Справа № 417/7171/19
Провадження № 22-ц/810/679/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.

суддів - Коновалової В.А., Луганської В.М.

за участю секретаря судового засідання - Сінько А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Марківського районного суду Луганської області від 11 червня 2019 року ухваленого судом у складі судді Рукаса О. В.

у справі про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

встановив:

У січні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивовані пропуском позивачем строку для прийняття спадщини з поважних причин, зокрема тривалою хворобою, в зв`язку з чим він перебував на лікуванні у лікаря - психіатра Марковського РТМО, і ці обставини встановлені судовим рішенням від 18.12.2018 року у справі № 417/5882/18, які вважає в силу ст. 82 ЦПК України не потребують доведенню у даній справі.

Рішенням Марківського районного суду Луганської області від 11 червня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Скаржник належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, що відповідно до вимог частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача за доводами апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено поважних причин пропуску ним строку для прийняття спадщини після смерті батька, які б перешкоджали йому звернутися до нотаріуса у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини, а підстави на які він посилався, зокрема, юридичну необізнаність не є поважними причинами пропуску цього строку та враховуючи висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05.12.2018 у справі 717/1796/16-ц, у справі №756/2764/15-ц, від 26.09.2012 року у справі №6-85цс12 та від 14.09.2016 по справі №6-1215цс 16 суд вважав підстави для задоволення позову відсутні.

Висновок суду про відмову в задоволенні позову є вірним, проте є помилковими мотиви з яких виходив суд ухвалюючи оскаржуване рішення.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 .

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із: земельної ділянки розміром 7808 кв.м. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої у межах Марківської селищної ради; земельної ділянки розміром 55148 кв.м для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої у межах Марківської селищної ради.

Позивач ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_3 , тобто спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька.

Позивач на момент смерті батька спільно з ним не проживав, і у встановлений законом строк не вчинив передбачені законом дії для прийняття спадщини.

19 червня 2018 року позивач звернувся до Марківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 .

Постановою державного нотаріуса Марківської державної нотаріальної контори від 19 червня 2018 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 з підстав пропуску спадкоємцем строку для прийняття спадщини.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач послався на його тривалу хворобу в зв`язку з чим, він перебував на лікуванні в медичній установі зазначивши при цьому, що ці обставини встановлені судовим рішенням.

Апеляційним судом було витребувано цивільну справу № 417/5882/18 для з`ясування обставин на які вказує позивач з матеріалів якої вбачається, що рішенням Марківського районного суду Луганської області від 18 грудня 2018 року за позовом ОСОБА_1 до Марківської селищної ради, третя особа ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено з підстав пред`явлення позову до неналежного відповідача.

Обставини стосовно поважності причин пропуску позивачем ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини судом у цивільній справі № 417/5882/18 не встановлювалися.

Так, на а.с. 13 вказаної цивільної справи наявна довідка щодо перебування позивача ОСОБА_1 на амбулаторному лікуванні в Марківському РТМО у період з 19.12.2017 по 18.06.2018 року.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає, що позивачем ОСОБА_1 як спадкоємцем за законом не надано суду доказів, які б об`єктивно підтверджували і свідчили про поважність причин пропуску ним строку для прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_3 , пов`язаних з об`єктивними, непереборними чи істотними труднощами, а підстави на які послався позивач, зокрема, його тривалу хворобу, не можна вважати поважними причинами пропуску цього строку, оскільки лікування позивача у вказаній вище медичній установі проводилось амбулаторно.

Доказів на спростування висновку суду про відмову в задоволенні позову в зв`язку з недоведеністю позивачем обставин у справі, скаржником не надано.

Таким чином, висновок суду про відсутність у ОСОБА_1 об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для своєчасного прийняття спадщини після смерті батька є повністю обґрунтованим та доводами апеляційної скарги не спростовується.

З вказаних підстав, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду зміні його мотивувальної частини, в редакції цієї постанови.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Марківського районного суду Луганської області від 11 червня 2019 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова Луганського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Дата складення повної постанови - 24 грудня 2020 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.А. Коновалова

В.М. Луганська