та мав намір придбати товар- мобільний телефон (смартфон) Samsung, але вся інформація на веб-ресурсі відповідача була оформлена іноземною мовою/а.с. № 6/.

22 серпня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Проторія» в особі генерального директора Ватах М.О. надало відповідь, в якій зазначало, що компанія активно працює над створенням української версії сайту та повідомлено заявника про можливість отримання інформації про товар державною мовою по телефону та за адресою електронної скриньки/а.с. № 9/.

06 вересня 2019 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проторія» з запитом про надання інформації, в якому повідомляв про те, що він завітав в інтернет-магазин ІНФОРМАЦІЯ_1 та мав намір придбати товар- мобільний телефон (смартфон) Samsung, але вся інформація на веб-ресурсі відповідача була оформлена іноземною мовою. Та додатково звернув увагу на те, що товариство не надало йому запитувану інформацію/а.с. № 8/.

18 вересня 2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Проторія» повторно повідомило ОСОБА_1 , що компанія активно працює над створенням української версії сайту та роз`яснено заявнику можливість отримання інформації про товар державною мовою по телефону НОМЕР_1 , за адресою електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_1 та за адресою офіційного сайту www.samsung.com/ua/ де інформація про смартфони вказана державною мовою/а.с. № 10/.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 року, передбачає що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Протокол № 12 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що здійснення будь-якого передбаченого законом права забезпечується без дискримінації за будь-якою ознакою, наприклад, за ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національної меншини, майнового стану, народження або за іншою ознакою.

Рішенням Конституційного Суду України від 14.12.99 р. № 10-рп (справа про застосування української мови) надано тлумачення положенню частини першої статті 10 Конституції України, відповідно до якого українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом.

Згідно із п. 1.4 Правил продажу товарів на замовлення та поза торговельними або офісними приміщеннями, затверджених Наказом Міністерства економіки України від 19.04.2007 року № 103, суб`єкт господарювання зобов`язаний забезпечити споживачів необхідною, достовірною, своєчасною та доступною інформацією про перелік послуг, що надаються, тарифи на них, час приймання і видачі замовлень, асортимент і ціни на товари, що пропонуються до продажу, години доставки замовлень, споживчі властивості товарів, строки їх придатності до споживання або гарантійні строки та строк служби.

Згідно із п. 16 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених Наказом Міністерства економіки України від 19.04.2007 року № 104, здійснюючи продаж непродовольчих товарів вітчизняного та іноземного виробництва, працівники суб`єкта господарювання зобов`язані надати споживачам необхідну, достовірну та своєчасну інформацію про товари в супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також маркуванням чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів товарів. Інформація споживачеві повинна надаватися згідно із законодавством про мови.

Статтями 4,6 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної"; 4-1) обслуговування державною мовою відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної"; 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація споживачеві повинна надаватися згідно із законодавством про мови.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про захист прав споживачів» за всіма споживачами однаковою мірою визнається право на задоволення їх потреб у сфері торговельного та інших видів обслуговування. Встановлення будь-яких переваг, застосування прямих або непрямих обмежень прав споживачів не допускається, крім випадків, передбачених нормативно- правовими актами.

Пунктом четвертим ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної"

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» комп`ютерна програма з користувацьким інтерфейсом, що реалізується в Україні, повинна мати користувацький інтерфейс державною мовою та/або англійською мовою, або іншими офіційними мовами Європейського Союзу. Для цілей цього Закону користувацьким інтерфейсом є відображувана інформація, з якою безпосередньо взаємодіє користувач під час використання комп`ютерної програми, веб-сайту і яка містить текст будь-якою мовою спілкування між людьми (зокрема мова візуального дизайну комп`ютерної програми, мова взаємодії, діалогів та транзакцій між користувачем та комп`ютерною програмою). Вимоги цього Закону не поширюються на мови програмування.

Частинами 1-3 ст. 30 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» мовою обслуговування споживачів в Україні є державна мова. Підприємства, установи та організації всіх форм власності, фізичні особи - підприємці, інші суб`єкти господарювання, що обслуговують споживачів (крім випадків, встановлених частиною третьою цієї статті), здійснюють обслуговування та надають інформацію про товари (послуги), у тому числі через інтернет-магазини та інтернет-каталоги, державною мовою. Інформація державною мовою може дублюватися іншими мовами. На прохання клієнта його персональне обслуговування може здійснюватися також іншою мовою, прийнятною для сторін.

Відповідно до п. 1 Розділу ІХ «Прикінцеві та перехідні положення» Закон набирає чинності через два місяці з дня його опублікування, крім: статті 30 цього Закону, яка набирає чинності через вісімнадцять місяців з дня набрання чинності цим Законом, тобто з 16 січня 2021 року

Відповіднодо ч. 1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» зазначено, що у справах за позовами про захист прав споживачів, порушених внаслідок недостовірної або неповної інформації про товар (роботу, послугу) чи недобросовісної його реклами, суд має виходити з припущення, що споживач не має спеціальних знань про властивості та характеристики товарів (робіт, послуг).

Суд доходить до висновку, що надання інформації про товари виключно іноземною мовою і ненадання цієї інформації державною мовою свідчить про порушення законних прав споживача.

З огляду на ст. 10 Конституції України, відповідно до якої державною мовою в Україні є українська мова та враховуючи вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» позивачу повинно бути надано інформацію про товар державною мовою. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі.

Оскільки позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. в користь держави

Керуючись ст.ст.141, 263-265, 268, 273-279 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проторія» про захист прав споживачів задовольнити.

Визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОТОРІЯ стосовно ненадання українською мовою інформації про товари, які ним реалізовуються - неправомірними.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю ПРОТОРІЯ надати інформацію про товари, які ним реалізуються українською мовою на запити від 08.08.2019 року та 06.09.2019 року, що були надіслані в порядку Закону України "Про захист прав споживачів".

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю ПРОТОРІЯ в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.(сімсот чотири гривні 80 коп.)

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку відкладення складання повного рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Сторни у справі:

позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ;

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю ПРОТОРІЯ, , м. Київ, бульвар Дружби Народів, 14-16.

Повний текст рішення виготовлено 13 листопада 2020 року.

Суддя Г.П. Мигаль