Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/204/20

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року суддя Ржищівського міського суду Київської області Козіна С.М. перевіривши позовну заяву акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

4 серпня 2020 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла вказана вище позовна заява.

Ухвалою суду від 2 вересня 2020 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в ухвалі.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 16 вересня 2020 року, копія ухвали про залишення позовної заяви без руху отримана позивачем 18 вересня 2020 року.

Станом на 17 листопада 2020 року зазначені в ухвалі суду недоліки позивачем не усунуті.

Згідно із ч. 3 ст. 27 ЦПК особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

За змістом ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що позивач у зазначений строк не усунув недоліки вказані в ухвалі суду, позовну заяву про стягнення заборгованості слід вважати неподаною та повернути позивачу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 3, 6, 7 ст. 185, ст. 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - вважати неподаною і повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу АТ "Державний ощадний банк України", що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 15.12.2017) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, тобто до Київського апеляційного суду через Ржищівський міський суд Київської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя