10.02.2020 Єдиний унікальний номер 205/7911/19
Єдиний унікальний номер 205/7911/19
Провадження № 2/205/533/20
10 лютого 2020 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Приходченко О.С.
при секретарі Король Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
13 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2019 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.
Позивач у своєму позові посилався на те, що 19 квітня 2017 року вона надала відповідачеві ОСОБА_2 у борг 250 000 гривень до 19 квітня 2018 року, про що було складено відповідну розписку. Свої зобов`язання щодо надання грошових коштів позивач виконала у повному обсязі, а відповідачем взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми боргу виконано не було, не повернуто ним грошові кошти і до теперішнього часу. Позивач у своєму позові просила суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу у розмірі 250 000 гривень, а також судові витрати у розмірі 2 500 гривень. Представник позивача у своїй заяві до суду просив справу розглянути за його відсутності, ухваливши рішення, яким позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 130 ЦПК України, відзив на позов не надав. У своїх заявах, наданих до суду засобами електронного зв`язку 23 жовтня 2019 року та 10 лютого 2020 року просив відкласти судове засідання, доказів поважності неможливості своєї відсутності суду не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до розписки від 19 квітня 2017 року ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_1 250 000 гривень, і зобов`язався їх повернути у строк до 19 квітня 2018 року (а.с. 8). Розписка була написана власноруч відповідачем.
На підставі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Таким чином, між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було укладено договір позики, оскільки на виконання положень ч. 2 ст. 1046 ЦК України позивачем було передано відповідачеві грошові кошти у розмірі 250 000 гривень, і відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України його було оформлено належним чином: відповідачем власноруч було написано розписку.
Абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлений договором.
Згідно з розпискою ОСОБА_2 взяв у позивача грошові кошти та зобов`язався повернути у строк до 19 квітня 2018 року.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 250 000 гривень за договором позики від 19 квітня 2017 року.
Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судовий збір.
Суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 500 гривень, який було сплачено позивачем (а.с. 1).
Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , складає 252 500 гривень (250 000 гривень + 2 500 гривень = 252 500 гривень).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 1046, ч. 2 ст. 1047, ч. 1 ст. 1048, абз. 1 ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України, ч. 1 ст. 133, ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 223, ст. ст. 263-265, ч. 1 ст. 280, ст.ст. 281, 282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором позики у розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень, а також судовий збір у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, а всього 252 500 (двісті п`ятдесят дві тисячі п`ятсот) гривень.
Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його складання.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення позивачем може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.
Суддя: