ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 лютого 2020 року м. Чернівці

справа № 713/1869/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О

секретаря Чубрей І.І.

з участю представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» Попова Віталія Дмитровича, відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2

учасники справи

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут»

відповідач ОСОБА_1

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 листопада 2019 року, головуючий у І-й інстанції Пилип`юк І.В.

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» у жовтні 2019 року звернулося до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Зазначало, що ОСОБА_1 приєднався до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам.

ОСОБА_1 , є споживачем послуг з постачання природного газу до будинку АДРЕСА_1 .

Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» посилалося на те, що ОСОБА_1 не здійснено оплату за природний газ в сумі 6617 грн. 79 коп.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» в апеляційній скарзі просить рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 листопада 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» до

Справа №713/1869/19 Головуючий у 1 інстанції Пилип`юк І.В.

Провадження №22-ц/822/163/20 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

Токар Ю.І. про стягнення заборгованості задовольнити.

Посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, виникнення у ОСОБА_1 заборгованості внаслідок повернення Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» невикористаної ОСОБА_1 суми субсидії до державного бюджету, зняття ОСОБА_1 сум субсидій у січні 2018 року, оплати не в повному обсязі за спожитий природний газ.

Зазначає, що за опалювальний період 2015 рік -2016 рік ОСОБА_1 використано газу в обсязі 2230,42 куб.м. на суму 11 726 грн. 64 коп.

При цьому, ОСОБА_1 нараховано субсидію з жовтня 2015 року по квітень 2016 року в сумі 19769,92 грн., тобто на 8 043 грн. 28 коп. більше, ніж використано газу відповідачем.

Постачальником Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» повернуто до бюджету невикористану ОСОБА_1 суму субсидії в розмірі 7 355 грн. 38 коп. (19 769,92 -11 726,64 - 687,90 = 7 355,38).

За опалювальний період 2016 рік 2017 рік ОСОБА_1 використано газу в обсязі 2526,17 куб.м на суму 17 406 грн. 92 коп.

ОСОБА_1 нараховано субсидію з жовтня 2016 року по квітень 2017 року на суму 17 794 грн. 85 коп.

Постачальником Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» було повернуто до бюджету невикористану ОСОБА_1 суму субсидії в розмірі 387 грн. 93 коп. ( 17 794,85 -17 406,92 = 387,93).

За опалювальний період 2017 рік -2018 рік ОСОБА_1 використано газу в обсязі 30,0 куб.м на суму 208 грн. 74 коп.

ОСОБА_1 було нараховано субсидію з жовтня 2017 року по грудень 2017 року на суму 4 709 грн. 78 коп.

Знято субсидію в січні 2018 року на суму 3 854 грн. 40 коп.

Отже, за період призначення субсидії 2017 рік - 2018 рік залишок нарахованої субсидії складає 855 гри. 38 коп. (4 709,78 - 3 854,40 = 855,38).

Постачальником Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» було повернуто до бюджету невикористану ОСОБА_1 суму субсидії в розмірі 646 грн. 64 коп. (855,38 - 208,74 = 646,64).

ОСОБА_1 після відключення об`єкта від газопостачання здійснено часткову оплату за природний газ (в листопаді 2017 року на суму 206 грн. 37 коп. та грудні 2017 року на суму 472 грн. 30 коп.), який ним був спожитий в минулі періоди.

Сума боргу ОСОБА_1 в грудні 2017 року з урахуванням оплати заборгованості, в тому числі яка виникла в результаті повернення Токариством з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» до бюджету невикористаних ОСОБА_1 сум субсидій в 2016-2017 роках, становила 2148 грн. 17 коп.

Після зняття субсидій ОСОБА_1 в січні 2018 року за період листопада-грудня 2017 року в сумі 3854 грн. 40 коп. та повернення Токариством з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» невикористаної субсидії до бюджет в травні 2018 року в сумі 646 грн. 64 коп. загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 6649 грн. 21 коп.

Вказує на порушення норм процесуального права щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, прийняття доказів.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу Токариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» залишити без задоволення.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції керувався положеннями п.п.3 п.1 ст.1, ст.12, ч.2, 3 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу», п.2 гл.1 роз.6, п.3, 5, 7 гл.3 роз.6 Кодексу газорозподільних систем, п.2, 4, 14 роз.3 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 30 вересня 2015 року №2496, п.1.3 роз.1 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, ч.1 ст.11, ч.1 ст.509, ч.1 ст.526, ч.1 ст.610, ч.1 ст.629, ч.1 ст.714 ЦК України, ст.13, 14, п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та дійшов висновку про відсутність підстав для захисту права Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» у спосіб стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» оплати за природний газ в сумі 6617 грн. 79 коп.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції послався на недоведеність невиконання ОСОБА_1 зобов`язання з оплати Товариству з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» наданих послуг з постачання природного газу за період з травня 2016 року по травень 2018 року в сумі 6617 грн. 79 коп.

Водночас суд першої інстанції вважав встановленим, що ОСОБА_1 було надано субсидію на газопостачання з жовтня 2015 року по березень 2016 року - 2721 грн. 76 коп., обов`язкова плата 78 грн. 41 коп.; з травня 2016 року по вересень 2016 року - 133 грн. 62 коп., обов`язкова плата 58 грн. 99 коп.; з жовтня 2016 року по березень 2017 року - 2537 грн. 79 коп., обов`язкова плата 105 грн. 39 коп.; квітень 2017 року - 2568 грн 11 коп., обов`язкова плата 105 грн. 39 коп.; жовтень 2017 року - 855 грн. 38 коп., обов`язкова плата 453 грн. 75 коп.; листопад 2017 року - 1927 грн. 20 коп., обов`язкова плата 472 грн. 26 коп.; грудень 2017 року - 1927 грн. 20 коп., обов`язкова плата 427 грн.26 коп.; січень 2018 року 3854 грн. 40 коп., яку знято у січні 2018 року у зв`язку з відключенням абонента від газопостачання 9 листопада 2017 року.

ОСОБА_1 за період з травня 2016 року по грудень 2017 року за показниками лічильника з початкового 29450 до поточного 32900 спожито 3450 куб.м газу, сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут» обов`язкову плату в сумі 1667 грн. 98 коп., решту покрила субсидія.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду у п.3 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до ст.19 Конституції України, ст.1 ЦПК та з урахуванням положення ч.4 ст.10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

За змістом статей 43 та 49 ЦПК України позивач самостійно визначає предмет позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.

При цьому згідно зі п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.

Відповідно до правил, встановлених п. 3 ч.2 ст.197 ЦПК України, суд заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них.

За змістом абз1, 4 п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору.

Предметом позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут», тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої останнє просило ухвалити судове рішення, є стягнення з ОСОБА_1 оплати за природній газ в сумі 6617 грн. 79 коп.

Підставою позову, тобто обставинами, якими Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут» обґрунтовувало позовні вимоги, зазначало невиконання ОСОБА_1 зобов`язання за Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам з оплати природного газу з травня 2016 року по травень 2018 року.

Отже, Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут» обгрунтовано обраний ним спосіб захисту існуванням спору між Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут» та ОСОБА_1 щодо оплати спожитого природного газу за період з травня 2016 року по травень 2018 року.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 20 Закону № 1875-ІV споживач зобов`язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з пунктом 2 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2496 постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

У разі отримання адресної субсидії або іншого виду державної соціальної допомоги побутовий споживач вносить плату за надані послуги з газопостачання в установленому порядку (пункт 16 Розділу ІІІ Правил).

Встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання природного газу до будинку АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 приєднався до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам.

ОСОБА_1 як споживач послуг з постачання природного газу до будинку АДРЕСА_1 оплачував ці послуги, що відповідно до пункту 7 глави 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 30 вересня 2015 року № 2494, є фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу.

Припинено постачання природного газу до будинку АДРЕСА_1 у листопаді 2017 року.

Пунктом 3 Положення про порядок призначення житлових субсидій» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 визначено що житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком. Суми призначеної, але не виплаченої у зв`язку із смертю одержувача житлової субсидії виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року № 534 затверджено Порядок розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг(у редакції чинній на момент здійснення розрахунків), який визначає механізм розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату послуг з централізованого опалення (теплопостачання), постачання холодної та гарячої води і водовідведення, послуг з газо- та електропостачання.

