Справа №173/746/20
Провадження №2/173/510/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого: - судді Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального провадження, в м. Верхньодніпровську цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

ВСТАНОВИВ:

06.05.2020 року до суду звернувся позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК з позовом про стягнення боргу кредитором спадкодавця до відповідача ОСОБА_1

27.05.2020 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28.05.2020 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовче судове засідання на 11.09. 2020 року.

11.09.2020 року в підготовчому судовому засіданні оголошена перерва до 09.11.2020 року в зв`язку з витребуванням доказів.

09.11.2020 року закінчене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду на 09.11.2020 року

Відповідачем відзив н позовну заяву не наданий.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України.

Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача - заборгованість у сумі 11697.55 грн. за кредитним договором № б/н від 21.06.2007 та понесені судові витрати по сплаті судового збору .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: ОСОБА_2 звернулась до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 21.06.2007 року згідно якої отримала кредит у розмірі 10380.00 грн.

В зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості позичальник станом на 28.01.2020 року має заборгованість в сумі 11697 грн. 55 коп., з яких:

-11697 грн. 55 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 , померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 23.05.2016 року .

Згідно ст. 608,1218,1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно зв`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином відбувається передбачена законом заміна боржників в зобов`язанні.

Спадкоємцем, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 .

03.09.2017 року була направлена претензія кредитора до приватного нотаріуса Малашової Г.В.

29.03.2017 року позивачем отримана відповідь приватного нотаріуса Малашової Г.В.

Так як відповідач постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, він вважається таким, що прийняв спадщину.

03.09.2017 року до спадкоємця ОСОБА_1 , направлено лист претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.

Зазначену вище суму заборгованості за кредитним договором позивач просить стягнути з правонаступника боржника, що й стало підставою звернення до суду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи у його відсутність згідно якого позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не наданий.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

За доводами позивача судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулась до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 21.06.2007 року згідно якої отримала кредит у розмірі 10380.00 грн.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості позичальник станом на 28.01.2020 року має заборгованість в сумі 11697 грн. 55 коп., з яких:

-11697 грн. 55 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 , померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть .

Згідно ст. 608,1218,1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно зв`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті.

Таким чином кредитні зобов`язанні, що виникли між позивачем та померлою ОСОБА_2 , допускають правонаступництво.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України - Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 № 70/2016 встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 , 26.10.2016 року подана заява приватному нотаріусові Верхньодніпровського районного нотаріального округу Малашовій Г.В., про відмову від спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 ,. на користь чоловіка померлої ОСОБА_3 .

Таким чином судом встановлено, що відповідач, спадкоємець ОСОБА_1 , відмовився від прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2 , тому не може відповідати за борги спадкодавця,оскільки не є правонаступником боржника ОСОБА_2 .

Крім того позивач згідно поданої позовної заяви просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, укладеним з позичальником ОСОБА_2 , 21.06.2007 року, а до позовної заяви додав анкету-заяву гр. ОСОБА_4 датовану 21 червня 2007 року.

Таким чином доказів того, що з позичальником ОСОБА_2 , укладався кредитний договір 21.06.2007 року позивачем не надано.

Згідно ст. 76 ЦПК України - Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи..

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є , показання свідків, письмові докази, речові, електронні докази і висновки експертів.

Відпровідно до ст.ст 77-78 ЦПК України -Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином позивач не надав суду належних і допустимих доказів укладення з позичальником ОСОБА_2 , кредитного договору 21.06. 2007 року та наявності за даним договором заборгованості, що такоєж є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог..

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102.00 грн. покласти на позивача, оскільки судом ухвалюється рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (юридична адреса: 01001 м. Київ вул. Грушевського, 1Д 0) до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 . ІПН НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 21 червня 2007 року укладеним між акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 , в загальній сумі 11697 (одинадцять тисяч шістсот дев`яносто сім ) грн. 55 коп., яка складається з наступного : 11697.55 грн., заборгованість за простроченим тілом кредитом - відмовити

Понесені судові витрати в сумі 2102-00 грн., покласти на позивача акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (01001 м. Київ, вул. Грушевського, 1Д. Код )

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо така апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги, рішення суду набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому судове рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Повний текст рішення складений 09.11.2020 року.

Суддя Петрюк Т.М

Направлене до ЄДРСР: 16.11.2020 року

Дата набрання законної сили: 10.12.2020 року