Дата документу 17.02.2020
Справа № 334/8604/16-ц
Провадження № 6/334/35/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Ісакова Д.О.,

при секретарі Бараш Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі подання старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Персидської Т.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Персидської Т.О. звернувся до суду з поданням про обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа до виконання ним своїх обов`язків, вказавши, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 59838706 з виконання виконавчого листа № 334/8604/16-ц, виданого 05.11.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 280259,59 грн.

21.08.2019 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вище зазначеним виконавчим документом, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї неправдивих відомостей. Копію постанови надіслано сторонам виконавчого провадження для виконання та до відома.

В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що згідно інформації, наданої на запити майно належне боржнику на праві власності відсутнє.

19.11.2019 року державним виконавцем на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Згідно відповідей Державної Фіскальної Служби України, Пенсійного Фонду України боржник на обліку не перебуває. Боржник не працює, пенсію не отримує, на обліку в Правобережному районному центрі зайнятості м.Запоріжжя не перебуває. Рахунки відкриті в банках та інших фінансових установах відсутні.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

За повідомленням Державної міграційної служби України від 17.10.2019 року ОСОБА_1 має паспорту громадянина України для виїзду за кордон, тому державний виконавець просить тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

В судове засідання державний виконавець не з`явився, до початку слухання справи надав клопотання про слухання справи за його відсутності, та просив подання задовольнити.

Представник стягувача ОСОБА_2 адвокат Чередниченко О.С. підтримала клопотання державного виконавця, просила обмежити боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, оскільки останній має заборгованість за рішенням суду у сумі 280259,59 грн. та ухиляється від його виконання.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні у Дніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) перебуває виконавче провадження № 59838706 з виконання виконавчого листа № 334/8604/16-ц, виданого 05.11.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 280259,59 грн.

21.08.2019 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вище зазначеним виконавчим документом, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї неправдивих відомостей.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (пошук за частковим співпадінням) постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Кущак В.Б. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.01.2012 року у межах виконавчого провадження № 30604039 накладений арешт на все нерухоме майно боржника ОСОБА_1 (а.с.98).

Згідно відповідей Державної Фіскальної Служби України, Пенсійного Фонду України боржник на обліку не перебуває. Боржник не працює, пенсію не отримує, на обліку в Правобережному районному центрі зайнятості м.Запоріжжя не перебуває. Рахунки відкриті в банках та інших фінансових установах відсутні.

Боржником рішення не виконується, борг не сплачується.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно із ст. 2 «Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї» кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянину України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим, саме державний виконавець повинен довести суду, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Суд враховує, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки пов`язана з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

За змістом наведених вище норм чинного законодавства, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням та його намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

В обґрунтування подання про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України державний виконавець посилається на те, що рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Будь-яких доводів та доказів, які б свідчили про ухилення боржника від виконання зобов`язань покладених на нього рішенням, або про його намір вибути за межі України з метою невиконання рішення, доведення яких є обов`язковою умовою для встановлення для боржника тимчасового обмеження права виїзду за межі України, ні у подані ні у матеріалах справи немає. До того ж, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається обов`язок доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд не вбачає підстав для задоволення подання, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості, які б свідчили про ухилення боржника від виконання зобов`язань покладених на нього рішенням.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, ст.6 ст. Закону України Про порядок виїзду з України і порядок в`їзду в Україну громадян України", суд

у х в а л и в :

У задоволені подання державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Персидської Т.О. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання ним зобов`язань покладених на нього судовим рішенням - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 20.02.2020 року.

Суддя: Ісаков Д.О.