РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 року

м. Рівне

Справа № 569/14882/20

Провадження № 22-ц/4815/1205/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Боймиструка С. В., Хилевича С. В.

секретар судового засідання - Пиляй І. С.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

особа, яка може набути процесуального статусу відповідача - ОСОБА_2 ,

особа, яка може набути процесуального статусу третьої особи без самостійних вимог -Управління державного архітектурного будівельного контролю Рівненської міської ради

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 15 вересня 2020 року у складі судді Левчука О. В., постановлену в м. Рівне,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення майбутнього позову до ОСОБА_2 , третя особа, без самостійних вимог Управління державного архітектурного будівельного контролю Рівненської міської ради, про захист права на безпечне проживання у житловому приміщенні шляхом визнання будівництва самочинним та зобов`язання провести перебудову. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що в майбутньому має намір звертатись до суду із зазначеним позовом про захист своїх законних прав на безпечне проживання в житловому приміщенні шляхом визнання будівництва кав`ярні самочинним та зобов`язання ОСОБА_2 провести відповідну перебудову, що буде відповідати санітарним, архітектурним будівельним нормам та чинному законодавству України в цій сфері. Заборона ОСОБА_2 здійснювати будь-які будівельно-ремонтні роботи та вчиняти дії, спрямовані на недопущення введення нежитлового приміщення, кав`ярні з літньою терасою за адресою: АДРЕСА_1 , в експлуатацію, в тому числі подавати декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, а також заборона Управлінню державного архітектурного будівельного контролю Рівненської міської ради реєструвати декларацію про готовність об`єкта до експлуатації та внесення даних до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, щодо вказаного нежитлового приміщення, буде унеможливлювати подальшу легалізацію, виготовлення та отримання дозвільної документації щодо введення зазначеного будівництва в експлуатацію.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 15 вересня 2020 року у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції вмотивована відсутністю належних та достовірних доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити в майбутньому виконання рішення суду.

Вважаючи ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що існують об`єктивні підстави для забезпечення позову, адже на даний час відповідачем здійснюються будівельні роботи, зокрема реконструкція нежитлового приміщення кав`ярні з літньою терасою за адресою АДРЕСА_1 , і це будівництво має ознаки самочинного, оскільки під час його здійснення істотно порушуються будівельні норми і правила.. Додає, що порушення будівельних норм полягає в тому, що вздовж усієї фасадної стіни під його вікнами та вікнами інших мешканців цього будинку встановлена труба витяжного повітропроводу, зроблені великого діаметру отвори у фасадній несучій стіні для встановлення потужних промислових кондиціонерів, що загрожує цілісності будинку. Зазначає, що його доводи були підтверджені поданими суду документами та фотографіями. Зазначає, що ним був наданий прямий доказ порушення замовником будівництва - відповідачкою п. 7.42 ДБН В.2.2-15:2019, що підтверджується листом № Д-1145/2-20 від 15.06.2020 року. Вважає, що визнання цього будівництва дасть можливість припини його та уникнути руйнівних наслідків для житлового будинку, де він мешкає, а забезпечення позову унеможливить подальшу легалізацію, виготовлення та отримання дозвільних документів щодо введення цього будівництва в експлуатацію. Повідомляє, що він є автором понад сотні авторських свідоцтв і патентів, а його розробки впроваджені на багатьох будівельних об`єктах, зокрема, гідроелектро- та атомних станціях України, а за період своєї педагогічної та наукової роботи підготував провідних фахівців у будівельній галузі. З наведених міркувань просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення майбутнього позову до ОСОБА_2 , третя особа, без самостійних вимог Управління державного архітектурного будівельного контролю Рівненської міської ради, про захист права на безпечне проживання у житловому приміщенні шляхом визнання будівництва самочинним та зобов`язання провести перебудову.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Цивільно-процесуальним законодавством України передбачено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Поруч із цим, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом майбутнього позову є захист права на безпечне проживання в житловому приміщенні шляхом визнання будівництва кав`ярні самочинним та зобов`язання ОСОБА_2 провести відповідну перебудову, яка буде відповідати санітарним, архітектурним будівельним нормам та чинному законодавству України в цій сфері. Заборона ОСОБА_2 здійснювати будь-які будівельно-ремонтні роботи та вчиняти дії, спрямовані на недопущення введення нежитлового приміщення, кав`ярні з літньою терасою за адресою: АДРЕСА_1 , в експлуатацію, в тому числі подавати декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, а також заборона Управлінню державного архітектурного будівельного контролю Рівненської міської ради реєструвати декларацію про готовність об`єкта до експлуатації та внесення даних до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, щодо вказаного нежитлового приміщення, буде унеможливлювати подальшу легалізацію, виготовлення та отримання дозвільної документації щодо введення зазначеного будівництва в експлуатацію.

Викладені заявником обставини не містять обґрунтувань, яким чином невжиття таких заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника.

Твердження заявника про потенційну неможливість чи утруднення виконання судового рішення не є достатніми підставами для задоволення заяви про забезпечення позову, а тому апеляційний суд не вбачає необхідності накладення заборони на здійснення будівельно-ремонтних робіт та вчинення ОСОБА_2 дій щодо введення нежитлового приміщення, кав`ярні з літньою терасою за адресою: АДРЕСА_1 , в експлуатацію, а також заборони Управлінню державного архітектурного будівельного контролю Рівненської міської ради на реєстрацію дозвільних і реєстраційних документів щодо переобладнання вказаного нежитлового приміщення.

Покликання апеляційної скарги на можливе порушення охоронюваних законом інтересів заявника, а також запобігання несумлінним діям відповідачки, апеляційним судом відхиляються як такі, що не підтверджені жодними доказами в розумінні ст.ст. 77-81 ЦПК України.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

За наведених обставин, апеляційного суду приходить до переконання про те, що оскаржувана ухвала постановлена місцевим судом з дотриманням норм процесуального права, які діяли на момент її винесення, судом першої інстанції в повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 15 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 12 листопада 2020 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Боймиструк С. В.

Хилевич С. В.