П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 лютого 2020 року місто Київ

справа № 752/17838/17

провадження №22-ц/824/1653/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Горак Ю.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія

«Власний дім»

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Власний дім»

на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 20 грудня 2018 року, ухвалене у складі судді Плахотнюк К.Г.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Власний дім», треті особи: Державне підприємство «Житлоінбуд», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про захист прав споживачів, визнання окремого положення договору і окремого положення Типових правил фонду фінансування будівництва виду А недійсними,-

В С Т А Н О В И В:

5 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про захист прав споживача, визнання окремого положення договору і окремого положення типових правил фонду фінансування будівництва виду А недійсними.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначала, що 21 липня 2008 року між нею (як довірителем) та ТОВ "Фінансова компанія "Власний дім" (як управителем) було укладено Договір про участь у ФФБ № 01/353/08.Ф-І/В-Д/В. Відповідно до умов вказаного Договору вона, як довіритель, взяла на себе зобов`язання виконувати Правила Фонду фінансування будівництва, зокрема передати кошти Управителю у довірче управління з метою отримання у власність житла (об`єкта інвестування) та встановлювати обмеження щодо окремих дій Управителя з управління цими коштами, а Управитель приймає кошти на рахунок Фонду фінансування будівництва у довірчу власність з подальшим використанням коштів Фонду фінансування будівництва у порядку та на умовах, визначених Правилами Фонду фінансування будівництва та Договором. Відповідно до пункту 1.8. Договору про участь у Фонді фінансування будівництва №01/353/08.Ф-І/В-Д/В об`єктом інвестування, що підлягає передачі Довірителю після завершення будівництва є: квартира в АДРЕСА_1 номер секції 7 , поверх розташування -13, кількість кімнат - 2 (двокімнатна), номер об`єкту - 353, попередньо визначена кількість вимірних одиниць об`єкту інвестування - 81,10 кв.м, запланований термін введення об`єкта будівництва в експлуатацію - 1 квартал 2009 року. На виконання умов зазначеного Договору нею, як довірителем було перераховано Управителю грошові кошти в сумі 858 500,00 грн., кількість закріплених за нею одиниць інвестування - 80,6 кв.м. Підпунктом 10.1.3 пункту 10.1. зазначеного вище договору та підпунктом 7.2.3. пункту 7.2. Типових правил фонду фінансування будівництва виду А, затверджених протоколом загальних зборів ТОВ «ФК «Власний дім» № 4 від 9 жовтня 2007 року передбачено, що за повернення довірителю коштів та/або оформлення відмови довірителя від участі у фінансуванні спорудження об`єкта будівництва належить винагорода та визначено формулу для її вирахування.

На підставі п. 2.1.2.2., п. 8.1. договору відповідачем відкріплено від неї закріплений об`єкт інвестування та закріплені вимірні одиниці об`єкта інвестування, про що було проінформовано її листом №01П-22/01/04 від 22 січня 2014 року. У разі відкріплення, сума коштів, що підлягає поверненню їй, як довірителю за договором, визначається управителем виходячи з кількості закріплених за довірителем вимірних одиниць об`єкта інвестування та поточної ціни вимірної одиниці цього об`єкта інвестування на день відкріплення відповідного об`єкта інвестування та відкріплення закріплених вимірних одиниць об`єкта інвестування від довірителя з урахуванням винагороди управителя згідно п. 10.1. 3, 10.3, 5.11 договору (п. 8.3. Договору).

На момент відкріплення відповідачем від неї вимірних одиниць, вартість однієї вимірної одиниці становила 22 000,00 грн. Таким чином сума коштів, що підлягала поверненню їй відповідачем була визначена в розмірі 769 840, 00 гривень, а розмір винагороди Відповідача - 57%. Отже, після сплати винагороди відповідачу у відповідності до включеної у договір відповідачем формули, їй, як довірителю належить сума коштів менша, ніж нею було перераховано відповідачу, як управителю для закріплення за нею вимірних одиниць об`єкта інвестування.

Вважає, що під час укладення 21 липня 2008 року договору про участь у Фонді фінансування будівництва №01/353/08.Ф-І/В-Д/В відповідач не дотримався вимог ч. 7 ст. 14 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» та включив у договір з довірителем умови які, є несправедливими згідно з Законом України «Про захист прав споживачів».

