Справа № 703/3702/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Опалинської О.П.

при секретарі Бойко Л.М.

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача

ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» Скирди В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» та Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тишко Ірина Олександрівна про визнання незаконним права власності, визнання права власності та визнання незаконним відступлення права вимоги, -

встановив:

В провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» та ПАТ «ВТБ Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тишко І.О. про визнання незаконним права власності, визнання права власності та визнання незаконним відступлення права вимоги.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 заявив клопотання про прийняття до розгляду заяви ОСОБА_1 від 20 березня 2017 року про збільшення позовних вимог в якій остання просить суд визнати незаконним набуття права власності ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" на вбудовано-прибудоване нежитлове приміщення першого та другого поверхів загальною площею 260,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 та квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; скасувати державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а саме, реєстрацію права власності ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" на вказане нерухоме майно; визнати за позивачем право власності на зазначені об`єкти нерухомості,визнати незаконним відступлення ПАТ "ВТБ Банк" права вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" за Договором про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ від 18 листопада 2015 року та Договором про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави від 30 листопада 2015 року в частині, що стосується зобов`язань ОСОБА_1 та стягнути на її користь з ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" грошові кошти в розмірі 8081 гривень для відшкодування витрат на сплату судового збору та інші судові витрати.

Крім того, представник позивача Петренко О.В. заявив клопотання про роз`єднання позовних вимог в порядку ч. 6 ст. 188 ЦПК України, шляхом виділення у самостійне провадження позовної вимоги про визнання незаконним відступлення ПАТ «ВТБ Банк» права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» за Договором про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ від 18 листопада 2015 року та Договором про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договором застави від 30 листопада 2015 року в частині, що стосується зобов`язань позивача, посилаючись на те, що фактично від результату розгляду цієї позовної вимоги не залежить вирішення по суті решта позовних вимог позивача та сприятиме більш швидкому розгляду справи по суті заявлених вимог.

Позивач підтримала клопотання свого представника.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» Скирда В.Є. проти задоволення клопотання про збільшення позовних вимог не заперечував, однак з приводу клопотання представника позивача про роз`єднання позовних вимог в частині виділення у самостійне провадження позовної вимоги про визнання незаконним відступлення ПАТ «ВТБ Банк» права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» за Договором про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами заперечував, вважаючи роз`єднання позовних вимог недоцільним, оскільки всі заявлені позивачем вимоги взаємопов`язані. Так від прийнятого судом рішення в частині позовних вимог про відступлення права вимоги залежить рішення стосовно права власності на спірне нерухоме майно. Представник відповідача вважає, що тривалий розгляд справи в суді жодним чином не пов`язаний із розглядом вимоги позивача саме в частині відступлення права вимоги. Крім того представник відповідача зазначив, що роз`єднання даних позовних вимог унеможливить продовження розгляду вимоги позивача про відступлення права вимоги Смілянським міськрайонним судом, оскільки буде порушена процесуальна вимога про територіальну підсудність. Відтак представник відповідача просив відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про роз`єднання позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» Скирда В.Є., заявив клопотання про зустрічне забезпечення позову.

Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 січня 2017 року у справі №703/3702/16-ц було вжито заходи забезпечення позову, а саме накладено арешт на вбудовано-прибудоване нежитлове приміщення першого та другого поверхів загальною площею 260,8 кв.м, на АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_3 та заборонено ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» вчиняти будь-які дії відносно даних об`єктів нерухомого майна.

