КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №363/3184/17 Головуючий у І інстанції - Котлярова І.Ю.
апеляційне провадження №22-ц/824/1105/2020 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача Гуля В.В.,

суддів Сушко Л.П., Сліпченка О.І.,

за участю секретаря Покраси В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОВІТ АГРО» на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 18 вересня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОВІТ АГРО» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОШАВК ІНТЕРНЕЙШИНАЛ ТРЕЙДІНГ КО., ЛТД», ОСОБА_1 , третя особа: ТОВ «ЛУКСОР-УТР» про стягнення штрафу,-

встановив:

ТОВ «ТЕХНОВІТ АГРО» звернулось до Вишгородського районного суду Київської області із позовом до ТОВ «ГОШАВК ІНТЕРНЕЙШИНАЛ ТРЕЙДІНГ КО., ЛТД», ОСОБА_1 , третя особа: ТОВ «ЛУКСОР - УТР» про стягнення штрафу.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що 20.03.2014 року між ТОВ «АМАРАНТ» та ТОВ «ТЕХНОВІТ АГРО» було укладено договір поставки № 200314, відповідно до якого, ТОВ «АМАРАНТ» зобов`язався здійснити поставку ТОВ «ТЕХНОВІТ АГРО» зерна кукурудзи 1505.00 тон +/- 5%, врожаю 2014 року, вартістю по 1 140,00 грн. за тону, на загальну суму 1 715 700, 00 грн., в строк до 01.10.2014 року на умовах обумовлених договором, а ТОВ «ТЕХНОВІТ АГРО» зобов`язався оплатити товар загальною вартістю 1 715 700, 00 грн. протягом 2 днів з моменту завантаження товару.

Станом на 07.08.2017 року ТОВ «АМАРАНТ» поставку не здійснено, зобов`язань за договором не виконано. Відповідно до п.10.2 договору у випадку прострочення поставки постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 20% від вартості несвоєчасно поставленого товару.

Таким чином станом на 07.08.2017 року ТОВ «АМАРАНТ» зобов`язаний сплатити ТОВ «ТЕХНОВІТ АГРО» 343 140, 00 грн. штрафу.

В забезпечення виконання зобов`язання ТОВ «АМАРАНТ», між ТОВ «ТЕХНОВІТ АГРО» та ТОВ «ГОШАВК ІНТЕРНЕЙШИНАЛ ТРЕЙДІНГ КО., ЛТД», було укладено договір поруки від 20.03.2014 року, відповідно до якого ТОВ «ГОШАВК ІНТЕРНЕЙШИНАЛ ТРЕЙДІНГ КО., ЛТД» зобов`язалось відповідати перед ТОВ «ТЕХНОВІТ АГРО» за виконання ТОВ «АМАРАНТ» зобов`язань, що випливають з договору поставки № 200314 від 20.03.2014 року, укладеного між ТОВ «ТЕХНОВІТ АГРО» та ТОВ «АМАРАНТ».

Крім того, в забезпечення виконання зобов`язання ТОВ «АМАРАНТ», між ТОВ «ТЕХНОВІТ АГРО» та ОСОБА_1 , було укладено договір поруки від 20.03.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_1 зобов`язався відповідати перед ТОВ ТЕХНОВІТ АГРО» за виконання ТОВ «АМАРАНТ» зобов`язань, що випливають з договору поставки № 200314 від 20.03.2014 року, укладеного між ТОВ «ТЕХНОВІТ АГРО» та ТОВ «АМАРАНТ».

Відповідно до умов договорів поруки, поручителі зобов`язалися відповідати за здійснення поставки зерна кукурудзи урожаю 2014 року в кількості 1 505,00 тон, по ціні 1 140, 00 грн. за тону, на загальну суму 1 715 700, 00 грн., сплати штрафів, пені та збитків, що виникли внаслідок невиконання ТОВ «АМАРАНТ» своїх зобов`язань.

12.11.2014 року поручителю ТОВ «ГОШАВК ІНТЕРНЕЙШИНАЛ ТРЕЙДІНГ КО, ЛТД», в особі керівника ОСОБА_2 було вручено під підпис позивачем вимогу, про виконання зобов`язань поручителем, а саме - виконати поставку товару, сплатити штраф та пеню за несвоєчасну поставку, та за незабезпечення укладання договорів застави.

