Справа № 344/8859/19
Провадження № 2/344/750/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Татарінової О.А.

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння. Вимоги позову обґрунтовував тим, що у 2004-2009 роках спільними рівними сумісними коштами, зусиллями та засобами позивача та відповідачів на їх спільній земельній ділянці був збудований будинок за АДРЕСА_1 . 24.01.2014 року реєстраційною службою Івано-Франківського міського управління юстиції була проведена державна реєстрація права спільної сумісної власності позивача та відповідачів на вказаний житловий будинок та внесений відповідний запис до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Усі приміщення цього будинку знаходились у спільному володінні і користуванні позивача та відповідачів. 09.02.2009 року він за особисті кошти у розмірі 17000 грн. придбав у приватного підприємця ОСОБА_4 підйомник двохстійковий 4т «Т4» 2008 року випуску з серійним номером НОМЕР_1 . На даний час такий підйомник коштує дорожче у 3,7 рази з наступного розрахунку: оскільки підйомник імпортний, то його ціна вираховується в еквіваленті до долара США, який на день купівлі підйомника коштував 1 дол.США-7,7 грн., і отже у доларах США підйомник коштував станом на час його купівлі 17000 грн. На даний час долар США коштує 28,04 грн. і отже його вартість за час з лютого 2009 року до сьогодні виросла у 3,7 рази і для того щоб придбати такий підйомник зараз потрібно витратити 17000 грн.*3,65 = 62050 грн. Після купівлі цей підйомник був змонтований та встановлений ним у присутності відповідачів у підвальному приміщенні зазначеного будинку і використовується для потреб підйому автомобілів при їх ремонті. На даний час обставини використання і перебування його підйомника змінились. 12 квітня 2018 року року апеляційний суд Івано-Франківської області у цивільній справі № 344/8200/14 по спору між ним та відповідачами ОСОБА_2 ухвалив постанову, якою визнав право спільної власності на зазначене підвальне приміщення, де знаходиться спірний підйомник за відповідачами ОСОБА_2 . Таким чином, його підйомник опинився у чужому приміщенні, яке з травня 2018 року і на даний час зареєстроване згідно державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, як спільна власність відповідачів ОСОБА_2 . У даний час його власний підйомник перебуває у незаконному володінні, розпорядженні і користуванні відповідачів, позивач незаконно позбавлений свого права власності на спірне майно і не може ним розпоряджатись та користуватись. На пропозицію повернути його підйомник відповідачі відмовили та використовують його у власних цілях.

