Справа № 643/1842/19
Провадження № 2/643/501/20
10.02.2020 м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Афанасьєва В.О.,
за участі секретаря судових засідань Леонтьєвої І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, про визначення місця проживання дитини, звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів
Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити місце проживання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з її батьком, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 . Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки від усіх видів доходу, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 01 липня 2018 року включно. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення з позовними вимогами до суду, тобто з 11.02.2019 і до досягнення дитиною повноліття, також просить стягнути з ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору та на правову допомогу.
Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що 18.02.2014 за рішенням Кегичівського районного суду Харківської області розірваний шлюб між позивачем та ОСОБА_4 . В подальшому 18.02.2014 ОСОБА_4 звернулась до Кегичівського районного суду Харківської області із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 06.03.2014 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі ј частки від усіх видів доходу, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з пред`явлення позову, тобто з 18.02.2014. ОСОБА_1 не є злісним неплатником аліментів чи боржником за виконавчим провадженням та завжди сплачував грошові кошти в рахунок аліментів на утримання своєї доньки. З часу розірвання шлюбу і по червень місяць 2018 року донька позивача, ОСОБА_4 , разом зі своїм дідусем ОСОБА_5 та бабусею ОСОБА_6 в с. Олександрівське, Кегичівського району Харківської області. При цьому, мати дитини - ОСОБА_4 , фактично разом із дитиною не проживала увесь вказаний період часу та участі у вихованні доньки не приймала. Таким чином, вихованням дитини ніхто не займався, оскільки бабуся та дідусь зайняті домашніми клопотами, а мати вже постійно була відсутня за місцем свого проживання та місцем проживання своєї неповнолітньої доньки. Поряд з цим, сама відповідач - ОСОБА_4 та її батьки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 постійно перешкоджали її спілкуванню з рідною дочкою, що позбавило позивача участі у вихованні його неповнолітньої дитини. Ці обставини змусили його звернутися з відповідною заявою до Органу опіки та піклування при виконкомі Чапаєвської селищної ради Кегичівського району Харківської області з проханням вирішити питання графіку побачень батька з дитиною. Рішенням № 14 Органу опіки та піклування при виконкомі Чапаєвської селищної ради Кегичівського району Харківської області від 01.07.2014 встановлено гр. ОСОБА_1 час спілкування зі своєю донькою ОСОБА_3 у вихідні дні два рази на місяць за місцем проживання батька та два рази на місяць за місцем проживання матері; під час зимових, весняних та осінніх канікулах по сім днів протягом кожних канікул; під час літніх канікул 2 тижні в терміни за домовленістю сторін. Однак, не зважаючи на наявність вказаного рішення № 14 Органу опіки та піклування при виконкомі Чапаєвської селищної ради Кегичівського району Харківської області від 01.07.2014, перешкоди у спілкуванні батька з дитиною і далі вчинялися зі сторони родини ОСОБА_7 . Ці обставини змусили звернутись позивача із заявою до відділення міліції Сахновщинського РВ ГУМВС України в Харківській області. Таким чином, ОСОБА_1 - рідний батько неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , який сумлінно, вчасно та в повному обсязі сплачував аліменти на утримання своєї доньки, мав бажання брати участь у вихованні своє дитини, був незаконно позбавлений можливості належним чином навіть бачитись з нею. ОСОБА_4 та її родина своїми діями порушили не тільки права позивача, як батька дитини, а й самої неповнолітньої ОСОБА_3 . В подальшому, коли позивач добився змоги бачитись з донькою, останній став більше уваги приділяти своїй дитині, брав участь у її вихованні, часто забирав доньку в свою домівку, де він проживає разом зі своєю цивільною дружиною та її сином за адресою: АДРЕСА_2 . З метою встановлення місця проживання доньки ОСОБА_3 разом з батьком на законних підставах, позивач звернувся до комісії з питань захисту прав дитини Чугуївської міської ради Харківської області із заявою про можливість визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком ОСОБА_1 . Рішенням Комісії з питань захисту прав дитини Чугуївської міської ради Харківської області № 17/2 від 21.12.18 вирішено: «Вважати за можливе визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком ОСОБА_1 . Аналогічне рішення прийнято виконавчим комітетом Чугуївської міської ради Харківської області № 9 від 11.01.2019, а саме вирішено: «Вважати за можливе визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком ОСОБА_1 . Позивач зазначив, ОСОБА_3 має бажання проживати разом із ОСОБА_1 . ОСОБА_1 має постійний дохід, забезпечує свою неповнолітню дитину усіма необхідними речами, продуктами, бере активну участь у її вихованні та розвитку, має у власності квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . Поряд з цим, позивач звертає увагу суду на те, що неповнолітня ОСОБА_3 на даний час ніде не зареєстрована та на те, що відповідач ОСОБА_4 веде аморальний спосіб життя, вживає алкогольні напої, не має постійного місця проживання, з`являється за своїм місцем реєстрації епізодично, не має постійного місця роботи. Крім того, відповідач засуджена вироком Київського районного суду м. Харкова від 16.01.2012 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.191 КК України, має мінливий дохід, для матеріального забезпечення умов проживання доньки, не може забезпечити ОСОБА_3 нормальні умови для розвитку та навчання. Крім того, позивач просить суд припинити з нього стягнення аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј частини усіх видів доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, за рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 06.03.2014, починаючи щ 01 липня 2018 року. Оскільки відповідач на добровільних засадах не виконує свої обов`язки по відношенню до неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає окремо від матері, не приймає участі у вихованні та розвитку доньки, яка проживає окремо від матері, не надає їй матеріальної підтримки, позивач змушений звернутися до суду з позовними вимогами щодо стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Представник позивача - адвокат Слинько Я.Ю., яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, до початку судового засідання подала до суду заяву, у якій просила справу розглядати за їх відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового розгляду сповіщена своєчасно та належним чином, про причини неявки не повідомила. Відзиву на позовну заяву не надходило.
