Справа № 761/5667/18
Провадження № 2/761/368/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарях: Припутневич В.І., Смігунову В.В., Позднякову В.С.,

Савенко О.І., Осадчук М.І.,

за участю ОСОБА_2.,

представника ОСОБА_2 : ОСОБА_3 ,

представника ОСОБА_4 : ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

16 лютого 2018 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та була передана в провадження судді ОСОБА_6.

У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_6 на підставі розпорядження в.о. керівника апарату Шевченківського районного суду м.Києва та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2018 року справа надійшла в провадження судді Притули Н. Г .

В позовних вимогах ОСОБА_2 просила: визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль «Опель Омега», державний номер НОМЕР_1 , визнати за ОСОБА_4 право власності на грошові кошти в розмірі 118 000,00 грн.

Вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували в шлюбі та за час спільного проживання було набуте спільне майно: грошові кошти в сумі 118 000,00 грн., які знаходяться на депозитному рахунку в ПАТ КБ «ПриватБанк» згідно договору від 13.02.2017 року та автомобіль «Опель Омега», державний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 .

Позивач зазначає, що сторони не досягли згоди щодо поділу спільного майна, а тому вона звернулась до суду з позовом.

Так як діючим законодавством встановлено презумпцію рівності часток подружжя, позивач просила визнати за нею право власності на автомобіль, а оскільки кошти залишаться в розпорядженні відповідача, кошти мають залишитись у користуванні відповідача.

13 грудня 2018 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

В позовних вимогах ОСОБА_4 просить: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 54 000,00 грн., як грошову компенсацію під час поділу спільного майна подружжя - автомобіля «Опель Омега», державний номер НОМЕР_1 .

Вимоги обґрунтовані тим, що автомобіль дійсно є спільним майном подружжя та він не заперечує, щоб автомобіль залишався у власності ОСОБА_2 , проте з неї має бути стягнуто половину вартості автомобіля. В той же час позивач заперечує вартість автомобіля, та просить стягнути з ОСОБА_2 54 000,00 грн.

Як зазначив ОСОБА_4 в позові, гроші з депозитного рахунку зняті у лютому 2018 року у період перебування сторін в шлюбі так як шлюб розірвано за рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 25.09.2018 року.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник підтримали заявлений позов та просили його задовольнити, заперечили проти задоволення зустрічного позову в повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та його представник заявлені первісні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні, зустрічні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Вислухавши учасників справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення первісного позову та відмову в задоволенні зустрічного позову за наступних підстав.

Стаття 60 СК України визначає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя (стаття 61 СК України).

Згідно з положеннями статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Стаття 71 СК України визначає способи поділу майна подружжя.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1).

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.2).

Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя (ч.3).

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України (ч.4).

Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (ч.5).

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.03.2013 року.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 25.09.2018 року (справа №756/6107/18) шлюб між сторонами розірвано.

Як вбачається з тексту рішення, судом не встановлено з якого часу сторони не проживають разом та не підтримували сімейно-шлюбні стосунки.

В судовому засіданні встановлено, що сторони не проживають разом та не ведуть спільне господарство з 16.01.2018 року, зазначена обставина визнана обома сторонами, а тому у відповідності до положень ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

В шлюбі сторони 05.04.2016 року придбали автомобіль «ОРЕL ОМЕGА», державний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_2 .

В судовому засіданні позивач та відповідач не заперечували що автомобіль є спільним майном подружжя.

Для визначення вартості автомобіля була призначена судова автотоварознавча експертиза ухвалою суду від 11.12.2018 року.

Згідно із висновком експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 29.05.2019 року, ринкова вартість транспортного засобу «ОРЕL ОМЕGА», державний номер НОМЕР_1 станом на момент проведення судової експертизи - 29.05.2019 року може складати 167 705,75 грн.

ОСОБА_4 заперечував визначену вартість автомобіля, проте суду не надав доказів на підтвердження вартості автомобіля.

Як повідомили сторони суду, автомобіль на даний час не можна використовувати за призначенням так як він в несправному стані (зламаний двигун, який потребує ремонту).

Сторони також заперечували проти стягнення з них компенсації за частку вартості автомобіля та не вносили кошти на депозитний рахунок суду.

Враховуючи, що жодна із сторін в подальшому не бажала залишити за собою право власності на автомобіль, а тому суд вважає за можливе здійснити поділ автомобіля шляхом визнання за кожним із подружжя по Ѕ частині на вказаний автомобіль.

Згідно з Договором №SАМDNWFD000 від 13.02.2017 року, укладеного ОСОБА_4 та ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_4 розмістив на депозитному рахунку грошові кошти в сумі 25 000,00 грн. на строк з 13.02.2017 року по 13.02.2018 року.

В подальшому сума вкладу поповнювалась.

На виконання ухвали суду від 11.12.2018 року про витребування доказів надійшла інформація з якої вбачається, що станом на 12.02.2018 року залишок коштів на рахунку складав 120 000,41 грн. 14.02.2018 року зазначені кошти були повернуті ОСОБА_4 та сплачені відсотки в сумі 1 394,75 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що вказані кошти він вважає його особистими та після того як закінчився строк дії договору, він вказані кошти розмістив на іншому рахунку.

Щодо походження коштів ОСОБА_4 суду пояснив, що частина коштів, яка була сумою першого внеску - 25 000,00 грн. він отримав, знявши з іншого вкладного рахунку, а потім частину отриманої виручки так як він працює водієм таксі щомісячно розміщав на рахунку.

А тому оскільки доходи від роботи в таксі фактично є заробітною платою, тому у відповідності до положень статті 60 СК України є спільним майном подружжя.

ОСОБА_4 не надав суду доказів, що кошти були використані в інтересах сім?ї.

Отже, так як грошові кошти в сумі 120 000,41 грн. - сума вкладу та 1 394,75 грн. - нарахованих відсотків є спільним майном подружжя, після припинення шлюбних відносин ОСОБА_4 розпорядився коштами на власний розсуд, тому суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 Ѕ компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно з врахуванням заявлених вимог ОСОБА_2 (як вона зазначила в позові сума вкладу становить 118 000,00 грн.), що становить 59 000,00 грн.

Згідно з положеннями статті 141 ЦПК України підлягають розподілу судові витрати.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 77-83, 89, 95, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) про поділ майна подружжя задовольнити частково.

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності Ѕ частину автомобіля Оpеl Оmеgа, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 .

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_4 право власності Ѕ частину автомобіля Оpеl Оmеgа, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 59 000 (п`ятдесят дев`ять тисяч) гривень 00 копійок та судовий збір в розмірі 590,00 грн.

В зустрічному позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 05 лютого 2020 року

СУДДЯ: Н.Г.Притула