Дата документу 17.11.2020
Справа № 334/5184/20
Провадження № 2/334/3404/20
17 листопада 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Фетісова М.В., за участі секретаря судового засідання: Косаренко А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на навчання у розмірі 1/4 частини доходу (заробітку), щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років.
В обґрунтування позову зазначив, що його батьками є ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідач ОСОБА_2 , який життям сина не цікавиться, аліменти в добровільному та судовому порядку не сплачує. Позивач проживає разом з бабусею та дідусем, які є пенсіонерами, є студентом фахового коледжу Класичного приватного університету за спеціальністю «Туризм», а тому потребує додаткових матеріальних витрат, оскільки доходів бабці та діда не вистачає.
Відповідач ОСОБА_2 відзив на позов не надав.
Ухвалою від 22.09.2020 відкрито провадження у даній справі.
Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання 22.10.2020 та 17.11.2020 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі не надав. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2019 у справі №334/4581/18 ОСОБА_2 було позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_1 . Вказаним рішенням, з відповідача на користь ОСОБА_4 стягнуті аліменти не утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісяця, починаючи стягнення з 17.12.2008 і до досягнення дитиною повноліття.
Положеннями ч.4 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Вказаним рішенням встановлено, що батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідач ОСОБА_2 . ОСОБА_4 є бабою та опікуном ОСОБА_1 , який після смерті матері залишився постійно проживати з нею та її чоловіком за однією адресою: АДРЕСА_1 .
Доказом опіки ОСОБА_4 над ОСОБА_1 підтверджується копією розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району № 257/р від 14.05.2019.
Згідно з витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, позивач ОСОБА_1 з 23.08.2017 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується відповіддю Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 01-71/136538 від 21.09.2020.
Відповідно до довідки Фахового коледжу Класичного приватного університету № 38/1583 від 08.09.2020 ОСОБА_1 з 01.09.2019 навчається на денній формі навчання на третьому курсі за спеціальністю 242 «Туризм». Період навчання з 01.09.2019 до 01.03.2022. Стипендією не забезпечується.
Відповідач є особою працездатного віку та має матеріальну можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав
Відповідно до роз`яснень п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Виходячи з наведених положень, обов`язок батьків з утримання повнолітніх сина, на відміну від обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, не є безумовним, а його настання закон пов`язує з сукупністю кількох передумов, тобто продовженням особою навчання, ненастанням 23 років, потребою в матеріальній допомозі, можливістю батьків надавати таку допомогу.
Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що позивач досяг вісімнадцятирічного віку та не досяг двадцятитрирічного віку, продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, оскільки не отримує стипендію, а відповідач може надавати таку допомогу, оскільки є особою працездатного віку, а доказів утримання ним інших осіб не надав.
Положеннями ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, м інімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а м інімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Враховуючи встановлені на підставі досліджених доказів обставини у справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання розмірі однієї чверті заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16.09.2020 і до закінчення позивачем навчання, але не більше ніж досягнення ним 23 років.
При подачі даного позову позивач звільнявся від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому на підставі ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 840,80 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Керуючись ст. 12, 13, 141, 263-265, 265, 280-283 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на навчання розмірі однієї чверті заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16.09.2020 і до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцятитрирічного віку.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок гривень) 80 копійок.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання (фактичне): АДРЕСА_1 , місце проживання (зареєстроване): АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП не встановлений.

Суддя: