Справа № 462/4498/20
Провадження № 2/344/3211/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: на частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яке його дружина після смерті матері ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) за заповітом фактично прийняла спадщину, але не оформила в установленому законом порядку. Спадкоємцем за законом належного їй майна є позивач. Зазначає, що він подав заяву до державного нотаріуса Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори, але отримав відмову нотаріуса Дмитрук С.Д. від 06 липня 2020 року № 1019/02-14, оскільки, він як спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Він разом з дружиною, яка померла раптово після недовгої хвороби, на момент смерті не був зареєстрований за однією адресою, а зареєстрований за адресою проживання своєї матері в АДРЕСА_2 та фактично там і проживав, так як здійснював догляд за своєю матір`ю ОСОБА_5 , 1932 р.н. В червні 2020 року, переглядаючи документи померлої дружини за місцем її проживання, він знайшов серед документів копію заповіту на ім`я його померлої дружини ОСОБА_6 від 22 грудня 1986 року, в якому її мати ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ) заповіла все своє майно своїй дочці, а його дружині ОСОБА_7 . А тому позивач, як спадкоємець першої черги за законом звернувся до нотаріуса, та отримав лист- відповідь від 06 липня 2020 року № 1019/02-14 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв`язку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини. Вважає, що той факт, що він не знав та не міг знати про спадкове майно, а довідався тільки після того, як виявив у червні місяці 2020 року серед документів заповіт на ім`я його дружини ОСОБА_7 є поважною причиною для поновлення строку для прийняття спадщини. Крім нього, спадкоємцем першої черги є їхня дочка ОСОБА_2 , 1994 р.н., яка також постійно не проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою що не прийняла спадщину, оскільки пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини.

На підставі наведеного просив суд визначити йому додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

З копії свідоцтва про народження № НОМЕР_1 від 28.06.1955 року встановлено, що батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 були ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

Згідно копії рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №260 від 13.05.1966 року затверджено акт комісії по прийманні в експлуатацію індивідуального житлового будинку АДРЕСА_1 .Простій, який складається з 5-ти кімнат і кухні житловою площею 81,40 кв. м., побудованого гр. ОСОБА_9 , згідно рішенням міськвиконкому від 31.12.1957 року №507/7.

20.12.1986 року ОСОБА_4 залишила заповіт, який посвідчений державним нотаріусом першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Стецьків М.І., зареєстрований в реєстрі за №15-5797, відповідно до якого на випадок своєї смерті все своє майно, яке до дня її смерті буде їй належати, в чому би воно не заключалось і де б воно не знаходилось вона заповіла ОСОБА_7 .

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міськвиконкому Серії НОМЕР_2 від 15.10.1994 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6 були подружжям.

Відповідно до копії технічного паспорта на житловий будинок по АДРЕСА_1 , виданого Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації від 03.02.2000 року, зазначений житловий будинок належав ОСОБА_4 на підставі Договору забудови, посвідченого Івано-Франківським ДНК 17.12.1957 року за №1221/Д та ОСОБА_10 на підставі договору дарування, посвідченого Івано-Франківською ДНК від 13.03.1980 року за №Д-193.

Згідно копії довідки про реєстрацію місця проживання від 15.11.2018 року №1057 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 від 02.09.2019 року.

ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_4 від 06.12.2019 року.

З листа державного нотаріуса Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори наданого ОСОБА_11 встановлено, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , заведена спадкова справа за № 371/2020, та рекомендовано звернутись до суду для продовження строку для прийняття спадщини.

Згідно листа з Управління реєстраційних процедур Івано-франківської міської ради за адресою АДРЕСА_1 відсутня інформація щодо зареєстрованих осіб. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , 23.06.2020 року знято з реєстрації місця проживання на підставі свідоцтва про смерть. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 23.06.2020 року знято з реєстрації місця проживання на підставі свідоцтва про смерть.

Згідно повідомлення державного нотаріуса Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори від 26.10.2020 року встановлено, що в Першій Івано-Франківській державній нотаріальній конторі 06.07.2020 року на підставі заяви ОСОБА_1 заведена спадкова справа № 371/2010 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 . Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину в нотаріальну контору не звертались, станом на 26.10.2020 року Свідоцтво про право на спадщину за законом спадкоємцям не видавалось.

Окрім того, згідно із зазначеного вище повідомлення, вбачається, що згідно Інформаційної довідки із спадкового реєстру №62202577 від 26.10.2020 року спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 не заводилася.

Відповідно до ст.ст. 1217,1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

У відповідності до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Відповідно до висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 21.09.2020, справа №130/2517/18, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що у шестимісячний строк після смерті спадкодавця позивач не звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, оскільки про наявність заповіту на ім`я його дружини ОСОБА_12 позивачу стало відомо в червні 2020 року, а тому суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому позивачу слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини три місяці.

Керуючись ст. ст.1268,1269,1270,1272 ЦК України, ст. ст.12,13,263-265 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Татарінова О.А.