Посилаючись на те, що вжиті судом заходи забезпечення фактично позбавили ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» можливості вчиняти будь-які дії щодо належного їй з березня 2016 року об`єкту нежитлової нерухомості в т.ч. використовувати його для здійснення господарської діяльності з метою отримання прибутку, що створює компанії значні збитки у формі упущеної вигоди, остання позбавлена можливості здійснювати належне утримання, експлуатацію та допуск представників відповідних контролюючих органів та представників комунальних служб до приміщень об`єкту нежитлової нерухомості, що може призвести до застосування штрафів до ТОВ «Фінансова компанія «Поліс», збільшення видатків на ліквідацію наслідків неналежної експлуатації, та можливого пошкодження, знецінення або втрати об`єкту нежитлової нерухомості. Таким чином, представник ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» вказує, що зазначені заходи забезпечення створюють ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» збитки у формі витрат, які, остання, як власник, мусить понести для відновлення свого порушеного права власності.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» також зазначив, що збитки, котрі можуть бути завдані відповідачу, з урахуванням виду заходів забезпечення позову, є тотожними вартості об`єкту нежитлової нерухомості в силу ризику його втрати.

Крім того у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших підстав або у випадку ухвалення рішення суду (третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу) щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися. У разі подання відповідного позову про відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили судовим рішенням, відшкодування збитків, заподіяних вжиттям заходів забезпечення позову, здійснюється в першу чергу за рахунок коштів зустрічного забезпечення.

Відтак представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» Скирда В.Є. просив суд вжити заходи зустрічного забезпечення позову шляхом внесення позивачем на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 4 000 000 (чотири мільйони) гривень 00 копійок, що є вартістю об`єкту нежитлової нерухомості.

В судовому засіданні представником відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» Скирдою В.Є. також заявлено клопотання про приєднання до матеріалів справи зустрічної позовної заяви ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів та об`єднання її з первісним позовом.

Представник позивача за довіреністю Петренко О.В. в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання представника відповідача про приєднання до матеріалів справи зустрічної позовної заяви ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів та об`єднання її з первісним позовом, оскільки зустрічна позовна заява подана з порушенням вимог ст.. 175 ЦПК України, а саме не містить доказів вжиття забезпечення доказів або позову, відсутній розрахунок витрат, які сторона понесла або очікує понести, відсутні відомості про те де саме знаходяться оригінали документів, копії яких додані до зустрічної позовної заяви в якості доказів, та не надано відомостей про відсутність такого спору в іншому суді. Відтак представник позивача вважає, що вказану заяву необхідно залишити без руху, надавши термін для усунення недоліків. Крім того зазначив, що зустрічна позовна заява містить інший предмет позову, тому об`єднання її з первісним позовом не сприятиме оперативному розгляду справи та виконанню завдань цивільного судочинства.

З приводу клопотання представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» про зустрічне забезпечення позову представник позивача Петренко О.В. вказав, що доводи представника відповідача про необхідність вжиття заходів зустрічного забезпечення позову шляхом внесення позивачем на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 4 000 000 (чотири мільйони) гривень жодним належним доказом не підтверджуються, засновані лише на припущеннях, зазначив також, що на момент винесення ухвали про забезпечення позову цивільно-процесуальне законодавство не передбачало зустрічного забезпечення, тому в задоволенні даного клопотання просив відмовити.

Позивач підтримала думку свого представника.

Представник позивача після обговорення клопотання представника відповідача про часткове скасування заходів забезпечення позову звернувся до суду з клопотанням про можливість накладення грошового стягнення на відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Поліс», оскільки останній зловживає своїми процесуальними правами, повторно заявляючи клопотання по яких прийнято вмотивоване рішення судом першої та апеляційної інстанції, що призводить до затягування строків розгляду справи по суті.

Позивач підтримала клопотання свого представника.

Представник відповідача з приводу задоволення клопотання про накладення грошового стягнення заперечував.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися.

Суд дослідивши матеріали справи, в межах заявлених клопотань, заслухавши думку позивача, представника позивача та представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Поліс», суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України,кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1ст. 16 ЦК України,кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Так, судом встановлено, що заява ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог подана з додержанням вимог статтей 175-177 ЦПК України, віднесена до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції суду, підстави для повернення та залишення без руху відсутні.

Відтак, клопотання представника позивача про прийняти до розгляду заяви ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог підлягає до задоволення.

З приводу клопотання представника позивача про роз`єднання позовних вимог суд вважає, що таке не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України залежно від обставин справи суддя чи суд мають право постановити ухвалу про роз`єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження, якщо їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи.

