ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6349/20
провадження № 2/753/5467/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Долі М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

15.04.2020 ОСОБА_1 звернулась в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до ОСОБА_2 з позовними вимогами, щодо розірвання шлюбу укладеного з відповідачем 19.07.2011 та про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , 2005 р.н. та сина ОСОБА_4 , 2013 р.н. у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення найменшою дитиною повноліття.

Позов обґрунтований тим, що 19.07.2011 сторони уклали шлюб, від якого мають сина ОСОБА_4 , 2013 р.н. та дочку ОСОБА_3 , 2005 р.н., які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя, виховання дітей, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Протягом останніх семи місяців вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбні відносини. Шлюб носить формальний характер, примирення не можливе, через остаточну втрату її любові та поваги один до одного, збереження останнього є недоцільним. Відповідач працює, проте матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13.05.2020 відкрито провадження у справі та постановлено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Позивач в засідання не прибула, проте направила заяву з проханням розглянути справу без її участі.

Відповідач про день час та місце проведення засідання був повідомлений належним чином, проте в засідання не прибув, причин своєї неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду від нього не надходив, із заявами та клопотаннями до суду не звертався.

Суд розглянув справу за відсутністю сторін за наявними у суду матеріалів, відповідно, що відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав.

19 липня 2011 року сторони зареєстрували шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась дочка - ОСОБА_3 , яка є неповнолітньою.

ІНФОРМАЦІЯ_2 син - ОСОБА_4 , який є малолітнім.

Діти проживають разом з матір`ю, перебувають на її утриманні, згоди про утримання дітей між позивачем та відповідачем не було досягнуто.

З позовної заяви вбачається, що сімейне життя сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя та виховання дітей, вони втратили почуття поваги один до одного та позивач втратила почуття любові до відповідача, та як наслідок з вересня 2019 року сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбні відносини.

Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства.

Так, відповідно до положень частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з вимогами ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

На підставі викладеного, враховуючи те, що подальше збереження шлюбу з урахуванням взаємних відносин пожруддя неможливе і суперечить інтересам позивача, суд вважає що шлюб між ними необхідно розірвати.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Як визначено ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік», установлено у 2020 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте, згоди щодо добровільного порядку здійснення свого обов`язку між позивачем та відповідачем не досягнуто.

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки та сина у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову до суду - 15.04.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає, що визначений розмір аліментів є достатнім, справедливим, не буде порушувати майнові права дітей, такий розмір аліментів є виправданий дійсними потребами дитини і не призведе до порушення прав відповідача.

За таких обставин, суд вважає необхідним позов задовольнити.

При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, зміни способу стягнення аліментів, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», за сплату судового збору за вимогу про розірвання шлюбу позивач була звільнена через скрутне матеріальне становище, судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України

Керуючись ст.ст. 2, 5-7, 10-12, 76-83, 189, 223, 258, 259, 263, 265, 279, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 191 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 19 липня 2011 року у Єрчицькій сільській раді Попільнянського району Житомирської області України, про що складено відповідний актовий запис № 2, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.04.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 681 грн. 60 коп.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Заставенко М.О.