18.06.2019 року ОСОБА_3 подав відзив на позовну заяву зазначивши, що вимоги позивача вважає безпідставними та необґрунтованими, у зв`язку з чим у їх задоволенні слід відмовити виходячи з наступного. В першу чергу не відповідає дійсності твердження позивача, що спільними рівними сумісними коштами, зусиллями та засобами позивача і відповідачів на їх спільній земельній ділянці був збудований будинок АДРЕСА_1 . Спір щодо права власності на вказаний будинок вже розглядався у суді, де прийнято рішення, яке набрало законної сили, і яким спростовується таке твердження позивача. Так, позивач опускає той момент, що 24.01.2014 року позивач без відома відповідачів, незаконно провів реєстрацію права власності на будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Тому за результатом розгляду справи № 344/8200/14-ц, постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12.04.2018 року визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 24.01.2014 року індексний номер 16705698 на право спільної сумісної власності, видане державним реєстратором Соловій В.В. реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області, визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію права спільної сумісної власності за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 від 10.12.2013 року загальною площею 466,5 м.кв., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01. Фактично, після того як відповідачі дізнались в 2014 році про те, що позивач зареєстрував незаконно право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в рівних долях, тобто по 1/3 частки права власності на будинок кожному, то відповідачами було подано позов про скасування вищевказаної реєстрації, а також заборонено позивачу заходити в підвальне приміщення будинок АДРЕСА_1 . Жодних речей та майна позивача у підвальному приміщенні будинку не має і ніколи не було. У вищевказаному підвальному приміщенні (гаражі) знаходяться виключно речі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . При цьому, з 2014 року після виникнення конфлікту, позивач ОСОБА_1 ніколи не мав доступу до підвального приміщення (гаражу), в тому числі до всього майна, яке знаходиться в ньому. В підвальному приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 не має підйомника позивача. Можливо позивач дійсно купував підйомник, який зазначений в накладній № 09/022 від 09.02.2009 року, проте позивач ніколи не встановлював свого підйомника в будинку АДРЕСА_1 , або ж позивач підробив документи на придбання такого підйомника з метою заволодіння чужим майном. Підйомник двохстійковий марки Atlantean Т4 є відносно дешевим підйомником, а тому в нашому регіоні є популярним, і одним із найбільш поширених підйомників для автомобілів, які встановлюють у гаражах. ОСОБА_3 використовує підйомник двохстійковий Atlantean Т4 для ремонту автомобіля, який був придбаний ним у квітні 2010 року, та встановлений у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_1 . Так як він є добросовісним власником підйомника двохстійкового Atlantean Т4, він відкрито його придбав, і відкрито використовує, а позивач не має жодних речових прав на нього, тому вказаний підйомник не може бути відібраний у нього, оскільки це порушить його право, як власника. Враховуючи той факт, що відповідач з 2014 року не має доступу до підвального приміщення (гаражу), тому якщо останній вважає, що у вказаному приміщенні знаходиться будь-яке його майно, тоді останній зобов`язаний був звернутись протягом трьох років починаючи з 2014 року до суду про витребування такого майна. Однак, позивач звернувся в суд із пропуском строку позовної давності, і підстав для його поновлення не має. Враховуючи наведене, вважає, що в даному випадку є додаткова підстава для відмовив в позові, зокрема за пропуском строку позовної давності.

21.06.2019 року ОСОБА_1 подав відповідь на відзив зазначивши, що твердження ОСОБА_3 з посиланням на матеріали цивільної справи № 344/8200/14-ц про те, що будинок, у якому знаходиться спірний автопідйомник був спільно побудований, зареєстрований і спільно використовувався є неправдивим і повністю суперечать матеріалам цієї справи, зокрема рішенню міського суду від 17.05.2016 року та постанові апеляційного суду від 12.04.2018 року. Факт заборони позивачу користуватись підвалом, де знаходиться предмет спору відповідачем нічим не підтверджений, і є неправдивим свідченням у справі. До травня минулого року всі приміщення названого будинку були спільною сумісною власністю позивача та відповідачів. Провадження у згаданій справі № 344/8200/14-ц не завершене, на даний час справа знаходиться за його касаційною скаргою на розгляді у Великій палаті Верховного суду. Строк давності у даному випадку вираховується з травня 2018 року, тобто з моменту реєстрації у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за Павчаками підвалу, де є спірний автопідйомник на підставі згаданої постанови апеляційного суду від 12.04.2018 року у справі № 344/8200/14-ц. Відповідач до справи разом з відзивом надав підроблену накладну № 354 від 14.04.2010 року. Такого підйомника у вказаному підвалі немає, там знаходиться його автопідйомник.

Позивач та його представник в судовому засіданні вимоги позову підтримали, просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник просили відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 просив в задоволенні позову відмовити у зв`язку з недоведеністю та безпідставністю позовних вимог.

В судовому засіданні спеціаліст Іванців Т.І. підтвердив висновки за наслідками огляду автопідйомника викладені в акті від 14.02.2020 року, а саме, що за візуальними ознаками та технічними характеристиками згідно наданого паспорта автопідйомник відповідає вказаному у накладній № 09/022 від 09.02.2009 року як підйомник двохстійковий «Т-4». Встановити чи відповідає даний підйомник зазначеному в накладній № 354 від 14.03.2010 року не можливо, оскільки крім самої накладної паспортну характеристику не надано.