Відповідно до п.15 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову (наприклад, позови кількох осіб про стягнення зарплати чи про поновлення на роботі). Роз`єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи. У разі роз`єднання позовів підставою для провадження щодо вимог, виділених у самостійне провадження, є ухвала суду про роз`єднання позовів і копія пред`явленого позову.

Разом з тим, судом встановлено, що всі заявлені позивачем вимоги взаємопов`язані та від прийнятого судом рішення в частині позовних вимог про відступлення права вимоги залежатиме прийняття рішення стосовно права власності на спірне нерухоме майно, крім того роз`єднання даних позовних вимог унеможливить продовження розгляду вимоги позивача про відступлення права вимоги Смілянським міськрайонним судом, оскільки буде порушена територіальна підсудність, що призведе до ускладнення розгляду даної справи.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про відсутність необхідності роз`єднання позовних вимог у самостійні провадження, оскільки позовні вимоги позивача є однорідними, такими, що нерозривно пов`язані між собою, та від вирішення однієї з них залежить вирішення інших позовних вимог, тому окремий розгляд таких позовних вимог призведе до ускладнення розгляду справи.

З приводу клопотання представника відповідача про прийняття зустрічної позовної заяви ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів та об`єднання її із первісним позовом суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Згідно з ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Однак, як вбачається з зустрічної позовної заяви, вона, всупереч положенню ч. 3 ст. 175 ЦПК України не містить відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав та не оплачено судовий збір.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що зустрічна позовна заява подана без додержання вимог ст.175 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.2 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність залишення зустрічної позовної заяви ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів без руху до усунення вищевказаних недоліків позовної заяви.

Суд також не знаходить підстав для задоволення клопотання представника відповідача про зустрічне забезпечення, виходячи з наступного.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 січня 2017 року у справі №703/3702/16-ц було вжито заходи забезпечення позову, а саме накладено арешт на вбудовано-прибудоване нежитлове приміщення першого та другого поверхів загальною площею 260,8 кв.м, на АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_3 та заборонено ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» вчиняти будь-які дії відносно даних об`єктів нерухомого майна.

Відповідно до ч.ч.1,2,3,4 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Предметом спору в справі є законність дій ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» та ПАТ «ВТБ Банк» при зверненні стягнення на предмети іпотеки - нежитлове приміщення першого та другого поверхів загальною площею 260,8 кв.м, на АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_3 , які належали позивачу.

При постановленні судом ухвали про забезпечення позовуцивільно-процесуальне законодавство не передбачало зустрічного забезпечення, тому таке застосовано не було.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З точки зору ч.1 ст.154 ЦПК України метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Тобто, на відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача.

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених ч.3 ст.154 ЦПК України, згідно з якою суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Такої ж позиції дотримується і Верховний Суд, яка викладена в постанові в справі № 753/2380/18-цз від 19 квітня 2019 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом.

За змістом ч.ч.4,5 ст.154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Суд враховує, що заходи зустрічного забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як вбачається зі змісту заяви, в обґрунтування необхідності застосування зустрічного забезпечення позову шляхом зобов`язання позивача внесення коштів на депозитний рахунок суду у розмірі 4000000 гривень відповідач зазначає, що внесення позивачем зазначеної суми коштів буде цілком співмірним із заходами забезпечення позову та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку з забезпеченням позову.

Разом з тим, відповідачем належним чином не обґрунтовано необхідності застосування зустрічного забезпечення позову, оскільки саме по собі вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони заявнику вчиняти будь - які дії щодо майна позивача не свідчить про те, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Враховуючи предмет позову, захід забезпечення позову, що був вжитий ухвалою суду від 25 січня 2017 року, тривалість перебування справи у суді, не доведеність необхідності у застосуванні зустрічного забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» про зустрічне забезпечення.