Пунктами 2, 3 Порядку розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату послуги з централізованого опалення (теплопостачання), послуг з газо- та електропостачання для індивідуального опалення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року № 534, передбачено, що розрахунок невикористаної суми субсидії проводиться надавачем послуг, об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельним кооперативом у разі, коли на особовому рахунку одержувача субсидії станом на 1 травня та 1 жовтня обліковується переплата за послугу.

Якщо після проведення розрахунку за формулами, зазначеними у пунктах 4-6 цього Порядку, невикористана сума субсидії має значення більше, ніж загальна сума нарахованої субсидії на оплату послуги за відповідний сезон, повернення до бюджету невикористаних сум субсидії за таким особовим рахунком здійснюється у розмірі нарахованої субсидії.

Переплата за особовим рахунком одержувача субсидії (станом на 1 травня та 1 жовтня) зменшується на розраховану відповідно до пунктів 4 - 6 цього Порядку невикористану суму субсидії. При цьому не допускається нарахування та облік будь-якої заборгованості на особовому рахунку одержувача субсидії.

Загальний обсяг невикористаних сум субсидій, що підлягає поверненню до бюджету, визначається кожним надавачем послуг, об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельним кооперативом шляхом додавання невикористаних сум субсидії за особовими рахунками всіх одержувачів субсидії.

Згідно з пунктом 5 Порядку розрахунок невикористаної суми субсидії для відшкодування витрат на оплату послуги з газопостачання для індивідуального опалення за опалювальний сезон за особовим рахунком кожного одержувача субсидії визначається за такою формулою: Nг = Cг - Hг - G, де Nг - невикористана сума субсидії на оплату послуги з газопостачання для індивідуального опалення за опалювальний сезон, гривень; Cг - загальна сума нарахованої субсидії на оплату послуги з газопостачання за опалювальний сезон, гривень; Hг - загальна вартість фактично використаного природного газу за опалювальний сезон, гривень; G - вартість 100 куб. м природного газу за граничною роздрібною ціною на природний газ для побутових споживачів, що діяла на 01 травня нового неопалювального сезону, гривень.

За змістом пункту 15 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 громадяни, яким призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, зобов`язані щомісячно сплачувати вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії. У разі коли вартість фактично використаної послуги менша ніж обов`язкова частка витрат на оплату цієї послуги, громадяни сплачують її фактичну вартість.

Сума субсидії, яку структурними підрозділами з питань соціального захисту населення було переказано на рахунки виконавців/виробників житлово-комунальних послуг для оплати їх вартості в розмірі соціальних нормативів і яка не використана домогосподарством внаслідок економії споживання послуг, зараховується виконавцем/виробником як оплата послуг, у тому числі обов`язкової частки платежу домогосподарства, на наступні розрахункові періоди.

Після закінчення опалювального сезону невикористана сума субсидії для відшкодування витрат на оплату послуги з централізованого опалення (теплопостачання), постачання холодної та гарячої води і водовідведення, послуг з газо- та електропостачання для індивідуального опалення (в разі використання природного газу/електричної енергії для індивідуального опалення) повертається підприємством - виробником/виконавцем такої послуги до бюджету в повному обсязі на підставі акта розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидії.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» в апеляційній скарзі зазначає, що за опалювальний період 2015 рік -2016 рік ОСОБА_1 використано газу в обсязі 2230,42 куб.м. на суму 11 726 грн. 64 коп.

ОСОБА_1 нараховано субсидію з жовтня 2015 року по квітень 2016 року в сумі 19769 грн. 92 коп.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» повернуто до бюджету невикористану ОСОБА_1 суму субсидії в розмірі 7 355 грн. 38 коп. (19 769,92 -11 726,64 - 687,90 = 7 355,38).

За опалювальний період 2016 рік 2017 рік ОСОБА_1 використано газу в обсязі 2526,17 куб.м на суму 17 406 грн. 92 коп.

ОСОБА_1 нараховано субсидію з жовтня 2016 року по квітень 2017 року на суму 17 794 грн. 85 коп.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» було повернуто до бюджету невикористану ОСОБА_1 суму субсидії в розмірі 387 грн. 93 коп. ( 17 794,85 -17 406,92 = 387,93).

За опалювальний період 2017 рік -2018 рік ОСОБА_1 використано газу в обсязі 30,0 куб.м на суму 208 грн. 74 коп.