Експерт Сульжик Н.Б. в судовому засіданні підтвердила висновки викладені у висновку експертного дослідження №ЕД-19/109/14/2-2ТВ/20 від 05.03.2020 року, а саме, що за результатом проведеного дослідження двохстійкового підйомника, який знаходиться за адресою у підвалі будинку АДРЕСА_1 неможливо провести його повну ідентифікацію, однак інструментальним методом встановлені розміри об`єкта дослідження, які відповідають вказаним у наданій інструкції «Руководство пользователя» до підйомника моделі «Т-4», а органолептичним методом встановлено тип конструкції - двостійковий, що по даному критерію відповідає інформації вказаній у накладній № 09/022 від 09.02.2009 року.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що 09.02.2009 року ОСОБА_1 придбав у нього підйомник та оплатив за нього 17000 грн. Він надав йому накладну № 09/022 від 9.02.2009 року та «руководство пользователя». На підйомнику був серійний номер який він вписав в «руководство пользователя». Під час доставки автопідйомника був присутній також ОСОБА_3 . ОСОБА_1 за сервісним обслуговуванням не звертався.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що приблизно 10 років тому до нього звернувся його син ОСОБА_1 з проханням перевезти автопідйомник з магазину на АДРЕСА_1 . В магазині ОСОБА_1 заплатив гроші за підйомник, та підйомник відвезли на АДРЕСА_1, де в підвальному приміщенні знаходилась майстерня.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що в період з 2012 по 2013 рік він здійснював обслуговування автомобілів у ОСОБА_3 на АДРЕСА_1 . Від людей він чув, що автопідйомник купив ОСОБА_1 . Підтвердити, що автопідйомник купив ОСОБА_3 він не може.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що в 2010 році ОСОБА_3 попросив його допомогти розвантажити та встановити автопідйомник в підвальному приміщенні по АДРЕСА_1 . При встановленні автопідйомника був присутній ОСОБА_3 та ОСОБА_14 . За яких обставин був придбаний автопідйомник йому не відомо.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що в 2010 році за проханням ОСОБА_3 розвантажував та встановлював автопідйомник в підвальному приміщенні по АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 передав чоловікам, які привезли автопідйомник, гроші. Напередодні ОСОБА_3 позичив 500 доларів для купівлі автопідйомника.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши позовну заяву, відзиви, процесуальні заяви, матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши норми матеріального права, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

З накладної №09/022 від 09.02.2009 року вбачається, що ОСОБА_1 придбав у ПП ОСОБА_4 підйомник двохстійковий 4т «Т4», 380В за суму 17000 грн. (том 1 а.с. 169).

З копії інструкція користувача (руководство пользователя) встановлено, що модель підйомника Т-4, серійний № НОМЕР_1, дата випуску 2008 рік, дата продажу 09.02.2009 року (том 1 а.с. 5-21).

З накладної № 354 від 14.04.2010 року вбачається, що ОСОБА_3 придбав у ПП ОСОБА_15 підйомник двохстійковий Atlantean Т4 ( том 1 а.с. 168).

З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.12.2013 року встановлено, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (том 1 а.с. 69).

05.03.2018 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 виклавши в ній умови завершення спору про розподіл (виділ) спільного будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 , в тому числі пропонував повернути йому на наступний день з дня укладення угоди про розподіл будинку у належному стані його власний автопідйомник, який знаходиться у підвалі будинку (том 1 а.с. 22).

12.03.2018 року ОСОБА_3 , ОСОБА_2 надали відповідь на заяву ОСОБА_1 , зазначивши, що питання повернення автопідйомника будуть вирішуватись в подальших перемовинах в позасудовий спосіб (том 1 а.с. 23).