Того ж дня, позивачем було надіслано поручителю ОСОБА_1 вимогу про виконання зобов`язань поручителем, а саме - виконати поставку товару, сплатити штраф та пеню за несвоєчасну поставку, та за незабезпечення укладання договорів застави. 23.06.2017 року поручителю ТОВ «ГОШАВК ІНТЕРНЕЙШИНАЛ ТРЕЙДІНГ КО., ЛТД», в особі керівника ОСОБА_3., було вручено під підпис позивачем вимогу, про виконання зобов`язань поручителем, а саме - виконати поставку товару, сплатити штраф та пеню за несвоєчасну поставку, та за незабезпечення укладання договорів застави. Листом від 22.07.2017 року ТОВ «ГОШАВК ІНТЕРНЕЙШИНАЛ ТРЕЙДІНГ КО., ЛТД» визнав заборгованість, проте добровільно виконати зобов`язання відмовилось. Таким чином відповідачі, як поручителі, не виконали вимогу позивача про сплату штрафу за невиконання боржником умов договору у сумі 343 140, 00 грн.

На підставі викладено представник позивача звернувся до суду та просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача штраф в розмірі 343 140, 00 грн. та судовий збір в розмірі 5 147, 10 грн.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 18 вересня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОВІТ АГРО» подало апеляційну скаргу, в якій в зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та неповнотою з`ясування обставин справи, просило його скасувати і позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в своєму рішенні суд першої інстанції вказує про розбіжності у визначенні періоду доставки товару в договорі поставки (з 22.09.2014 року по 1.10.2014 року) та договорах поруки (з 1.09.2014 року по 1.10.2014 року), проте судом не з`ясовано, що 20.02.2014 року між позивачем та ОСОБА_1 , а також ТОВ «ГОШАВК ІНТЕРНЕЙШИНАЛ ТРЕЙДІНГ КО., ЛТД»було укладено додаткові договори, відповідно до п.п. 1.2, 1.3, 1.6, 3.1 яких було виправлено помилково зазначені строки поставки і вказано строк поставки з 22.09.2014 року по 1.10.2014 року, що залишилося судом нез`ясованим. Оригінали вказаних договорів вилучались правоохоронними органами у кримінальному провадженні в зв`язку з чим при пред`явленні позову їх не було додано до матеріалів справи з поважних причин.

Крім цього відповідач ТОВ «ГОШАВК ІНТЕРНЕЙШИНАЛ ТРЕЙДІНГ КО., ЛТД» визнало позов, тому будь-які неузгодження не впливають на обставини справи.

Пунктом 4 договору поставки № 200314 від 20.03.2014 року позивачу надано право вибору визначеного місця поставки, в тому числі на станцію Юсковці ПЗ , тому позивачем надіслано відповідачу завчасно графік та станцію завантаження товаром.

Нез`ясування вказаних обставин, призвело до неправильного вирішення справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до умов договору поставки позивач не оформив належним чином лист/заявку на здійснення поставки, та враховуючи, що договори поставки та поруки містять розбіжності у датах строків поставки, суд вважав, що позивачем не доведено доказами виконання своїх зобов`язань належним чином в зв`язку з чим у ТОВ «Амарант» не виникло договірних зобов`язань, відповідно відповідальність за договорами поруки не настала.

Згідно ч. 1ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених ст. 255 цього Кодексу, в тому числі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Звертаючись із цим позовом, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла у зв`язку з невиконанням взятого на себе згідно публічного договору обов`язку зі сплати послуг за поставку покупцю сільськогосподарської продукції в строк до 01.10.2014 року.

Аналіз змісту та підстав поданого позову свідчить про те, що спір між сторонами виник щодо наявності або відсутності правових підстав для стягнення заборгованості, яка виникла з публічного договору, сторонами якого є юридичні особи, який за своєю правовою природою є господарським.

Таким чином дана справа відноситься до юрисдикції господарського суду, що відповідно до ст..ст. 255, 377 ЦПК України є підставою для скасування рішення і закриття провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 255, 377 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОВІТ АГРО» задовольнити частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 18 вересня 2019 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОВІТ АГРО» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОШАВК ІНТЕРНЕЙШИНАЛ ТРЕЙДІНГ КО, ЛТД», ОСОБА_1 , третя особа: ТОВ «ЛУКСОР - УТР» про стягнення штрафу-закрити.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОВІТ АГРО», що розгляд справи відноситься до юрисдикції господарського судочинства та наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним постанови звернутись до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач В.В. Гуль

Судді Л.П. Сушко

О.І. Сліпченко