ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року

м. Черкаси

справа № 712/3924/20 провадження № 22-ц/821/1697/20 категорія 305010900

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.,

суддів: Василенко Л.І., Нерушак Л.В.

секретар: Попова М.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

представник позивача - адвокат Юрченко Віктор Олександрович;

відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України;

представник відповідача - ОСОБА_2 ;

треті особи: Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Омега»; ОСОБА_3

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Департаменту поліції Національної поліції України - Котуха Миколи Володимировича на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, треті особи: Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Омега», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, у складі: головуючого судді Романенка В.А., повний текст виготовлено 03 серпня 2020 року.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, треті особи: ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега», ОСОБА_3 про відшкодування збитків.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17 грудня 2019 року о 10 год. 15 хв. в м. Черкаси по вул. Оборонній, відбулося ДТП за участю ТЗ «TOYOTA PRIUS», власник Департамент патрульної поліції, під керуванням ОСОБА_3 та ТЗ «SKODA OKTAVIA» під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.01.2020 року винним у вказаній ДТП визнано ОСОБА_3 , працівника УПП в Черкаській області ДПП, яке є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції.

Відповідно до Висновку № 26 автотоварознавчої дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту, та матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок пошкодження при ДТП 17.12.2019 року, вартість матеріальних збитків, заподіяного власнику автомобіля SKODA OCTAVIA, внаслідок пошкодження останнього під час ДТП, що мало місце 17.12.2019 року, складає 227 436, 56 грн.

Відповідно до полісу АМ/8661806 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (АСК «Омега») ліміт страхової відповідальності ТЗ TOYOTA PRIUS д.н.з. НОМЕР_2 за шкоду заподіяну майну становить 100 000 грн., франшиза 0 грн.

Таким чином, страховик відповідача (АСК «Омега») здійснить виплату в межах ліміту - 100 000 грн. Решта суми збитків 127 436 грн. (227 436,56 грн. - 100 000 грн.) має бути стягнута із відповідача.

Позивач вказував, що 01.04.2020 року на адресу відповідача ОСОБА_1 направлена вимога про відшкодування збитків у розмірі 127 436 грн. 56 коп., вказана вимога отримана 03.04.2020 року, однак на час написання цього позову, відповіді не отримано.

Просив суд стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 127 436, 56 грн. збитків як різницю між фактичним розміром завданої шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судові витрати покласти на відповідача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 липня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування збитків задоволено.

Стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 127 436,56 грн., судовий збір у розмірі 1 274,37 грн., а всього 128 710, 93 грн.

Стягуючи на користь позивача, спричинену йому дорожньо-транспортною пригодою шкоду саме з Департаменту патрульної поліції, суд першої інстанції виходив з положень статей 1172, 1187 ЦК України, за якими юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність заявлених позовних вимог про стягнення з Департаменту патрульної поліції завданої матеріальної шкоди в розмірі 127436,56 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Представник Департамента патрульної поліції Національної поліції України Котух М.В. оскаржив вказане рішення до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 липня 2020 року повністю у зв`язку з неналежним відповідачем з якого судом постановлено стягнути матеріальну шкоду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач не погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає, що оскаржуване рішення винесено з порушенням норм матеріального права, а висновок суду не відповідає дійсним обставинам справи.

Думка суду в оскаржуваному рішенні зводиться лише до тверджень, що в даному випадку володільцем вважається тільки ДПП, оскільки автомобілем TOYOTA PRIUS, д.н.з. НОМЕР_2 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить саме Департаменту патрульної поліції. Проте, судом не досліджено поняття «володіє» у більш повному та широкому розумінні.

Вказує, що суб`єктом цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану транспортним засобом, є його володілець за умови фактично володіння ним за наявності правової (матеріальної). До таких володільців потрібно зарахувати власників транспортних засобів (фізичних і юридичних осіб, державу Україна, територіальні громади), осіб, які володіли транспортним засобом на підставі іншого речового права, цивільно-правових договорів і т.п.

Отже, на момент вчинення ДТП 17.12.2019 року ОСОБА_3 , який керував службовим автомобілем, також правомірно володів автомобілем TOYOTA PRIUS.

ОСОБА_3 є посадовою особою управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції. В день вчинення ДТП перебував у трудових відносинах з ДПП та виконував безпосередні службові обов`язки, що також встановлено та зазначено у рішенні суду першої інстанції по даній справі.

Відповідно, в такому випадку застосування судом першої інстанції положень ст. 1166 ЦК, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду та положень ст. 1172 ЦК (юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов`язків), не виправдане, оскільки для посадових та службових осіб органу державної влади передбачена окрема стаття ЦК, а саме ст. 1174, в якій зазначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою не залежно від вини цієї особи.

