Справа №443/1225/16-ц
Провадження №2/443/246/20
РІШЕННЯ

іменем України

30 грудня 2020 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочинними діями,

за участю:

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 , -

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

ОСОБА_1 (позивачка) подала до суду позов до ОСОБА_2 (відповідачка), в якому просить стягнути з відповідачки на її користь спричинені їй матеріальну шкоду у розмірі 603,65 грн та моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, що вироком Жидачівського районного суду від 24.12.2015 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено обвинувачену від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю один рік. У результаті протиправних, злочинних дій відповідачкою була спричинена матеріальна шкода позивачці у розмірі 603,65 грн, яка складається з 40 грн - оплата за рентгенівський знімок, 143,65 грн - за придбання ліків, 420 грн - оплата за дорогу. Крім матеріальної шкоди їй була завдана значна моральна шкода, оскільки починаючи з 12.05.2015 і по даний час вона постійно відчуває болі в області перелому. Протягом перших двох місяців вона носила гіпс, що практично унеможливлювало виконувати всю хатню роботу та роботу по господарству. У зв`язку з сильним болем вона не могла нормально спати, нормально харчуватися, через що втратила вагу. Її чоловік через важку хворобу потребував сторонньої допомоги, а оскільки вони проживають самі, вона докладала надзвичайних зусиль, щоб надавати йому допомогу. Все це вибило її з нормальної життєвої колії. Вона фактично працювала тільки однією рукою. Оскільки вона є пенсіонеркою, тому підсобне господарство є основним засобом для виживання, так як пенсія є недостатньою. Через травму вона не змогла обробити город та посадити всі грядки, тому змушена все купляти. Значна частина пенсії витрачається на придбання ліків. Моральну шкоду оцінює у розмірі 30 000,00 грн.

Відповідачка правом на подання відзиву не скористалися.

Водночас, у матеріалах справи наявне заперечення відповідачки на позовну заяву від 30.08.2016 (а.с.19-22), в обґрунтування якого вона покликається на те, що вимоги позивачки вважає безпідставними та необґрунтованими. Позивачка не надала суду необхідних належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, які зазначені в позові щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, тому такі позовні вимоги не підлягають задоволенню. У матеріалах справи наявний рентгенівський знімок, але не міститься жодних доказів, що підтверджують ціну його виготовлення, не долучено жодних чеків чи квитанцій щодо придбанні ліків, відтак вважає, що заявлена сума є необґрунтованою і такою, що неможливо відшкодувати. Також необґрунтованою є сума відшкодування на проїзд в судові засідання, оскільки витрати, пов`язані із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження є одним із видів процесуальних витрат в межах кримінального провадження, що передбачено частиною 2 статті 122 КПК України. Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, то позивачка не надала жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування її наявності та розміру. Твердження позивачки про те, що їй заподіяна значна моральна шкода є необґрунтованими та не повинні братися судом до уваги. У позовній заяві зазначено, що вона відчуває болі в області перелому, проте доказів, що вона зверталася до медичних закладів з цього приводу немає. Позивачка зазначила, що вона втратила 15 гк ваги, однак перелом в нижній третині ліктьової кістки ніяк не зв`язаний з процесами травлення і не впливає на обмін речовин. Щодо фізичного стану її чоловіка, позивачкою не надано жодного доказу про його стан, немає висновку лікуючого лікаря про те, що він потребує стороннього догляду. Оскільки позивачка є пенсіонеркою і ніде не працює, то її стан не завдав шкоди її професійній діяльності. Просить у задоволенні позовної заяви відмовити повністю.

Позивачкою 06.11.2017 подано заперечення на заперечення відповідачки (а.с.43-45), у якому виклала обставини, які за своїм змістом відповідають тим, що наведені у позовній заяві.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю та просить суд його задовольнити.

Відповідачка позов не визнала та повністю підтримала аргументи, викладені у поданому нею запереченні.

Заяв, клопотань учасниками справи не подано.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 07.08.2020 прийнято справу до розгляду та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.64-65).

Ухвалою підготовчого засідання від 11.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.73-74).

Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини, на які вони посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до вироку Жидачівського районного суду від 24.12.2015 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено обвинувачену від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю один рік (а.с. 4-6).

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 26.04.2016 вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 24.12.2015 залишено без змін (а.с.7-8)

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Дроховичі Жидачівського району Львівської області (а.с.9).

Наявні у матеріалах справи чеки підтверджують купівлю медикаментів та оплату медичних дій на загальну суму 143,65 грн (а.с.10).

Відповідно до інформації, наданої Ходорівською районною лікарнею та КП «Трускавецька міська лікарня», ОСОБА_1 за медичною допомогою в період часу з 12 травня по 15 травня 2015 року у ці заклади не зверталась (а.с. 25, 26).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з вчиненням відповідачкою кримінального правопорушення стосовно позивачки та заподіянням їй, у зв`язку з цим, шкоди.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини 2 статті 11 ЦК України).

