ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року

м.Суми

Справа №592/14362/19

Номер провадження 22-ц/816/580/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Піщанська сільська рада,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Гриценка Бориса Миколайовича,

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 січня 2020 року, у складі судді Костенка В.Г., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 14 січня 2020 року,

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Піщанської сільської ради про визнання за нею права власності на спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) КСП «Червоний партизан», на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 0241180, розміром 4,28 га в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка успадкувала це право після смерті ОСОБА_3 .

Свої вимоги мотивувала тим, що її мати ОСОБА_4 прийняла спадщину шляхом фактичного вступу у користування майном після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 своєї рідної сестри ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 , як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Червоний партизан», видано сертифікат на право на земельну частку (пай), серія НОМЕР_1 0241180, згідно з яким, на підставі рішення Сумської міської ради народних депутатів від 23 квітня 1997 року, їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Червоний партизан», розміром 4,28 га в умовних кадастрових гектарах і без визначення цієї частки в натурі (на місцевості).

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Піщане померла ОСОБА_4 , спадщину після неї прийняла вона, а тому вважає, що має право на вказану земельну частку (пай).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 січня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Гриценко Б.М., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Вважає, що оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ще за життя звернулася за оформленням права земельну частку (пай), а сертифікат було видано вже після її смерті, вона це право набула, та відповідно її спадкоємець ОСОБА_4 його успадкувала. Доводить, що позивач, як спадкоємець ОСОБА_4 , має право на земельну частку (пай), але у зв`язку з видачею сертифіката на землю після смерті власника ( ОСОБА_3 ) не може оформити у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину.

Вказує, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку є сертифікат на право на земельну частку (пай) і якщо спадкодавець не отримав його за життя, то при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) застосовується законодавство, чинне на час існування відповідних правовідносин.

Посилаючись на Укази Президента України від 10 листопада 1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», вважає, що ОСОБА_3 одержала за життя право на земельну частку, як член КСП «Червоний партизан» і відповідно її спадкоємець ОСОБА_4 набула право власності на цей пай у порядку спадкування, а на даний час право власності на цю земельну частку має бути визнане за ОСОБА_1 , як спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Гриценка Б.М., який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Піщане Ковпаківського району м. Суми померла ОСОБА_3 (а.с. 5).

24 квітня 1997 року на ім`я ОСОБА_5 , на підставі рішення Сумської міської ради народних депутатів від 23 квітня 1997 року, видано сертифікат, серія СМ № 0241180, на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Червоний партизан» розміром 4,28 га в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 10).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 березня 2019 року встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті рідної сестри ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Піщане м. Суми.

Встановлений факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною дочкою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлено факт належності правовстановлюючого документа, а саме: сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 , виданого на підставі рішення Сумської міської ради народних депутатів від 23.04.1997 на ім`я ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6-7).

Приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Чернишенко В.В. 03 вересня 2019 року відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо зазначеної земельної частки (паю) після смерті матері ОСОБА_4 . Відмова нотаріуса мотивована тим, що зазначений пай не входить до складу спадкового майна ОСОБА_4 , оскільки вона не оформила своїх спадкових прав на земельний пай і він їй не належав на час відкриття спадщини (а.с. 8).

Вказані факти правильно встановлено судом першої інстанції на підставі належним чином зібраних, досліджених та оцінених доказів, на які суд послався у рішенні.

Відповідно до змісту ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права і обов`язки, що належали спадкодавцю у момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. ч. 1 і 7 ст. 17 ЗК України від 18 грудня 1990 року, у редакції, яка діяла на час прийняття рішення Сумської міської ради народних депутатів від 23 квітня 1997 року, передача земельних ділянок у приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки, відповідними рішеннями.

За ст. 9 та Розділу VII ЦК в редакції 1963 року, здатність мати цивільні права і обов`язки (цивільна правоздатність) визнається в однаковій мірі за всіма громадянами Української РСР та інших союзних республік. Правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю. За положеннями Розділу VII ЦК в редакції 1963 року, до спадкоємців переходили лише права на майно, яке належало спадкодавцю.

Згідно з п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 16.01.2003 року, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

За встановлених обставин та вимог закону, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_5 за життя не набула прав на земельну частку (пай), а тому зазначена земельна частка (пай) не входить до складу її спадкового майна і не була успадкована ОСОБА_4 , тому не може бути успадкована позивачем у цій справі.

Із довідки від 20 вересня 2018 року № 500, виданої СТОВ «ПІЩАНЕ», яке є правонаступником КСП «Червоний партизан», вбачається, що ОСОБА_5 була включена в списки КСП «Червоний партизан» на одержання земельної частки (паю) і на підставі рішення Сумської міської ради народних депутатів від 23 квітня 1997 року виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) 24 квітня 1997 року, серія СМ № 0241180, розміром 4,28 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), в тому, що їй належить право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Червоний партизан» (а.с. 21).

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

У п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

З наданих позивачем доказів вбачається, що ОСОБА_5 набула право на земельну ділянку (пай), оскільки вона включена до списків КСП «Червоний партизан» на одержання земельної частки (паю), яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Червоний партизан».

Хоча у подальшому спадкоємець ОСОБА_5 ОСОБА_4 (факт прийняття спадщини нею після смерті рідної сестри, ОСОБА_5 , встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили і має преюдиційне значення при вирішенні спору) не оформила за життя у порядку спадкування право на земельну частку пай, остання є такою, що набула право власності на земельну ділянку у порядку спадкування.

Виходячи з викладеного, встановивши, що мати позивача, ОСОБА_4 , за життя набула право власності у порядку спадкування на земельну частку (пай), це майно може бути успадковане ОСОБА_1 . Тому суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про відсутність підстав для визнання за нею права власності на вказану земельну частку (пай) у порядку спадкування.

Отже, доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, знайшли своє підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, у зв`язку із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Гриценка Бориса Миколайовича задовольнити.

Скасувати рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 січня 2020 року та прийняти постанову.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) КСП «Червоний партизан», на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 0241180, розміром 4,28 га в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка успадкувала це право після смерті ОСОБА_3 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді: В.І. Криворотенко

С.С. Ткачук