Справа № 752/1488/19
Провадження № 2/752/1420/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.11.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Власенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Територіальне міжгосподарче об"єднання "Ліко-Холдінг" та ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття, -

в с т а н о в и в:

у січні 2019 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів 50 000 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття.

В обґрунтування позову зазначено про те, що 30 листопада 2017 року приблизно о 21 год. 00 хв. сталося залиття належної позивачу квартири АДРЕСА_1 , яке тривало до вечора 01.12.2017 року. При виявленні протікання в кімнаті квартири, позивачем викликано аварійну бригаду обслуговуючої організації ТОВ «Ліко-Житлосервіс», а також працівників поліції для фіксації факту залиття. За допомогою власних технічних засобів та запрошення сусідів, позивачем було складено акт залиття квартири з деталізацією майна, що було пошкоджено, а саме: двоспального матрацу, ламінату, плінтусів, світильників, килиму, тумбочки. Згідно акту від 06.12.2017 року залиття квартири позивача сталося внаслідок атмосферних опадів та відсутності гідроізоляції в місці примикання балкону та фасадної стіни квартири АДРЕСА_2 житлового будинку. За вказаних обставин, позивач проситься стягнути солідарно з відповідачів 50 000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Шкірая М.І. від 27.02.2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

1 липня 2020 року справу в порядку повторного автоматизованого розподілу справ передано в провадження судді Шевченко Т.М.

Ухвалою Голосіївського районного суду м Києва від 6 серпня 2020 року закрито підготовче провадження, призначено судовий розгляд справи.

Представником відповідача ТОВ «Територіальне міжгосподарчеоб?єднання «Ліко-Холдінг» подано відзив на позов, в якому зазначено про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. У березні 2017 року відповідачем завершено будівництво багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , та 15.03.2017 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України засвідчено відповідність вказаного будинку проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації, шляхом видачі 06.04.2017 року сертифікату. В подальшому житловий будинок передано для утримання та експлуатації ТОВ «Ліко-Житлосервіс». Відповідач зазначає, що акт від 06.12.2017 року є неналежним доказом причин залиття, оскільки не відповідає вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. У зв?язку із тим, що представниками відповідача не здійснювалось обстеження квартир позивача та відповідача ОСОБА_3 , відповідачем направлено запит до забудовника будинку ТОВ «Л-Буд Компані», за результатами розгляду якого останнім надано відповідь про те, що пошкодження, які виникли у квартирі АДРЕСА_4 є наслідком не будівельних недоліків, а дій власника квартири АДРЕСА_5 , яким було пошкоджено виконану на замовлення забудовника гідроізоляцію стін та стелі, внаслідок демонтажу балконного блоку та частково стіни, яка об?єднувала засклену лоджію та кімнату у квартирі АДРЕСА_5 . Крім того, ОСОБА_4 внаслідок перепланування було здійснено також переобладнання системи опалення в опалювальний сезон. За вказаних обставин представник відповідача вказує на відсутність вини відповідача «Територіальне міжгосподарчеоб?єднання «Ліко-Холдінг» у залитті належної позивачу квартири, а також причинно-наслідкового зв?язку між діями відповідача та завданою шкодою.

Представником відповідача ОСОБА_3 подано відзив на позов, в якому зазначено про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, а також відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину відповідача ОСОБА_3 та причино-наслідковий зв?язокміж діями відповідача та завданою шкодою.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити з вказаних у позові підстав.

Представники відповідачів у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, просили відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд надходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 , що стверджується інформацією з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 95635655 від 29.08.2017 року.

Відповідач ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_6 , що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 140979201 від 10.10.2018 року.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що у період з 30 листопада 2017 року з 21 год. 00 хв. до вечора 01.12.2017 року відбулось залиття належної позивачу квартири АДРЕСА_1 .

На підтвердження вказаної вище обставини, позивачем надано суду копію акту про залиття від 1 грудня 2017 року, складеного та підписаного позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , власником квартири АДРЕСА_7 .

Згідно змісту зазначеного акту, 31 листопада 2017 року-1 грудня 2017 року в будинку АДРЕСА_1 трапилось залиття квартири АДРЕСА_4 . Внаслідок протікання води з квартири вище залито наступні речі: двоспальний матрац ТМ Neolux, двоспальне ліжко ТМ Frankoff, ламінат, плінтуси, 2 LED-світильники, килим, тумбочка.

