Справа №173/1516/20
Провадження №2-о/173/80/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді - Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

За участю: представника заявника ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами окремого провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Боровківська сільська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровській області , приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашова Галина Вікторівна про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

09.09.2020 року до суду звернулася заявник ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Боровківська сільська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровській області , приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашова Г.В.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10.09.2020 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному судовому засіданні з викликом сторін на 27.10 2020 року.

27.10.2020 року в судовому засіданні оголошена перерва до 04.11.2020 року для виклику свідків.

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до 43, 44, 49 ЦПК України.

04.11.2020 року в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Згідно заявлених вимог заявник просить встановити юридичний факт його проживання однією сім`єю, із померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з кінця 1991 року по 16.04.1998 року.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на наступне: ОСОБА_4 ,. уклала шлюб з ОСОБА_5 , та була другою дружиною ОСОБА_5 У ОСОБА_5 , від першого шлюбу була донька ОСОБА_6 , яка одружилась з ОСОБА_7 , і після одруження змінила своє прізвище на ОСОБА_8 . Від цього шлюбу народився ОСОБА_2 . Таким чином ОСОБА_3 , була дружиною діда заявника, але не мала кровного споріднення із заявником.

Після смерті ОСОБА_5 .. ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_6 ,. 25.09.1995 року ОСОБА_3 залишилась проживати одна в с. Аксенівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. В силу віку та стану здоров`я ОСОБА_3 , потребувала допомоги в обслуговуванні господарства і таку допомогу надавав їй онук ОСОБА_2 . Так як ОСОБА_3 , проживала в іншому селі і ОСОБА_2 , було складно надавати їй допомогу він запропонував їй переїхати проживати до нього в сел. Дніпровське де вони і проживали по АДРЕСА_1 та вели спільне господарство з кінця 1991 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ,. померла, він взяв на себе всі витрати по її похованню.

Після смерті ОСОБА_3 , його представник звернулася до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу 05 березня 2020 року його представнику було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій в зв`язку з тим, що він не надав документів, які б підтвердили його споріднення з померлою або рішення суду про факт проживання спадкоємців однією сім`єю із спадкодавцем.

Встановлення даного факту потрібно ОСОБА_2 , для оформлення спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_3 , що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримала за підставами, викладеними в заяві.

Заінтересованими особами подані заяви про розгляд справи у відсутність їх представників. Будь-яких заперечень з приводу заявлених вимог не надано.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову (заяви) є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом (заяви), права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених чи невизнаних прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, заслухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи. свідків, з`ясувавши зміст заявленої вимоги, вивчивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України визначений перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачано, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як передбачено п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31 березня 1995 року № 5 з наступними змінами.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно із законом факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не встановлено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений документ який посвідчує факт, що має юридичне значення.

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 ,. перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. У ОСОБА_5 , від першого шлюбу була донька ОСОБА_6 , яка одружилась з ОСОБА_7 , і після одруження змінила своє прізвище на ОСОБА_8 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про одруження. Від цього шлюбу у ОСОБА_9 , народився заявник ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_3 , була дружиною діда заявника, але не мала кровного споріднення із заявником.

На час смерті ОСОБА_3 ,. її чоловік ОСОБА_5 , помер. Такими чином спадкоємці пов`язані кровним спорідненням з ОСОБА_3 , відсутні.

Після смерті ОСОБА_3 , представник заявника звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 05.03.2020 року представникові заявника було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій в зв`язку з тим, що вона не надала документів, які б підтвердили споріднення ОСОБА_2 з померлою або рішення суду про факт проживання спадкоємців однією сім`єю із спадкодавцем.

Факт проживання ОСОБА_2 , з померлою ОСОБА_3 ,., однією сім`єю до її смерті підтверджується показаннями свідків ОСОБА_10 ,. і ОСОБА_11 , які в судовому засіданні пояснили, що вони є друзями заявника та проживали з ним по сусідству. Їм відомо, що приблизно з 1990 - 1992 року разом з заявником в сел. Дніпровське по вул. Красній проживала бабушка, разом вони порались по господарству. ОСОБА_2 , доглядав ОСОБА_3 ,., говорив, що то його бабуся. Разом вони прожили близько десяти років. Коли бабушка померла ОСОБА_2 , поховав її.

Також факт спільного проживання ОСОБА_2 із померлою ОСОБА_3 , підтверджується довідкою Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 02.10.1998 року згідно якої встановлено, що ОСОБА_2 , взяв на себе всі витрати по похованню ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживав з нею до її смерті. Довідкою Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 05.02.2020 року згідно якої встановлено, що ОСОБА_3 ,. проживала разом з ОСОБА_2 , в АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 , здійснював догляд за нею до дня її смерті до 16.04.1998 року

Виходячи з вищевикладеного, суд у відповідності з обраним заявником способом захисту порушених прав, вважає за можливе задовольнити вимоги в частині встановлення факту спільного проживання ОСОБА_2 , і ОСОБА_3 , протягом не менше 5-ти років до її смерті, а саме з кінця 1991 року по 16.04.1998 року.

Встановлення факту спільного проживання потрібно заявникові для отримання спадщини, тобто має наслідком виникнення правовідносин, пов`язаних із спадкуванням.

В іншому порядку встановити даний факт заявник не має можливості.

Так як інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 , немає, тому встановлення даного факту не пов`язується із вирішенням спору про право.

Оскільки заявник є інвалідом першої групи та звільнений від сплати судового збору відповідно до ст.. 5 ЗУ «Про с удовий збір», судові витрати по сплаті судового збору покладаються на державу.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 293-294, 315-316 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Вимоги за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Боровківська сільська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровській області, приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашова Галина Вікторівна про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_6 з кінця 1991 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на державу.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 12.11.2020 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 12.11.2020 року

Дата набрання законної сили 15.12.2020 року