Крім того, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка також посилається на те, що відповідно до умов укладеного Договору, термін введення об`єкта в експлуатацію - 1 квартал 2009 року, в той час як по факту об`єкт будівництва був введений в експлуатацію у липні 2012 року, а саме на 3 роки пізніше запланованого терміну. Окрім цього, вартість вимірної одиниці на момент укладення Договору складала 10 651,36 грн., а після фактичного завершення будівництва забудовником, вартість вимірної одиниці вже становила 22 000,00 грн., а саме в 2 рази більше ніж при укладенні Договору, а не на 20%, як це допускається Законом. Однак, відповідач не здійснив жодних заходів для виконання забудовником своїх зобов`язань за договором належним чином до моменту її звернення з позовною заявою до Шевченківського районного суду м. Києва.

Посилаючись на пункт 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», яким передбачено, що якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним, а частина 7 статті 18 цього ж Закону передбачає, що положення, яке було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору, просила підпункт 10.1.3 пункту 10.1 Договору про участь у ФФБ № 01/353/08.Ф-І/В-Д/В від 21 липня 2008 року, укладеного між нею та ТОВ "Фінансова компанія "Власний дім", а також підпункт 7.2.3 пункту 7.2. Типових правил фонду фінансування будівництва виду А, затверджених протоколом загальних зборів ТОВ «ФК «Власний дім» № 4 від 9 жовтня 2007 року, які є додатком до Договору про участь у ФФБ №01/353/08.Ф-І/В-Д/В від 21 липня 2008 року, укладеного між нею та відповідачем ТОВ "Фінансова компанія "Власний дім", визнати недійсними.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 20 грудня 2018 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Власний дім», треті особи: ДП «Житлоінбуд», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про захист прав споживачів, визнання окремого положення договору і окремого положення Типових правил фонду фінансування будівництва виду А недійсним.

Визнано недійсними:

підпункт 10.1.3 пункту 10.1 Договору №01/353/08. Ф-І/В-Д/В про участь у Фонді фінансування будівництва укладеного 21 липня 2008 року товариством з обмеженою відповідальністю «Власний дім» та ОСОБА_1 ;

підпункт 7.2.3. пункту 7.2 Типових правил фонду Фінансування будівництва виду А, затверджених протоколом загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю №4 від 9 жовтня 2007 року, які є додатком до Договору №01/353/08. Ф-І/В-Д/В про участь у Фонді фінансування будівництва укладеного 21 липня 2008 року товариством з обмеженою відповідальністю «Власний дім» та ОСОБА_1 , що виникли та продовжують існувати на підставі Договору №01/353/08. Ф-І/В-Д/В про участь у Фонді фінансування будівництва укладеного 21 липня 2008 року з товариством з обмеженою відповідальністю «Власний дім».

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись із таким рішенням суду, відповідач ТОВ "ФК "Власний дім" подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, які мають значення для справи та неправильно дослідив докази. Зокрема, вважає, що суд безпідставно не застосував до позовних вимог ОСОБА_1 строк позовної давності, оскільки висновок суду про те, що позивач вперше дізналась про формулу винагороди управителя ТОВ "ФК "Власний дім" лише в рамках судової справи, розгляд якої здійснювався Шевченківським районним судом м.Києва, не відповідає дійсності. Так, позивач підписуючи договір, підтвердила, що вона ознайомлена та погоджується з умовами п.п.10.1.3 п.10.1 договору про що свідчить її особистий підпис. Отже про формулу винагороди відповідача, позивачу ОСОБА_1 було відомо 21 липня 2008 року під час укладання договору. Таким чином, суд першої інстанції неправильно встановив обставину щодо дати перебігу позовної давності. Зважаючи на те, що саме 21 липня 2008 року позивач знала про умови п.п. 10.1.3 п.10.1 договору, тому саме з цієї дати в межах трьох років (згідно з ст. 256 ЦК України) могла звернутися до суду з даними вимогами. Отже, строк позовної давності сплинув 21 липня 2011 року, що є підставою для застосування наслідків спливу позовної давності. В самому позові , ОСОБА_1 зазначає, що отримавши лист від 22 січня 2014 року від ТОВ "ФК "Власний дім" про відкріплення від позивача закріпленого об`єкту інвестування та закріплені вимірні одиниці об`єкта інвестування позивач мала отримати кошти від управителя з урахуванням винагороди згідно п.п. 10.1.3 п.10.1 договору. Оскільки позивач звернулась до суду з позовом про визнання недійсним п.п. 10.1.3 п.10.1 договору та не погоджується з зазначеною формулою розрахунку винагороди управителю з підстав відкріплення від позивача закріпленого об`єкту інвестування та закріплені вимірні одиниці об`єкту інвестування, то кінцевою датою начебто порушених прав можна вважати 22 січня 2014 року. Отже, в будь-якому випадку, на думку апелянта, на дату подання ОСОБА_1 позову, тобто на 4 вересня 2017 року, строк позовної давності сплинув.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачка ОСОБА_1 просила відмовити ТОВ «ФК «Власний дім» у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг у відзиві просила прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

В судове засідання представники ДП «Житлоінбуд», Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені, про причини своєї неявки суд не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність представників третіх осіб відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Власний дім» - адвокат Сакун А.О. апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.

