Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.2020 Справа №607/27723/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Грицай К.М.,

за участю секретаря с/з Стус К.І.,

учасників справи:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області про визнання батьківства,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області про визнання батьківства, посилаючись на те, що не перебуваючи у шлюбі із відповідачем та проживаючи з останнім однією сім`єю в період з квітня по жовтень 1997 року, ОСОБА_3 завагітніла, а ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 народила доньку ОСОБА_4 . Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області від 25.05.1998 року, її батьком є ОСОБА_2 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблений запис №982. Тобто, по батькові, донька ОСОБА_6 була названа на честь свого біологічного батька ОСОБА_7 , а тому, просить визнати його батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав та не заперечила проти його задоволення.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області у судове засідання не з`явився із невідомих суду на те причин.

Відповідно до статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що є усі законні підстави ухвалити рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Так, засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначає Сімейний кодекс України.

Порядок визначення походження дитини регулює глава 12 Сімейного кодексу України.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма ст. 7 Сімейного кодексу України).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з квітня по жовтень 1997 року, як чоловік та дружина.

Суд може встановити батьківство у разі спільного проживання і ведення спільного господарства матір`ю і особою, яка припускається батьком дитини, якщо ця особа приймає участь у вихованні дитини та утримує дитину, а також у разі визнання тим, хто припускається батьком, свого батьківства.

Відповідно до п.п. 6,9 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4 , серії НОМЕР_2 виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області від 25.05.1998 року, її батьком є ОСОБА_2 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблений запис №982.

В церковному свідоцтві про хрещення ОСОБА_4 за реєстраційним номером № 39 , виданим Пройнятинською церквою «Преображення Господнього», батьком останньої значиться ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Згідно ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_3 стверджує, що відповідач являється біологічним батьком дитини, з приводу чого відповідач не заперечує.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За таких обставин, враховуючи те, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 200, 206, 258-268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 125, 128 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області про визнання батьківства - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Внести зміни в актовий запис №982 від 25.05.1998 року, складений відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме:

-виключити із актового запису відомості про батька « ОСОБА_2 »;

-внести відомості до актового запису зазначивши батьком дитини « ОСОБА_2 , громадянин України».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Позивач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: невідомий.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області: місцезнаходження: вул. Грушевського, 8 м. Тернопіль.

Головуючий суддяК. М. Грицай