Провадження № 2/742/372/20
Єдиний унікальний № 742/139/20
23 жовтня 2020 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючої - судді Короткої А.О.,
при секретарі - Сидоренко Ю.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі позивача - Прилуцької міської ради Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - комунальне некомерційне підприємство «Прилуцька центральна міська лікарня», до ОСОБА_1 про відшкодування витрат бюджетних коштів закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, -
Заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі позивача - Прилуцької міської ради Чернігівської області звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2 в розмірі 1304,84 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що вироком Прилуцького міськрайонного суду від 23.10.2019 року у справі №1-кп/742/212/19 (єдиний унікальний №742/1657/19) ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125, ч.2 ст.296 КК України, та призначено покарання за сукупністю злочинів у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі за те, що 26 листопада 2018 року близько 23 години 22 хвилини обвинувачений ОСОБА_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_3 , перебуваючи в громадському місці, а саме: в будівлі ТРК "Городок", розташованого за адресою: вул.Пирятинська, 14, м.Прилуки, де в цей час відпочивали відвідувачі, маючи єдиний умисел, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, під час перебування в громадському місці, бажаючи самоствердитися за рахунок приниження інших осіб з хуліганських мотивів, безпричинно вчинили сварку з ОСОБА_4 та висловлювалися нецензурною лайкою в бік останнього. Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_1 наніс удари ногами та руками ОСОБА_4 в область голови та тулуба, а ОСОБА_3 , витягнувши з рукава принесену металеву палицю, заздалегідь заготовлену для нанесення тілесних ушкоджень, наніс нею ОСОБА_4 удари в область голови. Крім цього, 25 грудня 2018 року близько 00 годин 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_1 , перебуваючи біля кафе «У Авдєя», розташованого на території «Нового базару», що в м.Прилуки по вул.Лесі Українки, на грунті раптово виниклих неприязних відносин наніс удар скляною пляшкою в голову ОСОБА_2 , чим заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді однієї забійної рани в лобній ділянці, які згідно з висновком експерта №71 від 13 березня 2019 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Згідно з довідкою КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» затрати на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 в ортопедо-травматологічному відділенні з 25.12.2018 року по 27.12.2018 року склали 1211,94 грн, вартість лабораторних досліджень 92,90 грн, а загальна сума витрат - 1304,84 грн, які досі не відшкодовані відповідачем.
У судове засідання представник Прилуцької місцевої прокуратури не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.52).
Представник Прилуцької міської ради у судове засідання не з`явився також, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.53).
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином (а.с.51), а також не надав заперечень щодо суті позову. У зв`язку з цим суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Представник комунального некомерційного підприємства «Прилуцька центральна міська лікарня» у судове засідання не з`явилася, проте подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.37).
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши всі матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Відповідно до копії вироку Прилуцького міськрайонного суду від 23.10.2019 року у справі №1-кп/742/212/19 (єдиний унікальний №742/1657/19) ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125, ч.2 ст.296 КК України, та призначено покарання за сукупністю злочинів у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі за те, що 26 листопада 2018 року близько 23 години 22 хвилини обвинувачений ОСОБА_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_3 , перебуваючи в громадському місці, а сааме: в будівлі ТРК "Городок", розташованого за адресою: вул.Пирятинська, 14, м.Прилуки, де в цей час відпочивали відвідувачі, маючи єдиний умисел, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, під час перебування в громадському місці, бажаючи самоствердитися за рахунок приниження інших осіб з хуліганських мотивів, безпричинно вчинили сварку з ОСОБА_4 та висловлювалися нецензурною лайкою в бік останнього. Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_1 наніс удари ногами та руками ОСОБА_4 в область голови та тулуба, а ОСОБА_3 , витягнувши з рукава принесену металеву палицю, заздалегідь заготовлену для нанесення тілесних ушкоджень, наніс нею ОСОБА_4 удари в область голови. Крім цього, 25 грудня 2018 року близько 00 годин 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_1 , перебуваючи біля кафе «У Авдєя», розташованого на території «Нового базару», що в м.Прилуки по вул.Лесі Українки, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс удар скляною пляшкою в голову ОСОБА_2 , чим заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді однієї забійної рани в лобній ділянці, які згідно з висновком експерта №71 від 13 березня 2019 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я (а.с.7-9).
Як вбачається з довідки №01-15/388 від 24.05.2019 року, наданої КНП «Прилуцька центральна міська лікарня», витрати, понесені на лікування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» три ліжко-дні в період з 25.12.2018 року по 27.12.2018 року, склали 1211,94 грн, а затрати на лабораторне дослідження потерпілого ОСОБА_2 склали 90,90 грн. (а.с.15).
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно зі ст.1191 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину.
Частинами 1 та 3 ст.1206 ЦК України закріплено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти від відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
У п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.
Пунктом 6 даної постанови також передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.
Згідно з п.2 указаного Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день.
Відповідно до п.4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.
Оскільки в результаті злочинних дій ОСОБА_1 потерпілий ОСОБА_2 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень перебував три ліжко-дні на стаціонарному лікуванні в медичному закладі, який витратив 1304,84 грн на його лікування, а відповідач не надав жодних заперечень проти позову, то саме така сума і повинна бути стягнута з відповідача на користь Прилуцької центральної міської лікарні на відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.
На підставі наведеного та ст.166, 1191, 1206 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», керуючись ст.200, 206, 247, 280, 263-265, 268, 354-355, п.15.5 розділу 13 ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 02.11.2020 року.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд або на апеляційне оскарження, якщо така заява або апеляційна скарга подані протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя А.О.Коротка