Позивачка ОСОБА_1 та ї представник адвокат Задорожна І.М. проти доводів апеляційної скарги заперечували і просили рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 21 липня 208 року між ТОВ «Фінансова компанія «Власний дім» ( за умовами договору управитель) та ОСОБА_1 ( за умовами договору довіритель) було укладено договір № 01/353/08.Ф-1/В-Д/В про участь у Фонді Фінансування будівництва.

За даними статуту ТОВ «Фінансова компанія «Власний дім», товариство засноване відповідно до чинного законодавства України з метою об`єднання матеріальних та інших можливостей учасників, для спільного ведення господарської діяльності, спрямованої на надання фінансових послуг - операцій з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб, за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках передбачених законодавством і за рахунок залучених фінансових активів. Виключним предметом діяльності товариства є надання фінансових послуг, а саме - залучення фінансовою компанією фінансових активів фізичних осіб - установників управління майном ля фінансування об`єктів будівництва та/або здійснення операцій з нерухомістю. У своїй діяльності товариство керується чинним законодавством України, у тому числі Цивільним та Господарським кодексами України, Законом України «Про господарські товариства» та з урахуванням особливостей Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», прийнятими відповідно до них іншими нормативно-правовими актами, положеннями чинного Статуту товариства, а також внутрішніми правилами, регламентами, іншими локальними нормативними актами.

Обов`язковою умовою укладення 21 липня 2008 року позивачкою ОСОБА_1 з ТОВ "ФК «Власний Дім» договору № 01/353/08.Ф-І/В-Д/в про участь у Фонді фінансування будівництва було визнання Типових правил фонду фінансування будівництва виду А, затверджених протоколом загальних зборів ТОВ «ФК «Власний Дім» № 4 від 9 жовтня 2007 року.

Типові правила Фонду фінансування будівництва виду А, затверджено протоколом загальних зборів ТОВ «ФК «Власний дім» № 4 від 9 жовтня 2007 року, щодо об`єкту будівництва - перша черга житлового будинку з вбудованими приміщеннями та підземною автостоянкою, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Зі змісту пунктів 1.1 -1.4 Типових правил Фонду фінансування будівництва виду А, ці Правила розроблені у відповідності до Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» № 978-IV від 19 червня 2003 року зі змінами та доповненнями, з урахуванням вимог Цвільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших законодавчих актів. Вони регламентують порядок взаємодії усіх об`єктів системи фінансово-кредитних механізмів при будівництві житла та операціях з нерухомістю, встановлюють порядок, умови. Особливості та обмеження управління Фондом фінансування будівництва та регулюють інші умови функціонування Фонду фінансування будівництва, є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами системи фінансово - кредитних механізмів будівництва житла та іншої нерухомості, спорудження якої здійснюється за рахунок Фонду фінансування будівництва.

Відповідно до п.1.8 Договору № 01/353/08.Ф-І/В-Д/в про участь у Фонді фінансування будівництва від 21 липня 2008 року об`єктом інвестування, що підлягає передачі довірителю після завершення будівництва є: квартира в АДРЕСА_3 , поверх розташування - 13, кількість кімнат- 2(двокімнатна), номер об`єкту - 353, попередньо визначена кількість вимірних одиниць об`єкту інвестування - 81,10 кв.м., запланований термін введення об`єкту інвестування - 81,10 кв.м, запланований термін введення об`єкта будівництва в експлуатацію - 1 квартал 2009 року.

На виконання умов Договору № 01/353/08.Ф-І/В-Д/В про участь у Фонді фінансування будівництва, ОСОБА_1 сплатила ТОВ «Фінансова компанія «Власний Дім» грошові кошти: - 23 липня 2008 року в сумі 838700 грн., а ТОВ «Фінансова компанія «Власний Дім» видало ОСОБА_1 свідоцтво № 01/353/08.Ф-І/В-Д/В про участь у ФФБ типу А від 24 липня 2008 року на об`єкт інвестування - квартира номер АДРЕСА_4 . Кількість закріплених за довірителем ОСОБА_1 одиниць інвестування - 78,60 кв.м.; 30 грудня 2008 року в сумі 19800 грн., а ТОВ «Фінансова компанія «Власний Дім» видало ОСОБА_1 свідоцтво № 01/353/08.Ф-І/В-Д/В про участь у ФФБ типу А від 30 грудня 2008 року на об`єкт інвестування - квартира номер АДРЕСА_4 . Кількість закріплених за довірителем ОСОБА_1 одиниць інвестування - 2 кв.м.

Отже, позивачка ОСОБА_1 станом на 30 грудня 2008 року виконала умови договору № 01/353/08.Ф-І/В-Д/В про участь у Фонді фінансування будівництва від 21 липня 2008 року, а ТОВ «Фінансова компанія «Власний дім» у свою чергу в установленому цим е договором порядку закріпило за ОСОБА_1 оплачену кількість вимірних одиниць об`єкту інвестування на підтвердження чого останній було видано свідоцтва про участь у ФФБ типу «А».

Загальна сума перерахованих ОСОБА_1 ТОВ «Фінансова компанія «Власний дім» грошових коштів на підставі Договору № 01/353/08.Ф-І/В-Д/В про участь у Фонді фінансування будівництва від 21 липня 2008 року становить 858500 грн., а кількість закріплених за довірителем ОСОБА_1 одиниць інвестування - 80,6 кв.м.

Листом директора ТОВ «ФК «Власний Дім», надісланого 22 січня 2014 року за вихідним №ОІП-22/01/04 на адресу ОСОБА_1 повідомлено, що на підставі п.2.1.2.2, п.8.1 договору про участь у фонді фінансування будівництва № 01/353/08.Ф-І/В-Д/В від 21 липня 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Власний дім», управитель відкріплює від неї закріплений об`єкт інвестування та закріплені вимірні одиниці об`єкта інвестування.

Відповідно до змісту п.2.1.2.2, п.8.1, п.8.3 договору № 01/353/08.Ф-І/В-Д/В про участь у Фонді фінансування будівництва, укладеного 21 липня 2008 року сторонами у справі: управитель має право відкріпити від довірителя на умовах Правил ФФБ та цього договору закріплений за довірителем об`єкт інвестування з обов`язковим інформуванням про це довірителя рекомендованим листом за адресою, вказаною довірителем при укладенні цього договору з урахуванням вимог п.12.11 цього договору; у разі невиконання довірителем умов цього договору, довіритель втрачає право на закріплений за ним об`єкт інвестування та управитель має право відкріпити від довірителя закріплений на ним об`єкт інвестування та закріплені за довірителем вимірні одиниці Об`єкта інвестування у таких випадках: - за недотриманням довірителем графіку подальшого внесення до ФФБ коштів, визначених у свідоцтві про участь у ФФБ, за сумами та/або строками; - у разі, якщо довіритель виконав усі зобов`язання перед управителем, але протягом двох місяців після введення об`єкта будівництва в експлуатаціюбез поважних причин не підписує акт прийому-передачі закріпленого за ним об`єкта інвестування; - за неповну та/або несвоєчасну сплату вартості додатково визначених після обміів БТІ вимірних одиниць об`єкту інвестування; - за неповну та/або несвоєчасну сплату інших платежів, передбачених цим договором; у випадках зазначених у п.8.1 цього договору, управитель має право відкріпити від довірителя закріплений за ним об`єкт інвестування та закріплені за ним вимірні одиниці об`єкта інвестуання, про що інформує довірителя рекомендованим листом за адресою, вказаною довірителем при укладенні договору про участь у ФФБ з урахуванням вимог п.12.11 цього договору, у разі відступлення, сума коштів, що підлягає поверненню довірителю, визначається управителем виходячи з кількості закріплених за довірителем вимірних одиниць об`єкта інвестування та поточної ціни вимірної одиниці цього об`єкта інвестування на день відкріплення відповідно об`єкта інвестування та відкріплення закріплених вимірних одиниць об`єкту інвестування від довірителя з урахуванням винагороди управителя згідно з п.п.10.1.3, 10.3, 5.11 цього договору.