Згідно протоколу огляду від 14.02.2020 року автопідйомника, який знаходиться у підвалі будинку АДРЕСА_1 , проведений у присутності позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_16 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_17, свідка ПП ОСОБА_4 , експерта Сульжик Н.Б. , спеціаліста Іванців Т.І. , у підвалі вказаного будинку встановлено підйомник. Спеціаліст Іванців Т.І. встановив, що відповідно до огляду по візуальних ознаках та наявності деталей, а також вимірюванням зовнішніх параметрів, підйомник відповідає «руководству пользователя» модель Т4, серійний номер НОМЕР_1. Оскільки у накладній не зазначені параметри автопідйомника встановити чи відповідає автопідйомник накладній № 354 від 14.04.2010 року неможливо. На підйомнику відсутня заводська табличка. На лівій стійці є напис виконаний вручну з номером НОМЕР_5. З двох сторін стійки містяться пластини з матеріалу зовнішньо схожі на резину на яких мітиться напис Atlantean. Інших ознак написів немає. Свідок ПП ОСОБА_4 зазначив, що у 2009 році він продав ОСОБА_1 автомобільний підіймач двохстійковий гідравлічний з нижньою синхронізацією Т4. На даному підйомнику була наліпка з зазначенням дати виготовлення та серійним номером (том 1 а.с. 215-219).

Згідно копії акта експерта ДП «Карпатський експертно-технічний центр держпраці» Іванціва Т.І. від 14.02.2020 року під час проведення огляду автопідйомника встановлено, що за візуальними ознаками та технічними характеристиками згідно наданого паспорта автопідйомник відповідає вказаному у накладній № 09/022 від 09.02.2009 року як підйомник двохстійковий «Т-4». Вимірювання габаритних розмірів в порівнянні з паспортними вказує на відповідність автопідйомника моделі «Т-4». Відповідно до наданого списку частин автопідйомник відповідає моделі «Т-4». Також встановлено, що на всіх доступних огляду частинах автопідйомника (крім насосної станції) відсутні знаки маркування, номер виробу, дата виготовлення. На насосній станції, яка закріплена до лівої стійки (відносно входу) різьбовим з`єднанням, а отже є легко замінною, вибито 07 2009. В нижній частині стійок різьбовим з`єднанням, а отже є легко замінним прикріплені резинові відбійники з надписом Atlantean. На день огляду автопідйомник був не справний, а тому був оглянутий тільки коли балки підхвату знаходились в нижньому положенні. Встановити чи відповідає даний підйомник зазначеному в накладній № 354 від 14.03.2010 року, не можливо, оскільки крім самої накладної паспортну характеристику не надано (том 1 а.с. 227).

З висновку експертного дослідження № ЕД-19/109/14/2-2ТВ/20 від 05.03.2020 року встановлено, що за результатом проведеного дослідження двохстійкового підйомника, червоного та жовтого кольорів, який знаходиться у підвалі будинку АДРЕСА_1 в ході його огляду не було виявлено будь-яких написів, які б вказували на маркувальні дані та технічні характеристики, що унеможливлює проведення його повної ідентифікації та встановлення його відповідності вказаному у накладній № 09/022 від 09.02.2009 року згідно наданої інструкції «Руководство пользователя» до підйомника моделі «Т-4». Проте, інструментальним методом встановлені розміри об`єкта дослідження, які відповідають вказаним у наданій інструкції «Руководство пользователя» до підйомника моделі «Т-4», а органолептичним методом встановлено тип конструкції - двостійковий, що по даному критерію відповідає інформації вказаній у накладній № 09/022 від 09.02.2009 року (том 1 а.с. 229-236).

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном.

Згідно вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленого законом.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних договору.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У разі таких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Предметом доказування у справах за позовами про витребування майна з чужого незаконного володіння становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, як то факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача та ін. Власник вправі витребувати своє майно від особи у якої воно фактично знаходиться у незаконному володінні.

