Справа № 564/3343/19
Костопільський районний суд Рівненської області у складі:
головуючий суддя Левчук В.В.
секретар судового засідання Федас І.О.
позивача - не з`явився
представника позивача - адвоката Євгеюка О.Є.
відповідача - не з`явився
ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Лайф» про захист права споживача та стягнення коштів.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.04.2004 між АТ «Страхова компанія «Гарант-Лайф», правонаступником якої є Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Гарант-Лайф» та позивачем укладено договір страхування життя, що підтверджується полісом страхування життя №0000848, відповідно до умов якого позивач сплачував відповідачу страхові внески у розмірі 600 доларів США щорічно. Ставка гарантованої дохідності відповідно до умов договору становила 4%, а викупна сума за 14 повних років становить 6854 доларів США. На виконання вимог договору страхування позивач сплативши внески за період з 2004 по 2012 роки року в сумі 4200 доларів США. Актом №813 від 02.07.2012 відповідач повідомив позивача про редукування страхової суми за полісом страхування життя і через несплату страхового платежі зменшив страхову суму за договором страхування до 4522,80 доларів США. Вказує, що у 2016 році ліцензію відповідача на провадження страхової діяльності із добровільного страхування життя анульовано та виключено відповідача з державного реєстру фінансових установ у зв`язку із анулюванням ліцензії. Також вказує, що на вимогу позивача відповідач не виплатив йому викупну суму. Просить стягнути з відповідача 4522,80 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 16.12.2019 становить 106276,74 грн.
Позивач в судове засідання не з`явився.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в черговий раз в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив та не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином.
Відповідно до ч.4 ст.223 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних, доказів та постановити заочне рішення.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що 03.04.2004 між Акціонерним товариством «Страхова компанія «Гарант-Лайф», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Гарант-Лайф» та ОСОБА_1 укладено договір страхування згідно з «Правилами добровільного страхування життя» №01 від 14.09.2000 року за програмою страхування Д1 «Бізнес Актив Поліс» на строк 19 років.
На підтвердження укладення договору страхування 03.04.2004 ОСОБА_1 отримав Поліс страхування життя №0000948.
Згідно вказаного Поліса гарантований інвестиційний дохід - 4%, страховий внесок 600 доларів США щорічно, загальна кількість внесків - 19.
З акта №813 від 02.07.2012 року редукування страхової суми за полісом страхування життя №948 від 03.04.2004 року, складеного ПАТ «УСК «Гарант-Лайф» вбачається, що через несплату Страхувальником страхового платежу у встановлені строки, згідно ст.9 Закону України «Про страхування» та відповідно до «Методики редукування страхових сум» страхова сума за договором страхування життя №948 від 03.04.2004 року, який уклали ЗАТ «УСК «Гарант-Лайф» з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони зменшується і становить відповідно: дожиття до закінчення дії договору страхування - 4522,80 доларів США, смерть в період дії договору - 4522,80 доларів США.
З листа ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Лайф» № 31 від 22.01.2013 вбачається, що позивачу відмовлено у виплаті викупної суми за договором №944 від 03.04.2004.
Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 01.11.2016 №2729 анульовано ліцензію Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Лайф» на провадження товариством діяльності із добровільного страхування життя серії АВ№500005.
Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.12.2016 №3056 виключено Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Гарант-Лайф» з Державного реєстру фінансових установ, у зв`язку з анулюванням ліцензії Товариства на провадження страхової діяльності та анульовано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серії СТ №311 від 21.08.2004, видане Товариству.
З детальної інформації про юридичну особу вбачається, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься інформація про зареєстровану на момент звернення до суду юридичну особу - Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Гарант-Лайф». Відомостей про припинення вказаної юридичної особи детальна інформація не містить.
Відповідно до п.9.1.5 Правил добровільного страхування життя ЗАТ «Страхова компанія «Гарант-Лайф» від 14.09.2000, страхувальник має право добровільно припинити дію договору страхування, якщо це передбачено умовами договору страхування.
Відповідно до Програми накопичувального страхування життя «Бізнес Актив Поліс», яка є Додатком №1 до полісу №948 від 03.04.2004, у разі дострокового припинення договору страхування у зв`язку з причинами іншими, ніж страховий випадок, Страхувальнику виплачується викупна сума.
Згідно вказаної Програми, договір має викупну суму починаючи з третього року страхування. Викупна сума розраховується математично на день припинення договору страхування життя залежно від періоду, протягом якого діяв договір страхування життя.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд враховує наступне.
Як передбачено положеннями ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідності до приписів ч.1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Згідно ч.1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.
При цьому, відповідно до 982 ЦК України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплати у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.
З умов договору страхування №948 укладеного 03.04.2004 між Акціонерним товариством «Страхова компанія «Гарант-Лайф», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Гарант-Лайф» та ОСОБА_1 вбачається, що останній має викупну суму починаючи з третього року страхування.
В період з 2004 року по 2012 роки позивачем виконувалися зобов`язання перед відповідачем в частині сплати страхових внесків, а відтак за вказаний період викупна сума становить 4753 долари США, що підтверджується таблицею значень викупних сум, яка є частиною Додатку №1 до полісу №948 від 03.04.2004.
Разом з тим позивач не заперечує, що ним не у повному обсязі сплачено страхові платежі і відповідачем проведено редукування страхової суми, яка за 11 повних років склала 4522,80 доларів США.
При цьому, будь-які докази на спростування вказаних доводів відповідачем не надані.
Відповідно до положень ч.ч.6-8 ст.28 Закону України «Про страхування», у разі дострокового припинення дії договору страхування життя страховик виплачує страхувальнику викупну суму, яка є майновим правом страхувальника за договором страхування життя. Якщо вимога страховика зумовлена невиконанням страхувальником умов договору страхування, страхувальнику повертається викупна сума. Викупна сума - це сума, яка виплачується страховиком у разі дострокового припинення дії договору страхування життя та розраховується математично на день припинення договору страхування життя залежно від періоду, протягом якого діяв договір страхування життя, згідно з методикою, яка проходить експертизу в Уповноваженому органі, здійснена актуарієм і є невід`ємною частиною правил страхування життя. Уповноважений орган може встановити вимоги до методики розрахунку викупної суми.
Судом встановлено, що відповідач відмовив позивачу у виплаті йому викупної суми у розмірі 4522,80 доларів США.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Суд, оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які позивач посилається в своєму позові відповідачем не спростовані, дійшов висновку, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача викупної суми у розмірі 4522,80 доларів США є обґрунтованою та підлягає до задоволення, а відтак позов підлягає до задоволення у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1062,76 грн.
На підставі ст.ст.19, 258, 259, 268, 354 ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного заочного судового рішення - 20.02.2020.

СуддяВ. В. Левчук