Відповідно до п..10.1.3 пункту 10.1 укладеного сторонами у справі 21 липня 2008 року договору № 01/353/08.Ф-І/В-Д/В про участь у Фонді фінансування будівництва: довіритель сплачує управителю винагороду за повернення довірителю коштів та/або оформлення відмови довірителя від участь у фінансуванні спорудження об`єкта будівництва - у розмірі, згідно наступної формули: Вп= 1,05 КП - КС, де: Вп - винагорода управителя за повернення довірителю коштів та/або оформлення відмови довірителя від участі у фінансуванні спорудження об`єкта будівництва; КП - сума коштів, що підлягає поверненню довірителю; КС- сума кошитів фактично сплачених довірителем на рахунок ФФБ за відповідний об`єкт інвестування. Пунктом 10.3 зазначеного договору встановлено, що винагорода, яка вказана у п.10.1.3 та п.10.1.4цього ж договору сплачується довірителем шляхом її утримання управителем, з суми, яка належить до повернення довірителю на умовах цього договору та Правил ФФБ.

Відповідно до підпункту 7.2.3 пункту 7.2 Типових правил Фонду фінансування будівництва виду А, затверджених протоколом загальних зборів ТОВ «ФК «Власний Дім» № 4 від 9 жовтня 2007 року: довіритель сплачує управителю винагороду за надання управителем послуг з оформлення операції за повернення довірителю коштів та/або оформлення відмови довірителя від участі у фінансуванні спорудження об`єкта будівництва - у розмірі, згідно наступної формули: Вп=1,05 КП - КС, де: Вп - винагорода Управителя за повернення Довірителю коштів та/або оформлення відмови Довірителя від участі у фінансуванні спорудження об`єкта будівництва; КП - сума коштів, що підлягає поверненню Довірителю;КС - сума коштів фактично сплачених Довірителем на рахунок ФФБ за відповідний об`єкта інвестування. Пунктом 7.4. зазначених правил встановлено, що винагорода, яка вказана у п. 7.2.3. та п. 7.2.4. цих Правил сплачується довірителем управителю шляхом її утримання управителем, з суми, яка належить до повернення довірителю на умовах цих правил.

За проведеним управителем розрахунком розмір винагороди управителя з підстав повернення довірителю ОСОБА_1 коштів, оскільки останньою не було здійснено доплати за договором про участь у ФФБ № 01/353/08.Ф-І/В-Д/В від 21 липня 2008 року складав 1000126 грн., а сума, що підлягає поверненню довірителю ОСОБА_1 складала 769994 грн. Отже, розмір винагороди управителя відповідно становить 57% від загальної вартості майна, яке мала намір придбати позивачка на момент відкріплення від неї цього ж об`єкту ерухомості.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що сума коштів у розмірі 769840 грн., яка належить до повернення довірителю ОСОБА_1 управителем ТОВ «ФК «Власний Дім» з підстав, передбачених п.10.1.3 договору, є більшою ніж 50% вартості закріпленого за позивачкою об`єкта нерухомості, отже визначені цим пунктом умови договору є несправедливими по відношенню до довірителя ОСОБА_1 , оскільки містять вимоги щодо сплати останньою, як споживачем послуги, - використання коштів з метою отримання у власність житла непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання зобов`язань за договором, а саме понад 50% вартості закріпленого за нею об`єкту нерухомості за договором № 01/353/08.Ф-І/В-Д/В про участь у Фонді фінансування будівництва від 21 липня 2008 року.

Також суд першої інстанції дійшов висновку, що ТОВ «ФК «Власний Дім», затверджуючи 9 жовтня 2007 року Типові правила Фонду фінансування будівництва виду А, визнання яких є обов`язковими довірителями за договорами про участь у фонді фінансування будівництва, а також укладаючи 21 липня 2008 року з ОСОБА_1 договір № 01/353/08.Ф-І/В-Д/В про участь у Фонді фінансування будівництва, відповідачем було порушено права довірителя ОСОБА_1 , як споживача фінансових послуг з метою отримання у власність житла, оскільки у разі неналежного виконання нею обов`язків, передбачених договором та типовими правилами, звужені обов`язки та значно розширені права управителя, так як відповідачем, який мав домінуюче становище у правовідносинах із позивачкою, визначено умови, внаслідок яких ОСОБА_1 , за умови прийняття управителем рішення про повернення їй коштів у зв`язку з відкріпленням від неї закріпленого об`єкта інвестування та закріплених вимірних одиниць об`єкта інвестування, опинилася у нерівних умовах по відношенню до управителя її майном, розмір визначених відповідачем станом на момент відкріплення до повернення їй грошових коштів є меншим від внесеної нею суми на момент укладання договору.

