Справа № 953/2743/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2020 р.

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий - суддя ЗолотарьоваЛ.І.

за участю секретаря - Бломберус С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про примусове проникнення до житла боржника, боржник - ОСОБА_1 , стягував ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю.В. звернувся до суду з поданням надати дозвіл на примусове проникнення до житлового приміщення боржника ОСОБА_1 за адресами:

- квартира АДРЕСА_1 ;

- 72/100 частки квартири за адресою АДРЕСА_2 ,

- іншого володіння боржника:нежитлового приміщення підвалу № IV, V, XXII, XXIII, в літ. «А-4» загальною площею 54,8 кв.м., за адресою : АДРЕСА_3 ;?

для проведення виконавчих дій з опису та арешту майна належного боржнику, з метою реального виконання виконавчого напису № 1 виданого 03.01.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Алексеева Ліана Василівна.

В обґрунтування подання посилається на те, що у нього на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження №60944437 на загальну суму стягнення з урахуванням розміру суми стягнення, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця, всього 166650,00 грн. з примусового виконання виконавчого напису № 1 виданий 03.01.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Алексєєва Ліана Василівна. Вказує, що в добровільному порядку боржником рішення суду не виконується. За відомостями Державної фіскальної служби України, на ім`я боржника наявні розрахункові рахунки в AT "УкрСиббанк". Згідно відповіді від 07.02.2020р., яка надійшла від AT "УкрСиббанк" коштів для виконання виконавчого документу не достатньо. Відповідно до відповіді Регіонального сервісного центра, на ім`я боржника не зареєстровано транспортних засобів. За архівними даними Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», інформація щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки боржника не обліковується. Відповідно до відповіді УПФУ, боржник офіційно працевлаштований у ТОВ "ТЕКСТИЛЬСТАР. В ході проведення аналізу майнового стану боржника встановлено, що йому на праві власності належить - нежитлове приміщення підвалу № IV, V, XXII, XXIII, в літ. «А-4» загальною площею 54,8 кв.м., за адресою : АДРЕСА_3 ; Квартира 2-х кімнатна 62,5 кв.м., за адресою АДРЕСА_4 ; Відповідно до інформаційної довідки з реєстру територіальної громади міста Харкова, місце проживання боржника зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5 . До вказаних адреса боржник доступ виконавцю не надав.

В судове засідання приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю.В. не з*явився, подання просив розглядати у його відсутність.

Згідно з ч. 2 ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до такого висновку.

Згідно з положеннями ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника при виконанні судових рішень та рішень інших органів ( посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла за поданням державного виконавця.

Відповідно до ч.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При цьому, згідно ч. 1 та п. 4 ч. 3ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, у якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

В свою чергу, відповідно до конституційних положень права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2ст. 3 Конституції України). Так, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України(ч.1ст. 64 Конституції України). Кожному гарантується недоторканість житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (ч.ч.1, 2ст. 30 Конституції України). Гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначене в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року , Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року), стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, судом встановлено, що 03.01.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Алексєєва Ліана Василівна, вчинений виконавчий напис № 1, за яким стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - місто Харків, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою : АДРЕСА_6 , місце роботи - ТОВ "ТЕКСТИЛЬСТАР" в м. Київ (Харківське відділення), на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 , невиплачені в строк на підставі договору позики, посвідченого Алексєєвою Л.В., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області 28.12.2019 року, реєстр №2374, грошові кошти у сумі 150000,00( сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп., строк повернення яких настав 01 січня 2020 року, за період з 28.12.2019 року по 01.01.2020 року, а також плату за вчинення виконавчого напису в сумі 1500,00(одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп., РАЗОМ 151500,00(сто п`ятдесят одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. (АСВП № 60944437 постанова про відкриття виконавчого провадження від 04.01.2020 р.).(а.с. 4)

За відомостями Державної фіскальної служби України, на ім`я боржника наявні розрахункові рахунки в банківських установах, а саме:

1. НОМЕР_3 , AT "УкрСиббанк", UA4214101;

2. 351005, AT "УкрСиббанк", UA4214102;

3. 351005, AT "УкрСиббанк", UA4214100;

4. 351005, AT "УкрСиббанк", UA8905636;

5. 351005, AT "УкрСиббанк", UA4214101;

6. 351005, AT "УкрСиббанк", UA6337613;

Відповідно до відповіді Регіонального сервісного центра, на ім`я боржника не зареєстровано транспортних засобів. (а.с.6)

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на ім`я боржника зареєстровано нерухоме майно, а саме:

- Нежитлове приміщення підвалу № IV, V, XXII, XXIII, в літ. «А-4» загальною площею 54,8 кв.м., за адресою : АДРЕСА_3 ;

- АДРЕСА_8 2-х кімнатна 62,5 кв.м., за адресою АДРЕСА_4 . (а.с.7)

Відповідно до інформаційної довідки з реєстру територіальної громади міста Харкова, місце проживання боржника зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5 .(а.с. 9)

З актів приватного виконавця від 04.02.2020 року, вбачається, що боржник не надав допуск виконавцю для проведення виконавчих дій до :

-квартири АДРЕСА_9 ;

-квартири АДРЕСА_10 ;

-нежитлового приміщення підвалу № IV, V, XXII, XXIII, в літ. «А-4» загальною площею 54,8 кв.м., за адресою : АДРЕСА_3 . (а.с. 10-12)

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінка доказів - завершальний етап процесу доказування. Вона полягає в перевірці судом доброякісності засобів доказування, що має на меті визначити їх доказову силу.

Суд звертає увагу на те, що матеріали виконавчого провадження, надані до суду, не містять доказів того, на рахунку у боржника ОСОБА_1 недостатньо коштів для виконання виконавчого напису.

Так же матеріали справи не містять доказів того, що боржнику відомо про існування виконавчого провадження.

Крім того, відсутні докази того,що боржник був обізнаний про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна боржника.

Надані акти приватного виконавця було складено без участі понятих, боржника та стягувача.

Вказане свідчить, що державним виконавцем не вжито усіх передбачених заходів для виконання судового рішення.

За таких обставин та з огляду на відсутність належних доказів щодо перешкоджання боржником вільному доступу до його житла, зважаючи також на те, що проникнення до житла є крайньою мірою, а зібраними на час розгляду подання державним виконавцем матеріалами виконавчого провадження не підтверджується законність та пропорційність втручання у житло, оскільки державним виконавцем не було вичерпано усі можливі засоби для виконання судового рішення суд приходить до висновку про те, що у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.259-261,353,439 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про примусове проникнення до житла боржника - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвалу підписано 20.02.2020 року.

Суддя