Представник третьої особи Служба у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому просить справу розглядати за відсутності представника органу опіки та піклування, рішення по справі прийняти з урахуванням висновку комісії з питань захисту прав дитини від 21.12.2018. Рішення просить ухвалити на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачок, що відповідає вимогам ст. 282 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, встановив факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 18.02.2014 Кегичівським районним судом Харківської області шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , який зареєстрований 07.09.2007 Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, за катовим записом № 959 розірвано. Рішення набрало законної сили. (а.с. 21)
Відповідно копії рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 06.03.2014 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі ј частки від усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 18 лютого 2014 року. (а.с.22)
Відповідно до копії рішення № 14 Органу опіки та піклування при виконкомі Чапаєвської селищної ради Кегичівського району Харківської області від 01.07.2014, ОСОБА_1 встановлений час спілкування зі своєю донькою ОСОБА_3 : у вихідні дні два рази на місяць за місцем проживання батька та два рази на місяць за місцем проживання матері; під час зимових, весняних та осінніх канікул по 7 (сім) днів протягом кожних канікул; під час літніх канікул по два тижні в терміни за домовленістю сторін.
Відповідно до копії рішення Комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області від 21.12.2018 № 17/2, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , можливо визначити її місце проживання з батьком ОСОБА_1 (а.с. 27-28).
Відповідно до копії рішення Комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області від 11.01.2019 № 9, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , можливо визначити її місце проживання з батьком ОСОБА_1 (а.с. 29).
Відповідно до характеристики учениці 5-А класу Клугино-Башкирівської ЗОШ ОСОБА_3 від 21.01.2019, вихованням дитини на даний час займається батько, навідує школу, цікавиться розвитком доньки, прислухається до думки фахівців, класного керівника, бере до уваги поради при вихованні та спілкуванні з дитиною. Рідна мати проживає окремо від доньки, школу навідала лише один раз. Наразі з представниками школи не спілкується. (а.с.30)
Відповідно до копії відповіді Слобажанської селищної ради Кегичівського району Харківської області на адвокатський запит, ОСОБА_3 , 2007 року народження, на обліку як така, що опинилась в складних життєвих обставинах, не перебуває. Зі слів депутата селищної ради та сусідів мати ОСОБА_4 участь у вихованні дитини ОСОБА_8 приймала епізодично, постійно разом з донькою не проживала, успішністю та психоемоційним станом дитини цікавилась. (а.с. 32)
Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого1991року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно із статтею 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошує, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Із системного тлумачення статей 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, частин другої та третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», слідує, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини.
За змістом статей 160-161 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.
Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.
При вирішенні питання про визначення місця проживання неповнолітньої ОСОБА_3 з урахування інтересів дитини, враховуючи тривалість проживання неповнолітньої дитини з батьком, забезпечення сталості її соціальних зв`язків з батьком, відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з батьком, чи негативно впливали на її виховання та розвиток, суд дійшов висновку про визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_1 .
Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 щодо звільнення його від сплати аліментів, то суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилався позивач - ОСОБА_1 як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, при цьому суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги про звільнення ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_4 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј частки від усіх видів доходу, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 01 липня 2018 року включно.
Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини, вважає, за необхідне зазначити наступне.
Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Отже, виходячи з того, що відповідач на добровільних засадах не виконує обов`язки по відношенню до неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає окремо від матері, не приймає участі у її вихованні та розвитку, не надає їй матеріальної підтримки, суд приходить до висновку про те, що вимога про стягнення аліментів з відповідача підлягає задоволенню в повному обсязі.
Крім того, суд, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 206, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити в повному обсязі.
Встановити місце проживання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з її батьком, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки від усіх видів доходу, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 01 липня 2018 року включно.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення з позовними вимогами до суду, тобто з 11.02.2019 і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Московський районний суд м. Харкова.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 19.02.2020.

Суддя: В.О. Афанасьєв

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду 19.02.2020.

Рішення не набрало законної сили.

Помічник судді: Ю.О. Кононенко