ОСОБА_1 було нараховано субсидію з жовтня 2017 року по грудень 2017 року на суму 4 709 грн. 78 коп.

Знято субсидію в січні 2018 року на суму 3 854 грн. 40 коп.

За період призначення субсидії 2017 рік - 2018 рік залишок нарахованої субсидії складає 855 гри. 38 коп. (4 709,78 - 3 854,40 = 855,38).

Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» було повернуто до бюджету невикористану ОСОБА_1 суму субсидії в розмірі 646 грн. 64 коп. (855,38 - 208,74 = 646,64).

ОСОБА_1 після відключення об`єкта від газопостачання здійснено часткову оплату за природний газ (в листопаді 2017 року на суму 206 грн. 37 коп. та грудні 2017 року на суму 472 грн. 30 коп.), який ним був спожитий в минулі періоди.

Сума боргу ОСОБА_1 в грудні 2017 року, який виник в результаті повернення Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» до бюджету невикористаних ОСОБА_1 сум субсидій в 2016-2017 роках, становила 2148 грн. 17 коп.

Після зняття субсидії в січні 2018 року за період листопада-грудня 2017 року в сумі 3854 грн. 40 коп. та повернення Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» невикористаної ОСОБА_1 субсидії до бюджету в травні 2018 року в сумі 646 грн. 64 коп. загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 6649 грн. 21 коп.

Отже, Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» визнається, що у ОСОБА_1 має місце заборгованість з оплати природного газу за період з травня 2016 року по грудень 2017 року в сумі 2148 грн. 17 коп. внаслідок повернення Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» до бюджету невикористаних ОСОБА_1 сум субсидій, а за період припинення постачання природного газу в сумі 4501 грн. 04 коп. внаслідок зняття субсидії в січні 2018 року за період листопада-грудня 2017 року в сумі 3854 грн. 40 коп. та повернення Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» невикористаної ОСОБА_1 субсидії до бюджету в травні 2018 року в сумі 646 грн. 64 коп.

У такому разі вимога Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» з стягнення з ОСОБА_1 оплати за природний газ зводиться до покладенням на споживача ОСОБА_1 обов`язку з сплати Товариству з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» невикористаних ОСОБА_1 сум субсидій, які повернуто Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» до бюджету.

Наведене спростовує посилання Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» в апеляційній скарзі на не здійснення ОСОБА_1 оплати природного газу.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» не заперечується споживання ОСОБА_1 за період з травня 2016 року по грудень 2017 року за показниками лічильника з початкового 29450 до поточного 32900 3450 куб.м газу, здійснення ОСОБА_1 обов`язкової оплати в сумі 1667 грн. 98 коп. та повної оплати спожитого природного газу за рахунок субсидії та обов`язкової оплати ОСОБА_1 .

У матеріалах справи відсутні докази здійснення ОСОБА_1 оплати за спожитий природний газ не в повному обсязі.

На підставі ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст.81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав покладення на ОСОБА_1 обов`язку сплатити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» оплати спожитого природного газу в сумі 6617 грн. 79 коп.

Не заслуговують на увагу посилання Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» в апеляційній скарзі на порушення норм процесуального права щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, прийняття доказів.

За змістом п. 7 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставі для скасування або зміни судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 277 ЦПК України, питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Судом першої інстанції дотримано вимоги частини 3 та 4 ст.274 ЦПК України при вирішені питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

На підставі частини третьої статті 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частина 4 статті 83 ЦПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частина 8 статті 83 ЦПК України).

В абзаці другому частини другої статті 376 ЦПК України зазначено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права щодо проведення судових дебатів, прийняття доказів, на які суд першої інстанції не посилався у судовому рішенні при встановленні відповідних обставин, не свідчать про наявність підстав для скасування рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 листопада 2019 року, оскільки це не призвело до ухвалення незаконного рішення.

З урахуванням викладеного рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 листопада 2019 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» підлягає залишенню без задоволення, а рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 листопада 2019 року без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ч.1 ст.375 ЦПК України, колегія суддів

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» залишити без задоволення.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 листопада 2019 рок залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 19 лютого 2020 року.

Головуючий Половінкіна Н.Ю.

Судді Кулянда М.І.

Одинак О.О.