Провадження №4-с/523/16/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2020 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Дяченко В.Г.

при секретарі - Мица А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за скаргою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на дії приватного виконавця Одеського виконавчого округу Парфьонова Георгія Володимировича, за участю заінтересованої особи ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

АТ«Укрсиббанк» звернулось зі скаргою на дії приватного виконавця Одеського виконавчого округу Парфьонова Г.В. щодо:

- визнання неправомірними дії Приватного виконавця Одеського виконавчого округу Парфьонова Георгія Володимировича щодо порядку розподілу грошових коштів в межах ВП №57901979;

- зобов`язання Приватного виконавця Одеського виконавчого округу Парфьонова Георгія Володимировича розподілити кошти з урахуванням ч. 5 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження»: на виконання зобов`язань ОСОБА_1 як майнового поручителя за Договором іпотеки від 16.05.2007 року, укладений на забезпечення забезпеченням виконання зобов`язань за кредитним договором №0 від 16.05.2007р. перед AT «УКРСИББАНК» як заставодержателю з вищим пріоритетом (перша черга);

- зобов`язання Приватного виконавця Одеського виконавчого округу Парфьонова Георгія Володимировича внести зміни до відмітки виконавця про виконання рішення на оригіналі дубліката виконавчого листа №2-5302/09, який виданий Суворовським районним судом м. Одеси 21.01.2014 року шляхом: виправлення (виключення) відомостей про погашення боргу за виконавчим документом а саме частини запису «Стягнуто за ВД 588429,64 грн.»;

- виправлення відомостей про залишок боргу замість вказаного «Залишок боргу за ВД:1214434,27 грн.» на «Залишок боргу за ВД: 1802863,91 грн.»

В обґрунтування заявлених вимог АТ «Укрсиббанк» посилається на наступні обставини:

На примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. перебував виконавчий лист №2-5302/09 виданий Суворовським районним судом м.Одеси від 21.01.2014 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ«УКРСИББАНК» заборгованість сумі 1861706,87 (один мільйон вісімсот шістдесят одна тисяча сімсот шість гривень 78 копійок) - виконавче провадження №57901979.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна-за боржником зареєстроване нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 та нежитлові приміщення з прибудованими приміщеннями, загальною площею 107,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході проведення виконавчих дій в межах зведеного провадження (ВП №57938214 та ВП №57901979):

- передано на реалізацію нерухоме майно боржника, а саме: предмет іпотеки шести кімнатну квартиру АДРЕСА_1 . В результаті проведення трьох електронних торгів, вищевказане майно не було реалізовано.

- передано на реалізацію нерухоме майно боржника, а саме: предмет іпотеки - нежитлові приміщення з прибудованими приміщеннями загальною площею 107,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 41 Закону України «Про іпотеку» 05.06.2019р. відбулася примусова реалізація предмета іпотеки - нежитлового приміщення з прибудованими приміщеннями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , чому свідчить протокол проведення електронних торгів № 410411 реєстраційний номер лота № 348028.

Ціна продажу на електронних торгах -1026000,00(один мільйон двадцять шість тисяч грн).

27.06.2019 року АТ «УКРСИББАНК» отримано Акт про реалізацію предмета іпотеки від 18.06.2019 року, затвердженого Приватним виконавцем Одеського виконавчого округу Парфьоновим Георгієм Володимировичем.

В подальшому, виконавчий документ повернуто на підставі п.3 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (коштів, іншого рухомого або нерухомого майна боржника, на які можливо звернути стягнення для задоволення вимог виконавчого документу - виявлено не було) та з урахуванням того, що стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення.

05 серпня 2019 року АТ «УКРСИББАНК» була отримана постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.3 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Нежитлове приміщення з прибудованими приміщеннями, загальною площею 107,2 кв.м. належало ОСОБА_1 на праві власності та було в іпотеці АТ «УКРСИББАНК» для забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту №0 від 16.05.2007 р, укладеним з ОСОБА_1 (перша черга) про що, також укладений договір іпотеки 16.05.2007 р., та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рудницькою Ю.О, реєстровий номер 1125.

Кошти від реалізації майна перераховано стягувачу для погашення боргу, визначеного виконавчим документом - на погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 18.05.2007 року.

Майно, яке реалізовано на торгах нежитлові приміщення з прибудованими приміщеннями, загальною площею 107,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 є предметом іпотеки АТ «УКРСИББАНК» на підставі:

-договору іпотеки від 16.05.2007 р. (далі - Договір іпотеки 1) та виступає забезпеченням виконання зобов`язань за кредитним Договором № №0 від 16.05.2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ УКРСИББАНК», та ОСОБА_2 ;

За положеннями п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

-Право грошової вимоги до ОСОБА_2 виникло на підставі кредитного договору №0 від 16.05.2007 року;

-Право на звернення стягнення на майно ОСОБА_1 яке реалізовано на торгах та права Іпотекодержателя виникли та існують на підставі Договору іпотеки -1 (перша черга, боржник за основним зобов`язанням - ОСОБА_2 , кредитний договір №0 від 16.05.2007р.);

-Право грошової вимоги до ОСОБА_1 виникло на підставі кредитного договору №0 від 18.05.2007 року;

-Право на звернення стягнення на майно ОСОБА_1 ,яке реалізовано на торгах та Іпотекодержателя виникли та існують на підставі Договору іпотеки (друга черга, боржник за основним зобов`язанням - ОСОБА_1 кредитний №0 від 18.05.2007р.)

В межах зведеного виконавчого провадження АТ «УКРСИББАНК» має статус:

-Стягувача за ВП № 57938214 на суму 1861706,87 грн. (на підставі виконавчого листа №2-5302/09 виданого 21.01.2014 року Суворовським районним судом м. Одеси) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк" заборгованості в розмірі 1861706,87 грн. по кредитному договору № 0 від 18.05.2007 року.

-Іпотекодержателя (іпотека першої черги) на підставі Договору іпотеки-1 (іпотека забезпечує зобов`язання ОСОБА_2 за кредитним договором №0 від 16.05.2007 року)

-Іпотекодержателя (іпотека другої черги) на підставі Договору іпотеки-2 (іпотека забезпечує зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором №0 від 18.05.2007 року.

Боржник - ОСОБА_2 свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту№0 від 16.05.2007 р не виконує, що підтверджується рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 02 лютого 2011 року №2/507/11 про стягнення заборгованості за договором №0 від 16.05.2007 р на суму 641096,18грн.,1700 держмито,120 грн (ІТЗ),але,виконавчих документів щодо стягнення боргу з ОСОБА_2 - АТ «УКРСИББАНК» пред`явлено не було.

За положеннями ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку правчи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки (ч.7 ст.3 Закону України «Про іпотеку). Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Таким чином, пріоритет іпотеки - це черговість задоволення зареєстрованих вимог, які виникли на підставі договору іпотеки.

Тобто у разі існування декількох іпотек (в даному випадку Договору іпотеки -1 та Договору іпотеки-2) пріоритетним буде вимога, яка першою зареєстрована, незалежно від дати укладення договору іпотеки, і саме зареєстрована іпотека буде мати пріоритет над іпотеками, що зареєстровані пізніше, або не зареєстрованими.

Скаржник також вказує на порушення виконавцем вимог ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» та неврахування (порушення) приватним виконавцем положень ст.ст. 3, 4, 6 Закону України «Про іпотеку».

Норми Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя (аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 зі справи № 911/494/17).

За наведеного, АТ «УКРСИББАНК» в межах ВП №57901979:

-є стягувачем (стороною виконавчого провадження) щодо примусового виконання виконавчого листа №2-5302/09 виданого 21.01.2014 року Суворовським районним судом м. Одеси) про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк" заборгованості в розмірі 1861706,87 грн. за кредитними договорами № 0 від 05.06.2007 року та 0 від 05.06.2007. В межах цих відносин АТ «УКРСИББАНК» є також Іпотекодержателем, але шести кімнатної квартири АДРЕСА_1 .

18.06.2019 року АТ «УКРСИББАНК» керуючись положеннями ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», направив приватному виконавцю Парфьонову Г.В. заяву щодо розподілу коштів від реалізації.

Заява обґрунтована тим, що АТ«УКРСИББАНК» окрім статусу стягувача-іпотекодержателя (друга черга) за Кредитним Договором-2/Договором іпотеки-2 відносно ОСОБА_1 також є іпотекодержателем (першої черги) за договором іпотеки-1(за яким не відбувається примусового стягнення, проте існують невиконані зобов`язання за договором №0 від 16.05.2007 у розмірі 641096,18 грн., 1700 грн. держмито, 120 грн. (ІТЗ).

Проте, приватний виконавець Парфьонов Г.В. не врахував дану заяву та здійснив розподіл коштів на погашення вимог за зобов`язаннями, які забезпечені іпотекою шести кімнатної квартири, що свідчить про наявність порушень вимог законодавства та порушує права АТ «УКРСИББАНК» на задоволення вимог як заставодержателя (першої черги, з вищим пріоритетом).

Про порушення порядку розподілу коштів АТ «УКРСИББАНК» дізнався при отриманні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 10.07.2019 року (отримана 05 серпня 2019 року) та за змістом виконавчого документу який доданий до постанови.

В судове засідання представник АТ «Укрсиббанк» не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Приватний виконавець Парфьонов Г.В.в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. У відзиві виконавця, що надійшов на подану скаргу, заявлені у скарзі вимоги не визнав у повному обсязі. В своєму відзиві приватний виконавець посилається на наступні обставини.

Згідно із 4.5 ст.51 Закону України "Про виконавче провадження" за рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються відрахування, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої статті 45 цього Закону, після чого кошти перераховуються заставодержателю та стягується виконавчий збір. Якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів порядку, встановленому цим Законом.

Заява обгрунтована тим, що АТ УКРСИББАНК крім статусу стягувача-іпотекодержателя (друга черга) за Кредитним договором-2/Договором іпотеки-2 відносно ОСОБА_1 також є іпотекодержателем (першої черги) за Договором іпотеки-1(за яким не відбувається примусового стягнення, проте існують невиконані зобов`язання у розмірі 2780682, 65 грн. за виконавчим документом №2-5302/09 виданий Суворовським районним судом м.Одеси 22.01.2010 року. Однак така позиція скаржника не ґрунтується на чинному законодавстві та є результатом вибіркового цитування та застосування чинних нормативних актів.

Згідно із ч.1 ст.51 Закону України "Про виконавче провадження", для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо:

1)право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів;

2)вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю;

3)наявна письмова згода заставодержателя.

Як вбачається з приведеної норми законодавець для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, передбачає одночасну наявність трьох умов (1-3). Проте як стверджує і сам скаржник право застави по обох договорах іпотеки виникло у нього до ухвалення відповідних рішень судами, що виключає можливість застосування приватним виконавцем у даному випадку ч.1 ст.51 Закону України "Про виконавче провадження".

За таких обставин, є безпідставними звинувачення стягувача у порушенні приватним виконавцем вимог ст.51 Закону України "Про виконавче провадження", що є підставою для відмови у задоволенні скарги.

Учасники розгляду скарги в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися.

Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. перебував виконавчий лист №2-5302/09 виданий Суворовським районним судом м. Одеси від 21.01.2014 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «УКРСИББАНК» заборгованість сумі сумі 1861706,87 (один мільйон вісімсот шістдесят одна тисяча сімсот шість гривень 78 копійок) - виконавче провадження №57901979.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за боржником зареєстроване нерухоме майно, а саме: шестикімнатна квартира АДРЕСА_1 та нежитлові приміщення з прибудованими приміщеннями, загальною площею 107,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 . .

В ході проведення виконавчих дій в межах зведеного провадження (ВП №57938214 та ВП №57901979):

-передано на реалізацію нерухоме майно боржника, а саме: предмет іпотеки шести кімнатну квартиру АДРЕСА_1 . В результаті проведення трьох електронних торгів, вищевказане майно не було реалізовано.

-передано на реалізацію нерухоме майно боржника, а саме: предмет іпотеки - нежитлові приміщення з прибудованими приміщеннями загальною площею 107,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 41 Закону України «Про іпотеку» 05.06.2019р. відбулася примусова реалізація предмета іпотеки - нежитлового приміщення з прибудованими приміщеннями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить протокол проведення електронних торгів № 410411. реєстраційний номер лота № 348028.

Ціна продажу на електронних торгах - 1026 000,00 (один мільйон двадцять шість тисяч грн).

27.06.2019 року АТ «УКРСИББАНК» отримано Акт про реалізацію предмета іпотеки від 18.06.2019 року, затвердженого Приватним виконавцем Одеського виконавчого округу Парфьоновим Георгієм Володимировичем.

В подальшому, виконавчий документ повернуто на підставі п.3 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (коштів, іншого рухомого або нерухомого майна боржника, на які можливо звернути стягнення для задоволення вимог виконавчого документу - виявлено не було) та з врахуванням того, що стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення.

05 серпня 2019 року АТ «УКРСИББАНК» була отримана постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.3 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Нежитлове приміщення з прибудованими приміщеннями, загальною площею 107,2 кв.м. належало ОСОБА_1 на праві власності та перебувало в іпотеці АТ «УКРСИББАНК» для забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту №0 від 16.05.2007 р, укладеним з ОСОБА_2 (перша черга) про що, також укладений договір іпотеки 16.05.2007 р., та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рудницькою Ю.О, реєстровий номер 1125.

Кошти від реалізації майна перераховано стягувачу для погашення боргу, визначеного виконавчим документом - на погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 18.05.2007 року.

Майно, яке реалізовано на торгах нежитлові приміщення з прибудованими приміщеннями, загальною площею 107,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 є предметом іпотеки АТ «УКРСИББАНК» на підставі договору іпотеки від 16.05.2007 р. (далі - Договір іпотеки 1) та виступає забезпеченням виконання зобов`язань за кредитним Договором № №0 від 16.05.2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ УКРСИББАНК», та ОСОБА_2 .

В межах зведеного виконавчого провадження АТ «УКРСИББАНК» має статус:

Стягувача за ВП № 57938214 на суму 1861706,87 грн. (на підставі виконавчого листа №2-5302/09 виданого 21.01.2014 року Суворовським районним судом м. Одеси) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк" заборгованості в розмірі 1861706,87 грн. по кредитному договору № 0 від 18.05.2007 року.

Іпотекодержателя (іпотека першої черги) на підставі Договору іпотеки-1 (іпотека забезпечує зобов`язання ОСОБА_2 за кредитним договором №0 від 16.05.2007 року)

Іпотекодержателя (іпотека другої черги) на підставі Договору іпотеки-2(іпотека забезпечує зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором №0 від 18.05.2007 року.

Боржник - ОСОБА_2 свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту№0 від 16.05.2007 р не виконує, що підтверджується рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 02 лютого 2011 року №2/507/11 про стягнення заборгованості за договором №0 від 16.05.2007 р на суму 641096,18 грн.,1700 держмито,120 грн (ІТЗ), але, виконавчих документів щодо стягнення боргу з ОСОБА_2 - АТ «УКРСИББАНК» пред`явлено не було.

Норми Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя (аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 зі справи № 911/494/17).

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. перебував виконавчий лист №2-5302/09 виданий Суворовським районним судом.Одеси від 21.01.2014 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «УКРСИББАНК» заборгованість сумі 1861706,87 (один мільйон вісімсот шістдесят одна тисяча сімсот шість гривень 78 копійок) - виконавче провадження №57901979.

Підставою для видачі даного виконавчого листа було рішення Суворовського районного суду м.Одеси по справі №2-5302/09 від 03.12.2019 р., яким було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «УКРСИББАНК» заборгованість сумі 1861706,87 (один мільйон вісімсот шістдесят одна тисяча сімсот шість гривень 78 копійок).

З вищевказаного рішення вбачається, що згідно з договором про надання споживчого кредиту № 0 від 18.05.2007р. АКІБ „УкрСиббанк надав ОСОБА_2 кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 99 000 дол. США строком з 18.05.2007р. по 18.05.2028р. Кредит був наданий ОСОБА_2 на споживчі потреби.

В забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 укладено Іпотечний договорів від 18.05.2007р., предметом якого є нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення з прибудованими приміщеннями, розташовані за адресою АДРЕСА_2 .

Крім того, цей наданий ОСОБА_2 кредит забезпечений порукою фізичної особи ОСОБА_1 , про що укладений договір поруки № 115347 від 18.05.2007р., яка зобов`язалася солідарно відповідати за зобов`язаннями кредитного договору від 18.05.2007р. як існуючих, так і таких, що можуть виникнути в майбутньому

Відповідно до пункту 2.2. договору поруки, у випадку невиконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, кредитор має право пред`явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов`язковими до виконання.

Окрім того, АКІБ "УкрСиббанк" надав ОСОБА_2 кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 101 000 дол. США строком з 04.06.2007р. по 04.06.2028р., кредит був наданий відповідачу для його особистих потреб (безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника), а саме на споживчі потреби договір № 0.

В забезпечення виконання зобов`язань за цим Кредитним договором між позивачем та ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір від 04.06.2007р., відповідно до якого останній передав в іпотеку нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

Також згідно з договором про надання споживчого кредиту № 0 від 05.06.2007 р. АКІБ "УкрСиббанк" надав кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 99 000 дол. США строком з 05.06.2007р. по 05.06.2014 р., кредит також був наданий відповідачу на споживчі потреби

В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між позивачем та ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір від 05.06.2007 р., відповідно до якого відповідач передав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Отже виконання рішення здійснювалось виконавцем виключно в межах рішення Суворовського районного суду м. Одеси по справі №2-5302/09 від 03.12.2009р., предметом розгляду якого не були майнові вимоги за кредитним договором №0 від 16.05.2007 р., який був укладений між укладеним між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ УКРСИББАНК» та ОСОБА_2 ..

За положеннями ч. 1 ст. 572 Цивільного кодексу в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини сьомої статті 51 вказаного Закону примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Згідно ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Отже в даному випадку АТ «УКРСИББАНК» мав переважне право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки, а в даному випадку майнові вимоги за договорами про надання споживчого кредиту №0 від 16.05.2007р., та №0/2 від 16.05.2007р., які були укладені між АТ «УКРСИББАНК», та ОСОБА_2 , які були забезпечені договором іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя.

Так, право застави у АТ «Укрсиббанк» виникло до ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів, оскільки договір іпотеки був укладений - 16.05.2007 р., а рішення суду про стягнення коштів було прийняте 03.12.2009р.

Окрім того, з виконавчого провадження не вбачається, що вартість предмета застави перевищувала розмір заборгованості боржника заставодержателю, а також, що була наявна письмова згода заставодержателя.

З пояснень АТ «Укрсиббанк» вбачається, що 05.06.2019р. відбулася примусова реалізація предмета іпотеки - нежитлового приміщення з прибудованими приміщеннями, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 , про що свідчить протокол проведення електронних торгів № 410411, реєстраційний номер лота № 348028.

Ціна продажу на електронних торгах - 1026000,00 (один мільйон двадцять шість тисяч грн).

27.06.2019 року АТ «УКРСИББАНК» отримано Акт про реалізацію предмета іпотеки від 18.06.2019 року, затвердженого Приватним виконавцем Одеського виконавчого округу Парфьоновим Георгієм Володимировичем.

Однак в даному випадку АТ «Укрсиббанк» не оскаржує продаж предмета іпотеки - нежитлового приміщення з прибудованими приміщеннями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а лише просить визнати неправомірними дії Приватного виконавця Одеського виконавчого округу Парфьонова Георгія Володимировича щодо порядку розподілу грошових коштів в межах ВП №57901979.

В скарзі АТ «Укрсиббанк» також посилається на те, що частиною 5 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються відрахування, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої статті 45 цього Закону, після чого кошти перераховуються заставодержателю та стягується виконавчий збір. Якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів в порядку, встановленому цим Законом.

Однак, враховуючи той факт, що ч.5 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», кореспондується із застосуванням ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», дію якої в даному випадку неможливо було застосувати, то і ч. 5 ст. 51 даного Закону не застосовується.

Згідно ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на дії приватного виконавця Одеського виконавчого округу Парфьонова Георгія Володимировича, за участю заінтересованої особи ОСОБА_1 - залишити без задоволення у повному обсязі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у п`ятнадцятиденний строк з дати отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 10.02.2020 року.

Суддя