Нормами частин 1 та 2 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з приписами частин 1 та 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною 3 статті 23 ЦК України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Нормами частин 1 та 2 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до положень частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Положеннями частини 1 статті 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з частиною 1 статті 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Крім цього, суд враховує вимоги частини 1 статті 81 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а також вимоги частини 6 статті 82 ЦПК України, відповідно до яких вирок суду в кримінальному провадженні, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 12.05.2015 відповідачка спричинила позивачці умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КК України, у чому її 24.12.2015 вироком Жидачівського районного суду Львівської області визнано винною та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, із застосуванням статей 75 та 76 КК України. Цей вирок набрав законної сили.

Надаючи оцінку аргументам сторін щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову суд зазначає, що за загальним правилом підставами цивільно-правової відповідальності виступає передбачений законом склад правопорушення - сукупність наступних елементів: наявність шкоди, протиправності, вини та причинного зв`язку між винними протиправними діями і наслідками негативного характеру.

Щодо питання наявності чи відсутності заподіяння позивачці майнової шкоди суд зауважує, що майнова шкода позивачці була заподіяна і ця обставина підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами - чеками, які засвідчують придбання медикаментів та отримання медичних послуг позивачкою на загальну суму 143 грн 65 коп. У цій частині аргументи відповідачки є неспроможними та повністю спростовуються зазначеними доказами. Вказана шкода заподіяна позивачці внаслідок протиправних, винних дій відповідачки, наявність яких підтверджується вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 24.12.2015, і перебуває у безпосередньому причинному зв`язку між діями відповідачки та наслідками негативного характеру для позивачки.

Водночас, аргументи позивачки щодо заподіяння їй майнової шкоди у частині оплати 40,00 грн за рентгенівський знімок та 420,00 грн за дорогу суд вважає необґрунтованими, оскільки на підтвердження цих обставин позивачкою не надано жодного належного та допустимого доказу, а відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання наявності чи відсутності заподіяння позивачці моральної шкоди з`ясуванню судом підлягають: чи підтверджується факт заподіяння позивачці моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій сумі чи в якій матеріальній формі позивачка оцінює заподіяну їй шкоду та з чого вона при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Аналізуючи фактичні обставини справи суд зазначає, що відповідачка вчинила стосовно позивачки протиправні, винні дії, внаслідок яких позивачці було спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження у виді закритого перелому нижньої третини лівої ліктьової кістки з незначним зміщенням. Природа таких ушкоджень супроводжується фізичною біллю та стражданнями, яких зазнала позивачка. Крім цього, суд вважає слушними аргументами позивачки щодо змін у її звичному житті та появи труднощів і незручностей у вчиненні дій через перелом руки, яка, по суті, була малодієвою. Через ушкодження здоров`я погіршилися її здібності, оскільки звичну для неї роботу по господарству вона змушена була робити однією рукою. З огляду на викладене суд доходить однозначного висновку, що відповідачкою була завдана позивачці моральна шкода.

Вирішуючи питання щодо розміру завданої моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд бере до уваги глибину і тривалість фізичних та душевних страждань, яких зазнала потерпіла у зв`язку з ушкодженням здоров`я, погіршення здібностей потерпілої внаслідок цього ушкодження, що призвело до вимушених змін у її житті, ступінь вини відповідачки, яка завдала моральної шкоди.

Таким чином, зважаючи на обставини справи, наслідки, що настали, характер і глибину фізичних, душевних, моральних страждань, які перенесла позивачка, їх тривалість, істотність вимушених змін у її житті, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги позивачки в частині відшкодування моральної шкоди підлягають до задоволення частково і з відповідачки ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивачки ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 15 000,00 грн.

Визначаючи саме такий розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує особу відповідачки і характер вчинених нею дій. На переконання суду цей розмір грошового відшкодування відповідає вимогам розумності та справедливості і за даних конкретних обставин не може вважатися явно завищеним чи надмірним.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачкою судовий збір у сумі 551,20 грн підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 275,60 грн (15 000,00 х 100% : 30 000,00 = 50,00%; 551,20 : 100% х 49,48% = 275,60); судовий збір за позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди, від сплати якого позивачка звільнена, підлягає стягненню з відповідачки на користь держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 131,19 грн (143,65 х 100% : 603,65 = 23,80%; 551,20 : 100% х 49,48% = 131,19).

На підставі статті 22, 23, 1166, 1167, 1177 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: Львівська область, Жидачівський район, с. Дроховичі) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочинними діями, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування за завдану майнову шкоду у сумі 143 грн 65 коп, відшкодування за завдану моральну шкоду у сумі 15 000,00 грн, а всього 15 143 (п`ятнадцять тисяч сто сорок три) грн 65 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 275 (двісті сімдесят п`ять) грн 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 131 (сто тридцять одну) грн 19 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 11 січня 2021 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів