Справа № 504/3503/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2020 р. смт. Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Вінська Н.В., вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просила поділити спільне майно подружжя.

Одночасно із позовною заявою, позивач подала заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на Ѕ частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , мотивуючи це тим, що на її думку, може вчинити дії з відчуження майна на користь третіх осіб, що унеможливить виконання рішення в майбутньому.

Розглянувши зазначену заяву, суд дійшов до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 149-153 ЦПК України та роз`яснень Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму від 22.12.2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, - єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Так, відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, при цьому в заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Стаття 149 ЦПК України встановлює, що забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а отже встановлює обов`язок для особи, яка звертається до суду із заявою про забезпечення позову, довести необхідність вчинення судом таких процесуальних дій.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суддя виходила з того, що позивачем не обґрунтувано належним чином підстави застосування заходів забезпечення позову, не зазначено про реальні обставини, які б свідчали про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, як і про те, що відповідач має намір відчужити зазначену квартиру.

Крім того, суддя зазначає, що позивачем не надано пропозицій щодо зустрічного забезпечення, а лише у прохальній частині заяви, позивач просила їх не застосовувати.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суддя приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 151, 152, 153 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів до Одеського апеляційного суду з дня проголошення ухвали.

Суддя: Н.В. Вінська