Крім того, матеріали цивільної справи містять копію акту, складеного 6 грудня 2017 року головним інженером О. Донець, майстром технічної дільниці Н. Ракоїд, майстром ремонтної дільниці ОСОБА_7 , затверджений директором ТОВ «Ліко-Житлосервіс» Соколовим В.О., згідно змісту якого 6 грудня 2017 року проведено візуальне обстеження квартири АДРЕСА_1 , після залиття з вищерозташованої квартири АДРЕСА_2 .

В результаті візуального обстеження квартири АДРЕСА_4 виявлено: в спальній кімнаті на стелі залишки слідів залиття S (0,05 * 0,05) кв.м. шпалери.

Згідно записів ТОВ «Ліко-Житлосервіс», заявка № 687 поступила 30.11.2017 року о 21 год. 50 хв. про залиття квартири АДРЕСА_1 .

Комісія дійшла висновку про те, що залиття сталося під час атмосферних опадів внаслідок відсутності гідроізоляції в місці примикання балкону до фасадної стіни квартири АДРЕСА_2 даного житлового будинку.

Обслуговуючою організацією було направлено лист на забудовника ТОВ «Л-Буд Компані» для усунення недоліків, які були допущені під час забудови даного житлового будинку.

Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду у розмірі 50 000 грн., яку завдано з вини відповідачів внаслідок залиття 31.11.2017 року - 01.12.2017 року.

Встановивши вказані вище обставини, суд враховує наступні вимоги закону.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно із ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої бути протиправними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина особи.

Пунктом 1.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17 травня 2005 року, визначено, що повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг; регулювання відносин у сфері житлово-комунальних послуг; порядок доступу до житла та іншого володіння для ліквідації аварій, проведення оглядів технічного стану, перевірки показів засобів обліку; права та обов`язки споживачів, виконавців, виробників; оформлення претензій споживачів до виконавців; порядок укладання договорів у сфері житлово-комунальних послуг визначаються згідно із Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до п. 2.3.6. Правил у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4).

Відповідно до додатку 4 до п. 2.3.6 Правил акт про залиття, аварію, складається комісією у складі: головного інженера виконавця послуг, голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсаря-сантехніка (слюсаря-електрика), представника власника будинку, будинкового комітету; в якому описується, що трапилось і які наслідки (що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено; з зазначенням причини залиття, аварії, що трапилось (чітко зазначивши причину залиття); акт повинен містити висновки і рекомендації комісії (надаються висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та ін.); члени комісії повинні підписати акт та з актом повинні бути ознайомлені мешканці квартир, які його також підписують.

В абз. 2 п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджений наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 за №76, передбачено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (Додаток 4). Натомість Додаток 4 вимагає чітко зазначити причини, а саме несанкціоноване втручання мешканців кв. № ___ у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін. Додаток 4 Правил при складанні акту вимагає надати висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та ін. Окрім того, акт повинен містити інформацію про ознайомлення мешканців квартир щодо відомостей даного акту.

У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 року № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» також зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної особи є обов`язковою. Якщо винуватець події відмовляється підписувати акт, необхідно запросити свідків з числа сусідів. Вони також можуть засвідчити факт затоплення та скласти опис пошкоджень та зіпсованого майна.

Тобто факт залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок - залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи.

З наведеного вбачається, що на підтвердження позовних вимог позивач повинен надати в розпорядження суду належні та допустимі докази, які б підтверджували факт залиття квартири, зокрема комісійний акт, який складено із додержанням вищевказаних вимог Правил, яким би було зафіксовано, зокрема, сам факт залиття, а також причини залиття та завдані пошкодження, висновок відповідної експертизи щодо встановлення причин залиття.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням вказаних вище положень закону, суд надходить до висновку про те, що акт, складений 01.12.2017 року позивачем 1 грудня 2017 року, складеного та підписаного позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , власником квартири АДРЕСА_7 , не може бути сприйнятий судом як допустимий доказ факту залиття в розумінні вимог ст. 78 ЦПК України. Відтак, суд відкидає зазначений вище акт як доказ.

Таким чином, виходячи з інформації, що міститься у акті залиття, складеному 6 грудня 2017 року головним інженером О. Донець, майстром технічної дільниці ОСОБА_8 , майстром ремонтної дільниці ОСОБА_7 , затверджений директором ТОВ «Ліко-Житлосервіс» Соколовим В.О., комісія дійшла висновку про те, що залиття сталося під час атмосферних опадів внаслідок відсутності гідроізоляції в місці примикання балкону до фасадної стіни квартири АДРЕСА_2 даного житлового будинку.