Навіть враховуючи думку суду першої інстанції, що єдиним володільцем і власником службового транспортного засобу TOYOTA PRIUS є лише ДПП, то відповідно до ч. 2 ст. 326 ЦК, зазначено, що від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Таким чином, даний транспортний засіб знаходиться в державній власності.

Завдана матеріальна шкода позивачу внаслідок ДТП посадовою особою управління патрульної поліції в Черкаській області ДПП Рубаном В.І. під час виконання безпосередніх службових обов`язків має відшкодовуватися державою Україною.

Отже, вищезазначені обставини свідчать, що суд першої інстанції невірно здійснив тлумачення норм матеріального права щодо прийняття та оцінки доказів, не повно і не всебічно встановив та з`ясував всі обставини справи, відповідно, помилково прийшов до висновку, що відповідачем з якого необхідно стягнути матеріальну шкоду на користь позивача є департамент патрульної поліції.

Відзив на апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Юрченка В.О.

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від представник ОСОБА_1 - адвоката Юрченка В.О., зазначено, що апеляційна скарга фактично зводиться до того, що матеріальна шкода завдана позивачу має відшкодовуватися державою, і належним відповідачем також має бути Державна казначейська служба України. Матеріальна шкода має бути стягнута за рахунок коштів державного бюджету з відповідного рахунку Державної казначейської служби України.

Вказує, що Верховний Суд у своїй практиці застосовує різні підходи щодо визначення належного відповідача у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, аргументуючи свою позицію, зокрема, тими нормами права, які зазначає апелянт у своїй скарзі.

Однак, вважає, що крапку в цьому питанні поставила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.11.2019 року по справі № 242/4741/16-ц.

Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з державного органу визначений ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05 червня 2012 року № 4901-VI, яким встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів з рахунків такого державного органу, а вразі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Таким чином, держава є відповідачем через відповідні органи державної влади, а саме, органом, діями якого завдано шкоди. Оскільки, ОСОБА_3 є посадовою особою управління патрульної поліції в Черкаській області ДПП, на момент вчинення ДТП, перебував у трудових відносинах з ДПП та виконував службові обов`язки, то належним відповідачем в цій справі є Департамент патрульної поліції як орган державної влади діями якого завдано шкоди.

Просить суд залишити апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.07.2020 року без змін.

У відповіді на відзив, що надійшов від Департаменту національної поліції зазначено, що доводи, приведені у відзиві представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Юрченка В.О. на апеляційну скаргу є необґрунтованими і такими, що не спростовують доводів апеляційної скарги.

Наголошують, що належним відповідачем у справі є держава Україна та матеріальна шкода має бути стягнута за рахунок коштів державного бюджету з відповідного рахунку Державної казначейської служби України.

Вважають, що рішення суду першої інстанції повинно бути скасовано з підстав незалучення судом до участі у справі органу ДКСУ. Суд першої інстанції помилково стягнув матеріальну шкоду на користь позивача з органу державної влади, а не з Держави.

Просять відзив на апеляційну скаргу вважати необґрунтованим, а доводи апеляційної скарги визнати такими, що дають підстави для її задоволення та скасування рішення суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

17 грудня 2019 року о 10 год. 15 хв. в м. Черкаси по вул. Оборонній, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу TOYOTA PRIUS д.н.з. НОМЕР_2 (власник Департамент патрульної поліції), під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу SKODA OCTAVIA д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.01.20 року по справі № 712/129/20 винним у вищезазначеній ДТП визнано ОСОБА_3 - працівника УПП в Черкаській області ДПП (18023, м. Черкаси, вул. Лесі Українки, 21), яке є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції. Застосовано до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.

Вказана постанова в апеляційному порядку не оскаржувалась та вступила в законну силу 21.01.2020 року.

Відповідно до Висновку № 26 Автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту, та матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ, SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок пошкодження при ДТП 17.12.2019 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок пошкодження останнього під час ДТП, що мало місце 17.12.2019 року складає 227436 грн. 56 коп.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Встановлено, що 17.12.2019 року в м. Черкаси по вул. Оборонній, відбулося ДТП за участю транспортного засобу TOYOTA PRIUS д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є Департамент патрульної поліції), під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу SKODA OCTAVIA д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням позивача ОСОБА_1 .

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.01.2020 року винним у ДТП визнано ОСОБА_3 - працівника УПП в Черкаській області ДПП, яке є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн. (а.с. 6)

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «TOYOTA PRIUS», д.н.з. НОМЕР_2 , яким є Департамент патрульної поліції, застрахована АСК «Омега», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/8661806. За вказаним полісом ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну встановлений в розмірі 100 000 грн., франшиза - в розмірі 00,00 грн. (а.с. 61).

