ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 листопада 2020 року

м.Харків

справа № 641/6301/19

провадження № 22-ц/818/2391/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , Харківська міська рада,

третя особа - Друга Харківська міська державна нотаріальна контора,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,

Харківської міської ради, третя особа - Друга Харківська міська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 січня 2020 року, постановлене під головуванням судді Курганникової О.А., в залі суду в місті Харкові,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Харківської міської ради, третя особа - Друга Харківська міська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 січня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено в повному обсязі. Встановлено факт родинних відносин, а саме: факт того, що ОСОБА_1 є двоюрідним онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн.

В апеляційній скарзі Харківська міська рада просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що суд першої інстанції помилково виходив з того, що спадкодавець ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були рідними сестрами. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, а саме інформації з Державної архівної служби України щодо встановлення родового та родинного зв`язку між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вказаний факт ґрунтується на припущеннях та не підтверджено належними на те доказами. Тому вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності того, що позивач є двоюрідним онуком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла двоюрідна бабуся позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що 26 грудня 2017 року складено актовий запис № 18417.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина.

Спадкоємців першої-четвертої черг у померлої ОСОБА_3 немає.

Спадкоємцями п`ятої черги померлої ОСОБА_3 є двоюрідні онуки - позивач та його рідний брат ОСОБА_2 .

З метою прийняття спадщини позивач у встановлений законом строк звернувся із заявою до П`ятої Харківської державної нотаріальної контори, що підтверджується витягом № 52342582 від 19.06.2018 року про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкової справи за № 62593674 (номер у нотаріуса 283/2018р.).

Інший спадкоємець ОСОБА_2 відмовився від спадщини на користь позивача - ОСОБА_1 , подавши відповідну заяву до нотаріальної контори (а.с.66)

Постановою державного нотаріуса Другої Харківської державної нотаріальної контори (відокремлений підрозділ), яка є правонаступником П`ятої Харківської державної нотаріальної контори (наказ міністерства юстиції України «Про перейменування та реорганізацію деяких державних нотаріальних контор» № 3623/5 от 19.11.2018 р.), у видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , було відмовлено у зв`язку з тим, що ним не підтверджено родинні відносини зі спадкодавцем, оскільки існують розбіжності у прізвищах спадкодавця ОСОБА_3 та її рідної сестри ОСОБА_4 , яка була рідною бабусею позивача.

Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 посилався на те, що у зв`язку з допущеною опискою при написанні дівочого прізвища його бабусі не вбачається можливим встановити спорідненість між ним та його двоюрідною бабусею, що необхідно йому для отримання спадщини. У зв`язку з цим просив встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що він. є двоюрідним онуком ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1217 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1265 ЦК України визначено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини у відповідності до вимог ч.1 ст. 1269 ЦК України.

З матеріалів справи убачається, що із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк звернувся лише позивач ОСОБА_1 .. Проте у зв`язку з розбіжностями у написанні дівочого прізвищя його баби, яка є рідною сестрою спадкодавця, не має можливості отримати спадщину.

Даних про наявність інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріали справи не містять.

З свідоцтва про подружжя № 1570, виданого Ленінською радою м. Харкова, убачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 13 листопада 1934 року уклали шлюб, про що в книзі подружжя за 1934 рік зроблено запис під № 1570. (а.с. 10)

З копії запису акту про народження (а.с. 14) та архівної довідки (а.с.12) убачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3 . Батько: ОСОБА_6 , пожежник. Мати: ОСОБА_8 .

Відповідно до копії запису акта про народження № 20875, складеного 23 грудня 1937 року бюро ЗАГС м. Харкова та архівною довідкою Державного архіву Харківської області від 11.06.2018 року за № 01-29/3-1153 ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_4 (прізвище написано нерозбірливо), батько ОСОБА_6 (прізвище написано нерозбірливо), заняття: пожежник, мати: ОСОБА_7 (а.с.14, 15).

З посвідчення ОСОБА_7 (а.с. 34) убачається, що з 23.08.43 року по 06.03.52 року їй призначена пенсія на 2-х членів сім`ї - доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З копії трудової книжки ОСОБА_4 , 1937 року народження (а.с.100) убачається, що при заповненні трудової книжки 29.12.54 року первинно прізвище було зазначено « ОСОБА_4 ». Прізвище змінено на « ОСОБА_4 » на підставі свідоцтва про шлюб.

З ордеру на житлове приміщення від 01.12.1981 року убачається, що квартира АДРЕСА_1 була надана ОСОБА_3 на склад сім`ї 2 особи: ОСОБА_3 - основний наймач та ОСОБА_7 - мати (а.с. 101)

Відповідно до свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , виданим Київським районним ЗАГС м. Харкова 22 листопада 1959 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_12 уклали шлюб і дружина взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_4 ». (а.с.16).

Аналізуючи вищенаведені докази, колегія суддів вважає доведеним факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є рідними сестрами.

Факт родинних відносин в судовому засіданні підтвердили також свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ..

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 . (а.с. 17)

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 є матірью ОСОБА_16 (а.с. 18).

ОСОБА_16 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 . (а.с.19)

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_16 є батьком ОСОБА_1 . (а.с. 20).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про встановлення факту того, що онук ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 - ОСОБА_1 є двоюрідним онуком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доводи апелянта на те, що позивачем не надано інформації з Державної архівної служби України щодо встановлення родового та родинного зв`язку між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а вказаний факт ґрунтується на припущеннях та не підтверджений належними, наведеними доказами є безпідставними та спростовується наведеними матеріалами справи.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 січня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 18.11.2020 року.