Під час судового розгляду відповідачами не було надано жодного належного доказу на підтвердження факту придбання ними спірного автопідйомника. Не є таким доказом, на думку суду, надана накладна № 354 від 14.04.2010 року, оскільки даний документ містить печатку ПП "ЕкспресМайстер".

З урахуванням вищенаведених положень чинного законодавства, проаналізувавши дослідженні у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки останнім доведено належним та допустимим доказом факт придбання ним на законних підставах підйомника двохстійкового «Т4», таким доказом зокрема є наявний у нього оригінал накладної № 09/022 від 09.02.2009 року та "руководство пользователя". Зазначені обставини також підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 . Крім того, експерт та спеціаліст під час огляду підйомника підтвердили та надали відповідні висновки, що автопідйомник відповідає вказаному у накладній № 09/022 від 09.02.2009 року як підйомник двохстійковий «Т-4». З накладної № 09/022 від 09.02.2009 року вбачається, що ОСОБА_1 придбав підйомник двохстійковий «Т-4», а отже є його власником.

Розглядом цивільної справи № 344/8200/14-ц також встановлено, що згідно з фактичним порядком користування житловими приміщеннями, що склався між його співвласниками, позивач користувався всіма приміщеннями першого поверху будинку загальною площею 79,00 кв. м, крім приміщення сходової клітини 10,5 кв. м, з відокремленим виходом до проїжджої частини, а також гаражем у приміщенні підвалу площею 50,2 кв.м., де був встановлений підйомник двохстійковий «Т-4».

На даний час автопідйомник, який знаходиться у підвалі будинку АДРЕСА_1 , перебуває у користуванні відповідачів, та позивач позбавлений права користуватись ним.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та слід зобов`язати відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , повернути позивачу ОСОБА_1 підйомник двохстійковий «Т4».

Щодо доводів відповідача ОСОБА_3 про відмову у задоволенні позову з підстав пропуску позивачем строку на звернення з даним позовом до суду, слід зазначити.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 267 ЦК України).

Суд вважає, що позивачем не пропущено строк позовної давності на звернення до суду з даним позовом, оскільки тільки у травні 2018 року право власності на нерухоме майно, де знаходиться автопідйомник, було зареєстровано за відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню витрати по оплаті судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп.

Частиною 6 статті 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

А тому з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 витрати за проведення технічного огляду автомобільного підйомника Т4 у розмірі 1212 грн. 00 коп. та за проведення експертизи, дослідження товарознавчі (вартості машин, обладнання сировини, товарів народного споживання) у розмірі 1238 грн. 20 коп. ( том 1 а.с.208, 209, 213, 214).

Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як вбачається з Акта виконаних робіт за Договором про надання правничої допомоги від 25.10.2018 року, та квитанції за надання правової допомоги клієнт ОСОБА_1 оплатив адвокату гонорар в сумі 3000 грн.

А тому з відповідачів на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути 3000 грн. 00 коп. витрат за надання правової допомоги.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , повернути ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , адреса проживання АДРЕСА_4, підйомник двохстійковий «Т4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 в користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , адреса проживання АДРЕСА_4 судові витрати в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривень 20 копійок, судові витрати за надання правової допомоги у розмірі 1500 ( одна тисячя п"ятсот) гривень 00 копійок, судові витрати за залучення спеціаліста та підготовку експертного висновку у розмірі 1225 ( одна тисяча двісті двадцять п`ять) гривень 10 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 в користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , адреса проживання АДРЕСА_4 судові витрати в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривень 20 копійок, судові витрати за надання правової допомоги у розмірі 1500 ( одна тисячя п"ятсот) гривень 00 копійок, судові витрати за залучення спеціаліста та підготовку експертного висновку у розмірі 1225 ( одна тисяча двісті двадцять п`ять) гривень 10 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , адреса проживання АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Татарінова О.А.

Повний текст рішення складено 18 листопада 2020 року