Справа № 203/664/20
Провадження № 2-н/0203/30/2020
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

20 лютого 2020 року суддя Кіровського районного суд м. Дніпропетровська Колесніченко О. В., розглянувши у провадженні № 2н/0203/30/2020 заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2020 року заявник подала цю заяву на предмет видачі судового наказу про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ОСОБА_4 як батька цих дітей, народжених у шлюбі з заявником, в якому вони перебувають з 11 червня 2010 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 лютого 2020 року вказана заява передана в провадження судді Колесніченко О.В.

При вирішенні питання про видачу судового наказу встановлено наступні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу.

В свою чергу п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Частинами 2, 3 ст.163 ЦПК України встановлено, що у заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За вимогами ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Виходячи зі змісту положень ч.3 ст.181, ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з заявою в порядку наказного провадження про стягнення аліментів має той з батьків з яким проживає дитина і на утриманні якого знаходиться та з того з батьків, який проживає окремо від дітей.

Разом з тим, до заяви не надано доказів того, що батько дітей ОСОБА_4 , з якого заявлено про стягнення аліментів, проживає окремо від заявника ОСОБА_3 з дітьми ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , а також того, що діти перебувають на утриманні і проживають саме з матір`ю, а не з батьком, з огляду на те, що і батько ОСОБА_3 і мати ОСОБА_4 за даними доданих до заяви копій паспортів та домової книги зареєстровані та проживають за однією адресою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку про невідповідність заяви вимогам п. п. 4, 5 ч.2 ст. 163, ч.3 ст. 163 ЦПК України у зв`язку з чим у видачі судового наказу належить відмовити з постановленням про це ухвали в порядку ч.2 ст. 165 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 181, 183 Сімейного кодексу України, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 165, ст. 166, 261 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей.

Роз`яснити заявнику, що за ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала протягом 15 днів з дня підписання може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги відповідно до пп.пп. 15.1, 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в паперовій формі до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська з правом на поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження у разі подання скарги протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем вручення копії цієї ухвали, а в іншій частині набирає законної сили з моменту підписання у день її складення.

Суддя О.В. Колесніченко