Слід зазначити, що даний акт не містить даних про те, що вказана комісія відвідувала квартиру АДРЕСА_2 для перевірки факту та причин залиття. В акті відсутня дата залиття, міститься лише посилання на дату та час надходження заявки № 687 30.11.2017 року о 21 год. 50 хв. Разом з тим, позивач вказує, що залиття тривало з 21 год. 00 хв. 30 листопада 2017 року до вечора 1 грудня 2017 року.

Відтак, за вказаних обставин, суд позбавлений можливості встановити конкретну дату та час залиття.

Крім того, матеріали цивільної справи містять акт обстеження квартири АДРЕСА_5 , складений комісією 02.02.2018 року у складі: інженера ТОВ «Л-Буд Компані» Харлан С.В., інженера технічного нагляду з будівництва ТОВ «Л-Буд Компані» Семи П.С., які діяли в інтересах забудовника будинку ТОВ «ТМО «Ліко-Холдінг», головного інженера ТОВ «Ліко-Житлосервіс» ОСОБА_9 , у присутності власника квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_3 , згідно якого 2 лютого 2018 року проведено обстеження квартири АДРЕСА_6 , в ході якого встановлено наступне.

У квартирі АДРЕСА_5 відбувається перепланування та виявлено факт втручання в систему опалення в опалювальній сезон, а саме в одній із кімнат (спальні), яка знаходиться якраз над кімнатою (спальні) квартири АДРЕСА_4 , де сталося затоплення, демонтовано радіатор опалення, знесено стіну та металопластикові двері, які розділяли кімнату від лоджії, а також факт порушення цілісності підлоги та демонтажу частини внутрішніх інженерних мереж теплопостачання, а також демонтаж утеплюючого шару на стелі лоджії.

Таким чином, матеріали цивільної справи містять два акти, які містять різні причини залиття квартири позивача.

Наведене позбавляє суд можливості дійти достовірного висновку щодо причин залиття квартири АДРЕСА_4 , винних дій осіб та причино-наслідкового зв?язку між діями осіб та завданою шкодою, який би перебував поза розумним сумнівом.

Те ж саме стосується і пошкоджень, завданих залиттям.

Так, позивач у поданому позові стверджує про пошкодження внаслідок залиття наступного майна: двоспальний матрац ТМ Neolux, двоспальне ліжко ТМ Frankoff, ламінат, плінтуси, 2 LED-світильники, килим, тумбочка.

Натомість, акт від 6 грудня 2017 року містить наступну інформацію щодо завданих залиттям пошкоджень: в спальній кімнаті на стелі залишки слідів залиття S (0,05 * 0,05) кв.м. шпалери.

Інших доказів, які б свідчили про характер завданих внаслідок залиття пошкоджень квартири АДРЕСА_4 , а так само і про розмір завданих залиттям матеріальних збитків, в розпорядження суду надано не було і матеріали справи таких доказів не містять.

За положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

Слід зазначити, що положеннями ст. 106 ЦПК України передбачено право учасника справи подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Крім того, положеннями ст. 103 ЦПК України регламентовано призначення експертизи судом.

Суд звертає увагу на те, що позивачем не надано в розпорядження суду висновку експерта, за результатами проведення будівельно-технічної експертизи, яким би було б встановлено причину залиття належної позивачу квартири, причино-наслідковийзв?язок між діями винних осіб та завданою шкодою, а так само розмір матеріальних збитків, завданих залиттям.

З клопотанням про призначення такої експертизи судом, позивач до суду не звертався.

З урахуванням викладеного, суд надходить до висновку про те, що позивач не довів наявність протиправної поведінки відповідачів, наслідком якої йому завдано майнову шкоду, в той час як матеріали справи містять суперечливі докази щодо причин залиття, винність дій осіб та причино-наслідкового зв?язку між діями відповідачів та завданою шкодою.

Проаналізувавши вищевказані норми діючого законодавства та встановлені у справі докази та обставини, суд вважає, що позивачем не наведено достатньо доказів на підтвердження підстав для покладення на відповідачів відповідальності за шкоду, що завдана майну позивача. За вказаних обставин, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76-81, 83, 141, 258, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Територіальне міжгосподарче об"єднання "Ліко-Холдінг" та ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 12 листопада 2020 року.

Суддя: