Справа №:755/298/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2020 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Бурячек О. В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Французький бульвар - Еліт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АСТЕР-ФІНАНС», Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України», про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звертаючись до суду, просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист Дніпровського районного суду м. Києва від 25 червня 2014 року по справі № 755/298/13 відносно боржника ОСОБА_1 та за яким відкрито виконавче провадження № 44211429 про солідарне стягнення з ТОВ «Французький бульвар - Еліт», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «АСТЕР-ФІНАНС» заборгованість за договором про надання невідновлюваної кредитної лінії № 66/007-516 від 17 травня 2007 року у розмірі 6 639 491,62 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 53 069 456,52 грн. та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «АСТЕР-ФІНАНС» 2770,99 грн. витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, заявник ОСОБА_1 посилається на наступне, що на виконанні у Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження ВП №44211429 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Дніпровським районним судом м. Києва від 25 червня 2014 року, про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Французький бульвар - Еліт», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №660/007-516 від 17.05.2007 р. у розмірі 6 639 491,62 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 53 069 456 грн. 52 коп., в частині боржника ОСОБА_1 . Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 червня 2019 року замінено стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «АСТЕР-ФІНАНС». Після проведення перемов з Новим кредитором, 02 квітня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «АСТЕР-ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Угоду прощення боргу щодо зобов`язань боржника за Договором про надання невідновлюваної кредитної лінії № 66/007-516 від 17 травня 2007 року у розмірі 6 639 491,62 доларів США що за офіційним курсом НБУ становить 53 069 456,52 грн. та витрати, пов`язані з вирішенням спору Третейським судом у розмірі 2770,99 грн., за умовами угоди жодна із сторін не має одна до одної претензій майнового характеру, між сторонами відсутнє будь-яке боргове зобов`язання, за наведених обставин у заявника виникло право звернутись до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню з підстав, передбачених статтею 432 Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, їх неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду по суті.

За змістом положень ч.13 ст.7 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вивчивши матеріали заяви та додані до неї матеріали, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

07 травня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено про задоволення заяви Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Французький бульвар -Еліт», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду.

Видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07 вересня 2012 року у справі №311-12, стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Французький бульвар - Еліт», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №660/007-516 від 17.05.2007 р. у розмірі 6 639 491,62 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 53 069 456 (п`ятдесят три мільйони шістдесят дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят шість) грн. 52 коп.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Французький бульвар - Еліт» на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №660/007-516 від 17.05.2007 р. у розмірі 4 494 182,83 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 35 922 003 (тридцять п`ять мільйонів дев`яносто двадцять дві тисячі три) грн. 36 коп.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Французький бульвар - Еліт» на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 2770 (дві тисячі сімсот сімдесят) грн. 99 коп. витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом.

Присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 2770 (дві тисячі сімсот сімдесят) грн. 99 коп. витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом.

Присуджено до стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 2770 (дві тисячі сімсот сімдесят) грн. 99 коп. витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом.

26 червня 2019 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ІНВЕСТ - КРЕДО», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АСТЕР -ФІНАНС», Міністерство юстиції України про заміну стягувача у справі на стадії виконавчого провадження та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задоволено частково.

Замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» його правонаступником Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АСТЕР-ФІНАНС» у виконавчому провадженні відкритого на підставі виконавчого листа №755/298/13, виданого Дніпровським районним судом м. Києва за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Французький бульвар -Еліт», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду про видачу виконавчого листа. В іншій частині задоволення заяви, - відмовлено.

19 листопада 2019 року Київським апеляційним судом винесено постанову про залишення без задоволення апеляційної скарги Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_1 . Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 червня 2019 року залишено без змін.

Відповідно до ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви суд враховує, що в Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 року вказувалося на те, що наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої Цивільного кодексу України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: 1) видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); 2) коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; 3) видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; 4) помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; 5) видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; 6) пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження №44211429 щодо примусового виконання виконавчого листа № 755/298/13-ц, виданого 25 червня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва, щодо солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Французький бульвар - Еліт», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №660/007-516 від 17.05.2007 р. у розмірі 6 639 491,62 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 53 069 456 (п`ятдесят три мільйони шістдесят дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят шість) грн. 52 коп., та стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 2770 (дві тисячі сімсот сімдесят) грн. 99 коп. витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом, в частині боржника ОСОБА_1 .

20 січня 2020 року Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження в межах ВП №44211429, та здійснено заміну стягувача Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» його правонаступником Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АСТЕР-ФІНАНС».

02 квітня 2019 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Астер-Фінанс» укладено Угоду прощення боргу.

Відповідно до п. 1 Угоди, сторони вирішили вважати, що заборгованість боржника перед Кредитором щодо зобов`язань боржника, як поручителя за Договором про надання невідновлюваної кредитної лінії № 66/007-516 від 17 травня 2007 року у розмірі 6 639 491,62 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 53 069 456,52 грн. та витрати пов`язані з вирішенням спору Третейським судом у розмірі 2770,99 грн вважати погашеною (прощеною) в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 Угоди, сторони прийшли до згоди, що в подальшому жодна із сторін не має одна до одної ніяких претензій.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» Цивільного кодексу України, норми якої передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599), переданням відступного (стаття 600), зарахуванням (стаття 601), за домовленістю сторін (стаття 604), прощенням боргу (стаття 605), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606), неможливістю виконання (стаття 607), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609). Така підстава припинення зобов`язання як прощення боргу закріплена в ст.605 Цивільного кодексу України, згідно з якою, зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Зміст наведеної норми не містить жодних вимог щодо форми правочину про прощення боргу, а тому при вчиненні таких дій учасники відповідних відносин мають керуватись саме вимогами ст.ст.202,206,207,208,212,214,654 Цивільного кодексу України.

За змістом ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Відповідно до п. 1ч.1 ст. 208 Цивільного кодексу України правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Згідно із ст.654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Також, відповідно до ч.3 ст.214 Цивільного кодексу України відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, в якій було вчинено правочин.

За своєю правовою природою прощення боргу в розумінні ст.214 Цивільного кодексу України є різновидом відмови від правочину, а в розумінні ст.653 Цивільного кодексу України різновидом розірвання договору, адже внаслідок розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Отже, прощення боргу як підстава для припинення зобов`язання не може розглядатися інакше ніж односторонній правочин, і тому, згідно з правилами ст.ст.208, 214, 654 Цивільного кодексу України він повинен бути вчиненим у такій самій формі, що і правочин, зобов`язання за яким припиняються, оскільки повинен містити точні обставини, за яких відбувається прощення боргу, зміст договору, за яким виник обов`язок боржника, обсяг прощення, а також дату, з якої зобов`язання вважається припиненим.

Згідно вимог статі 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в обов`язковому порядку необхідна наявність усіх таких обставин в їх сукупності: взаємозалік зустрічних однорідних вимог; згода на це іншої сторони; підписання між сторонами мирової угоди; затвердження мирової угоди в порядку визначеному законодавством, тощо.

Закон України «Про виконавче провадження» містить чіткі вказівки стосовно того, що саме є повним або частковим фактичним виконанням рішення - виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом.

Виходячи із загального обсягу доказів, які долучено боржником на підтвердження припинення зобов`язань перед кредитором, заборгованість ОСОБА_1 , як Поручителя, перед Кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Астер-Фінанс» щодо зобов`язань за Договором про надання невідновлюваної кредитної лінії № 66/007-516 від 17 травня 2007 року у розмірі 6 639 491,62 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 53 069 456,52 грн., та витрати, пов`язані з вирішенням спору Третейським судом у розмірі 2770,99 грн., є погашеною (прощеною) в повному обсязі, що свідчить про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку перед кредитором повністю, у зв`язку з прощенням боргу.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

З урахуванням викладеного, оцінивши наявні у справі докази та надавши належну правову оцінку нормам матеріального та процесуального права, якими регулюються спірні правовідносини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, оскільки в даному випадку виконавчий лист було видано на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, виконавчий лист відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», однак матеріально - правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку перед кредитором повністю, у зв`язку з прощенням боргу, стягувач за виконавчим листом підтвердив відсутність претензій до боржника, уклавши та підписавши угоду про прощення боргу від 02 квітня 2019 року, а держаною виконавчою службою не надано до суду заперечень з належними та допустимими доказами в спростування доводів заяви, тому за наведених обставин є підстави визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, в частині боржника ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене та керуючись статтями 354, 431, 432 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Французький бульвар - Еліт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АСТЕР-ФІНАНС», Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України», про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати виконавчий лист № 755/298/13-ц, виданий 25 червня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва, щодо солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Французький бульвар - Еліт», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №660/007-516 від 17.05.2007 р. у розмірі 6 639 491,62 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 53 069 456 (п`ятдесят три мільйони шістдесят дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят шість) грн. 52 коп., та стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 2770 (дві тисячі сімсот сімдесят) грн. 99 коп. витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом, - в частині боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я :