Встановлено, що 18.05.2020 року АСК «ОМЕГА» виконало зобов`язання та здійснило відшкодування шкоди позивачу ОСОБА_1 у загальному розмірі 100000 грн., що підтверджується принтскринами мобільного інтернет-банкінгу «Приват 24» (а.с. 83).

Позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідачів на його користь майнову шкоду в розмірі 127436,56 грн., спричинену йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

На підтвердження розміру спричиненої майнової шкоди позивачем надано висновок автотоварознавчого дослідження № 26 від 30 січня 2020 року, виконаний судовим експертом автотоварознавцем СПД ОСОБА_4 , відповідно до якого вартість майнового збитку заподіяного власнику автомобіля марки SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок пошкодження останнього під час ДТП, що мало місце 17.12.2019 року, складає 227436 грн. 56 коп. (а.с. 16).

Частиною першою статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів).

Зазначений висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 14-176цс18.

Суд першої інстанції встановивши, що вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини ОСОБА_3 , перевищує розмір страхового відшкодування, дійшов обґрунтованого висновку про те, що з Патрульної поліції України, у трудових відносинах з якою перебуває винна особа, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Згідно зі статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (стаття 8 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2003 року № 848 «Про впорядкування використання легкових автомобілів бюджетними установами та організаціями» всі транспортні засоби органів поліції використовуються виключно в службових цілях, для забезпечення оперативної і господарської діяльності (пункт 1 Розділу ІІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України07 вересня 2017 року № 757).

Патрульна служба відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення належної охорони громадського порядку, громадської безпеки та контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки. У разі необхідності здійснює регулювання дорожнього руху (підпункт 1 пункту 1 Розділу ІІІ Положення про патрульну службу МВС, затверджене наказом Міністерства внутрішніх справ України 02 липня 2015 року № 796).

Частиною третьою статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що Держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із статтею 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Джерело підвищеної небезпеки (службовий транспортний засіб) експлуатується працівником патрульної поліції виключно в службових цілях. Працівник поліції наділений правами здійснювати експлуатацію службового транспортного засобу (об`єкт державної власності), застосовувати передбачені законом заходи примусу з використанням автомобіля, в результаті чого може бути завдана шкода.

При цьому страхувальником цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що уклав із страховиками договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, напевно, виступає орган Національної поліції України - Департамент патрульної поліції.

У справах про відшкодування шкоди завданої поліцейським внаслідок ДТП визначальне значення має саме кваліфікація відповідних конкретних дій посадових осіб, а не характер загальної діяльності організації в якій працює завдавач шкоди.

Співробітник поліції, який керує службовим транспортним засобом і вчиняє ДТП, навіть під час виконання ним його службових обов`язків, вчиняє цивільний делікт не під час здійснення адміністративно-владних повноважень, а допускаючи порушення принципу генерального делікту, тобто загальної заборони пошкодження та знищення майна будь-якої особи.

Відповідно, у справах про відшкодування шкоди, завданої поліцейським в результаті ДТП, є та юридична особа, у якій працевлаштований такий співробітник, а спеціальними нормами, що регулюють такі правовідносини є статті 1187, 1172 ЦК України.

За сукупності таких умов, за спричинену поліцейським шкоду, відповідальність має нести його роботодавець, а тому належним відповідачем у справі, до якого має бути звернута матеріально-правова вимога має бути Департамент патрульної поліції Національної поліції України, який є юридичною особою і може бути стороною у цивільному процесі (стаття 48 ЦПК України).

Зазначений висновок викладений в постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 61-10121св19.

За таких обставин, районний суд, стягуючи на користь позивача, спричинену йому дорожньо-транспортною пригодою шкоду саме з Департаменту патрульної поліції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов до правильного висновку про те, що протиправними діями ОСОБА_3 , який перебував у трудових відносинах з Департаментом патрульної поліції, було завдано позивачу матеріальну шкоду, яка відповідно до приписів частини першої статті 1172 ЦК України повинна відшкодовуватися саме Департаментом патрульної поліції.

Доводи заявника про те, що Департамент патрульної поліції фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України згідно з щорічним кошторисом. Кошторисом Департаменту патрульної поліції не передбачено коштів на відшкодування шкоди, завданої фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю поліцейських, зокрема матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є безпідставними.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Департаменту поліції Національної поліції України - Котуха Миколи Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, треті особи: Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Омега», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст виготовлено 29 жовтня 2020 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді Л.І. Василенко

Л.В. Нерушак