На предмет заявленого представником позивача клопотання про застосування заходів процесуального примусу, що полягає у накладенні на відповідача грошового стягнення за подачу клопотання про скасування заходів забезпечення позову, яке мотивовано, на думку представника позивача, затягуванням судового процесу та перешкоджанням розгляду справи з боку відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Поліс», в якому з посиланням на ст. 2, 44, 148 ЦПК України представник позивача просить стягнути з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» в дохід державного бюджету штраф у сумі від одного до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд зазначає наступне.

Так, згідно ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Згідно ст. 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є:1) попередження;2) видалення із залу судового засідання;3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом;4) привід;5) штраф.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 148 ЦПК України, суд, може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Суд наголошує на тому, що відповідно до статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Також, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, та інше.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Оскільки, передбачені вимогами ЦПК України, зокрема ст. 143 цього кодексу, зловживання з боку відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» не встановлені та суду не надано конкретних правових доказів, які б свідчили про зловживання стороною відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» чи її представником процесуальними правами, відтак суд не знаходить підстав для задоволення клопотання представника позивача ОСОБА_2 про застосування до відповідача та його представника заходів процесуального примусу у вигляді штрафу, а тому відмовляє у його задоволенні у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 44, 49, 116, 126, 127,143-144, 148-150, 154, 175-177, 182, 185, 191, 193, 194, 260, 272, 353 ЦПК України, пп. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України,-

ухвалив:

Прийняти до розгляду заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог в цивільній справі № 703/3702/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» та Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тишко Ірина Олександрівна про визнання незаконним права власності, визнання права власності та визнання незаконним відступлення права вимоги.

Роз`яснити відповідачам, що вони мають право протягом 15 календарних днів з дня отримання цієї ухвали надіслати суду відзив на уточнені позовні вимоги і всі письмові докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову в цій частині.

Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, докази про що повинні бути приєднані до відзиву.

В разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Роз`яснити третій особі право подати пояснення щодо заяви про збільшення позовних вимог або відзиву на заяву про збільшення позовних вимог, в яких, відповідно до вимог ч. 1 ст. 181 ЦПК України викладаються аргументи і міркування на підтримку або заперечення позовних вимог.

До пояснень третьої особи застосовуються правила, встановлені ч.ч. 3-6 ст. 178 ЦПК України.

Встановити третій особі строк для подання пояснень щодо позову або відзиву на позов протягом 5-ти днів з дня отримання ухвали.

Позивач має право подати до суду відповідь на відзив протягом 15 днів з дня його отримання.

Відповідачі мають право подати до суду заперечення протягом 15 днів з дня отримання відповіді на відзив.

Копію ухвали разом з копією заяви про збільшення позовних вимог та доданими до неї документами направити відповідачам та третій особі.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи в мережі Інтернет на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою сторінки http://court.gov.ua/.

У задоволенні клопотання представника позивача- ОСОБА_3 про роз`єднання позовних вимог - відмовити.

У задоволенні клопотання представника позивача - ОСОБА_2 про накладення грошового стягнення на відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» за подачу клопотання про скасування заходів забезпечення позову - відмовити.

У задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» Скирди В.Є. про вжиття заходів зустрічного забезпечення у справі 703/3702/16-ц, шляхом зобов`язання позивача ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області грошові кошти в розмірі 4 000 000 гривень відмовити.

Зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів залишити без руху.

Надати позивачу за зустрічним позовом ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» десятиденний строк для виправлення вказаних в описовій частині ухвали недоліків, який відраховується з дня отримання позивачем копії повного тексту ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити ТОВ «Фінансова компанія «Поліс», що у разі якщо в зазначений строк не будуть усунуті недоліки зустрічної позовної заяви, така буде вважатись неподаною та буде повернута без розгляду.

В судовому засіданні, яке відбудеться в приміщенні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області за адресою: м. Сміла Черкаська область, вул. Соборна, 94,оголосити перерву до 13 години 30 хвилин 11 березня 2020 року.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду виготовлено 24 лютого 2020 року.

Головуючий: О.П.Опалинська