Відмовляючи у застосуванні позовної давності, про що заявлено представником відповідача, суд першої інстанції виходив із того, що позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в межах встановленого законом строку позовної давності, оскільки остання довідалась про порушення її прав, ознайомившись з розрахунком винагороди за формулою, вказаною в п.п.10.1.3 п.10.1 договору та п.п.7.2.3 п.7.2 Типових правил з письмових заперечень відповідача, наданих при розгляді цивільної справи № 761/17119/16-ц за її позовом до ТОВ «ФК «ВласнийДім» про стягнення 2343797 грн.86 коп.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим судом обставинам та нормам матеріального права.

Правовідносини сторін у справі регулюються загальними засадами цивільного законодавства, а також Законами України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», «Про захист прав споживачів».

Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Частиною 7 статті 14 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» встановлено, що управитель не повинен включати у договори з довірителем умови, які є несправедливими згідно з Законом України «Про захист прав споживачів».

Правилами ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: - встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору на вимогу споживача такі положення також підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач.

Суд першої інстанції, встановивши, що Типові правиа, затверджені 9 жовтня 2007 року, та до договір з ОСОБА_1 від 21 липня 2008 року про участь у фонді фінансування будівництва містить умови, які є несправедливими, які звужують обов`язки та значно розширюють права управителя при неналежному виконанню довірителем його обов`язків, що ставить у нерівні умови довірителя та управителя, дійшов правильного висновку про те, що підпункт 10.1.3 пункту 10.1 Договору № 01/353/08.Ф-І/В-Д/В від 21 липня 2008 року про участь у Фонді фінансування будівництва та підпункт 7.2.3 пункту 7.2 Типових правил фонду фінансування будівництва типу А є недійсними на підставі ст..18 Закону ЦУкраїни «Про захист прав споживачів».

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що суд безпідставно не застосував позовну давність до вимоги позивачки, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Заявляючи в суді першої інстанції про застосування строку позовної давності до вимог ОСОБА_1 . , представник відповідача ТОВ «ФК «Власний Дім» посилався на те, що позивач дізнався про нібито порушене право 22 січня 2014 року, що підтверджується листом відповідача позивачу (Лист № 01П-22/01/04 від 22 січня 2014 року), тобто кінцевою датою звернення особою ( позивачем) за захистом права до суду мала бути 21 січня 2017 року ( т.1 а.с.72). На інші обставини в обгрунтування заяви про застосування позовної давності представник відповідача не посилався.

До суду ОСОБА_1 з позовом звернулася у вересні 2017 року.

Відповідно до ст..256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Установлено судом, що вперше про розрахунок винагороди за формулою, вказаною п.п.10.1.3 п.101 Договору про участь у фонді фінансування будівництва та п.п.7.2.3 ункту 7.2 Типових правил ОСОБА_1 дізналася з письмових заперечень ТОВ «ФК «Власний дім», наданих при розгляді цивільної справи № 761/17119/16-ц у Шевченківському районному суді м.Києва за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Власний дім» про стягнення грошових коштів. Дата зазначених заперечень 19 грудня 2016 року ( т.1 а.с.98-103).

У листі № 01П-22/01/04 від 22 січня 2014 року, на який посилається відповідач як на подію, з якою має починатися перебіг позовної давності, ТОВ «ФК «Власний Дім» повідомило ОСОБА_1 про відкріплення від довірителя вимірних одиниць та запропоновано надати реквізити для повернення коштів. Будь-якої інформації щодо права управителя на винагороду, повернення коштів у порядку, передбаченому умовами п.п.10.1.3 п.10.1 Договору № 01/353/08.Ф-І/В-Д/В від 21 липня 2008 року про участь у Фонді фінансування будівництва та п.п.7.2.3 пункту 7.2 Типових правил фонду фінансування будівництва, у листі зазначено не було.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду, що оскільки початком перебігу строку позовної давності є дата письмових заперечень представника ТОВ «ФК «Власний дім», наданих при розгляді цивільної справи, тому відсутні підстави для застосування до вимог позивачки ОСОБА_1 спливу позовної давності.

Оскільки заява про застосування позовної давності є матеріально-правовою вимогою, а суд розглядає справи в межах заявлених вимог (принцип диспозитивності цивільного судочинства), посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачем пропущено позовну давність, оскільки початком її перебігу є дата укладення договору про участь у Фонді фінансування будівництва, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення і відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки на такі обставини у суді першої інстанції представник відповідача у заяві про застосування позовної давності не посилався.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене на повно з`ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Власний дім»- залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 20 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 21 лютого 2020 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус