Справа № 572/2644/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ВОЗНЮК М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни цивільну справу №572/2644/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - щомісяця, на утримання неповнолітньої дитини : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем у позовній заяві зазначено, що сторони по справі з 15 січня 2019 року перебували у шлюбі, зареєстрованому Оболонським районним у м.Києві відділом ДРАЦС ГТУЮ у м.Києві. Під час шлюбу у подружжя народилась дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до змісту позовної заяви - відповідач залишив сім`ю та проживає окремо, дитина сторін по справі проживає із позивачем та перебуває на її утриманні. Батько дитини утриманням дитини не займається, хоча має таку можливість, оскільки отримує дохід від тимчасових заробітків, в тому числі, за кордоном. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти, розмір яких визначено останньою - 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_4 .

В судове засідання позивач ОСОБА_3 подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився вдруге, був повідомлений про час слухання справи належним чином, не повідомила суд про причини неприбуття, відзив на позовну заяву не подала. Позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, а тому суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення.

В судове засідання позивач подала письмову заяву, якою сторона підтримала заявлені вимоги в повному обсязі.

Позивачем заявлено клопотання про розгляд справи у її відсутності, яке судом задоволено.

Інших клопотань від сторін не надходило.

Дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача, які повністю доводяться доказами, наявними в матеріалах справи.

Правовідносини між сторонами по справі виникли з приводу утримання неповнолітньої дитини.

Вказані правовідносини регулюються нормами СК України.

Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сторони по справі перебували у шлюбі, який був зареєстрований 15 січня 2019 року Оболонським районним у м.Києві відділом ДРАЦС ГТУЮ у м.Києві.

Із копії свідоцтва про народження дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що її батьками є сторони по справі : ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . На момент звернення позивача із даним позовом до суду дитина сторін по справі є неповнолітньою.

Із позовної заяви встановлено, що неповнолітня дитина проживає із матір`ю та перебуває на її утриманні. Вказані обставини доводяться довідкою №2551 від 08 вересня 2020 року, виданою Кричильською сільською радою, відповідно до якої позивач проживає по АДРЕСА_1 ; до складу її сім`ї відноситься, в тому числі, донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із актом обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_3 від 08 вересня 2020 року та характеристикою №2554 від цього ж числа, виданих Кричильською сільською радою Сарненського району Рівненської області - ОСОБА_3 проживає на території вказаної сільської ради, разом із нею проживає неповнолітня дитина, яку вона утримує самостійно.

Крім цього, згідно із вказаними вище доказами - позивач не працює. Відповідно до довідки № 03/19-1-2013, виданої УПСЗН Сарненської РДА - ОСОБА_3 отримує державну допомогу при народженні дитини у сумі 860 грн. щомісяця.

Отже, позивач потребує допомоги на утримання неповнолітньої дитини.

Таким чином, відповідачем порушені права неповнолітньої дитини на її утримання до досягнення повноліття, оскільки законодавством на обох батьків покладається обов`язок по утримання неповнолітньої дитини.

Відповідачем, відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, якою встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень - не надано доказів на спростування заявлених позивачем вимог.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

В ході судового розгляду даного позову не встановлено наявності у відповідача інших утриманців або наявності інших обставин, що перешкоджають стягненню з останнього аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Заперечень у виді відзиву на позовну заяву щодо позовних вимог ОСОБА_3 та доказів надання в добровільному порядку коштів на утримання дитини, відповідачем суду подано не було, а тому, з огляду на наведене, суд вважає вимоги позивача про стягнення аліментів з ОСОБА_4 правомірними.

Суд вважає за доцільне визначити стягувані з відповідача аліменти відповідно до ст.183 СК України у частці від заробітку останнього, в розмірі, вказаному у позові, оскільки саме про такий порядок просить у позовній заяві позивач, відповідачем проти цього заперечень не надано.

При визначенні розміру аліментів, який має бути стягнуто з відповідача, судом враховується, що згідно із ч.2 ст.182 СК України - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, згідно із ч.1 ст.183 СК України, визначається судом.

Позивач просить визначити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини - 1/4 частину заробітку боржника. В судовому засіданні судом не встановлено обставин, за яких відповідач не був би в змозі сплачувати аліменти у вказаному розмірі, через що позов ОСОБА_3 підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі наведеного, ст.ст. 180, 182, 183 СК України, керуючись ст.ст.81, 280, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (жителя АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (жительки АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), аліменти на утримання неповнолітньої дитини : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - щомісяця, починаючи з 02 жовтня 2020 року і до повноліття дитини.

Рішення, відповідно до ч.1 ст.430 ЦПК України, в частині стягнення аліментів в сумі платежів за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути зі ОСОБА_2 840 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: