Провадження № 2/522/438/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового засідання Скибінській Є.С..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 30.10.2019 року звернувся позивач із вказаною позовною заявою, зазначаючи, що з 29.07.2015 року сторони перебувають у шлюбі. Сімейні відносини між сторонами припинились у зв`язку із різними поглядами на подружнє життя, що стало підставою для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31.10.2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 03.12.2019 року підготовче засідання у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Таким чином, датою ухвалення цього рішення є 20.02.2020 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29.07.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 29.07.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №1623, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 29.10.2019 року.

Доказів щодо наявності дітей від шлюбу до суду не надано.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що сімейні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а й під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінації» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».

При дослідженні фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде протирічити інтересам сторін.

З огляду на вказане, враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги позивача про розірвання шлюбу та наявність підстав для її задоволення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що згідно квитанції № 0.0..1 від 30.10.2019 року позивачем сплачено судовий збір за подання позову в розмірі 768,40 грн.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судовий збір у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 60, 61, 141, 142,206, ЦПК України, ст. . 104, 105, 110, 112, 113, 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ), зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1623 від 29.10.2015 року - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер паспорта: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 ) суму сплаченого судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 20.02.2020 року.

Суддя Д.Ю. Донцов