Дата документу 21.02.2020
ЄУ № 420/180/18
Провадження №2/942/4/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Пронька В.В.,

за участю секретаря судового засідання Колесник Г.О.,

позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ) представника відповідача ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Друга Луганська державна нотаріальна контора,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Новопсковського районного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Друга Луганська державна нотаріальна контора.

В судовому засіданні 17.02.2020 року позивач заявив клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи на вирішення якої просить поставити питання: чи була здатна ОСОБА_5 , за станом свого здоров`я, усвідомлювати значення своїх дій та/або керувати ними станом на дату укладення заповіту, тобто 22.06.2012 року? Проведення посмертної судової психіатричної експертизи просить доручити експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи.

В обгрунтування клопотання позивач зазначив, що ухвалою Новопсковського районного суду від 21.05.2018 року задоволено клопотання позивача про призначення експертизи, по справі призначена посмертна судова психіатрична експертиза, проведення якої доручено судовим експертам Сватівської обласної психіатричної лікарні Луганської області на вирішення якої поставлено наступне питання: чи могла розуміти ОСОБА_5 значення своїх дій та керувати ними на момент складання заповіту від 22.06.2012?

29.08.2018 року до суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 214 від 18.06.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_5 на момент складання заповіту від 22.06.2012, виявляла ознаки хронічного психічного розладу у вигляді : органічного ураження мозку складного генезу. Органічний маячний розлад (Згідно з МКХ -10 F 06.2) на тлі помірного зниження когнітивних функцій (F 06.8).

Не погодившись із зазначеним висновком представник відповідача подав до суду клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, яке було задоволено та призначена повторна судова-психіатрична експертиза.

17.01.2020 року до суду надійшов висновок повторної посмертної судово-психіатричної експертизи від 13.01.2020 року, згідно якого у період часу, якому відповідає складання заповіту від 22.06.2012 року хронічного, стійкого психічного розладу ОСОБА_5 не виявляла. Вважає вказаний висновок не обгрунтованим та таким, що суперечить іншим матеріалам справи та викликає сумнів у його правильності. При проведенні повторної експертизи експертами були проігноровані вимоги законодавства України, без детального дослідження матеріалів, наданих для проведення експертизи, без застосування визначених методик проведення експертизи, було надано необгрунтований висновок. Крім того, при проведенні експертизи у зв`язку з викривленим розумінням експертами положень ст.3 Закону України «Про психіатричну допомогу» експерти не проводили дослідження з усіх питань визначених в ухвалі про призначення експертизи.

Відповідачка та її представник заперечували проти задоволення клопотання посилаючись на те, що дослідження проводилось в межах питань, які поставлені судом і висновки мають відповідь на всі запитання які поставлені судом, експерти попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та відмови від виконання покладених обов`язків за ст.384, 385 КК України. При проведенні експертизи були використані матеріали справи та медична карта амбулаторного хворого № 22848.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне у задоволенні клопотання позивача про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи відмовити з огляду на таке.

Статтею 113 ч.2 ЦПК України передбачено, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Згідно абзацу 7 ст. 4 Закону України «Про судову експертизу» встановлено, що однією з гарантій правильності експертного висновку є можливість призначення повторної експертизи.

Пленум Верховного Суду України роз`яснив в пункті 11 постанови від 30.05.1997 №8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», що повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав осіб.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Новопсковського районного суду від 30.08.2019 року була призначена повторна посмертна судово-психіатрична експертиза в зв`язку з тим, що висновок експерта від 18.06.2018 року суперечить матеріалам справи, оскільки згідно ухвали Новопсковського районного суду Луганської області про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи від 21.05.2018 року судом, в розпорядження експерта були надані матеріали цивільної справи № 420/180/18 та медична карта амбулаторного хворого № 22848 відносно ОСОБА_5 . Згідно даної медичної карти будь-які записи лікарів про психічні розлади ОСОБА_5 станом на 22.06.2012 року відсутні. Натомість зі змісту висновку судово-психіатричного експерта № 124 вбачається, що останній посилається на записи соматичної амбулаторної карти, яка взагалі не надавалася судом експертам для дослідження, відсутня в матеріалах цивільної справи, та в якій нібито маються записи про огляд ОСОБА_5 лікарем психіатром 06.10.2011,17.01.2012, 22.03.2012,14.05.2012. Тобто підставою для проведення повторної судово-психіатричної експертизи були протиріччя, які суперечили іншим матеріалам справи.

17.01.2020 року до суду надійшов висновок повторної судово-психіатричної експертизи № 15 від 13.01.2020 згідно якого ОСОБА_5 у період часу, якому відповідає складення заповіту від 22.06.2012 року хронічного, стійкого психічного розладу не виявляла. Відповідно до свого психічного стану була здатною усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Судом встановлено, що повторна судово-психіатрична експертиза № 15 від 13.01.2020 року була проведена експертною комісією в складі трьох експертів, які мають стаж експертної діяльності від 19 до 24 років, що свідчить про їх фаховий рівень. Експерти попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та відмови від виконання покладених обов`язків за ст.384, 385 КК України. При проведенні експертизи були використані матеріали справи та медична карта амбулаторного хворого № 22848. Дослідження проводилось в межах питань, які поставлені судом і висновки мають відповідь на всі запитання які поставлені судом.

Позивач в своєму клопотанні про призначення повторної посмертної судово--психіатричної експертизи належних обґрунтувань для підстав проведення повторної експертизи не навів, додаткових документів, які б стосувались висновку даного дослідження суду не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що підстави для призначення повторної експертизи згідно з вимогами ст.113 ч.2 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст. ст. 84, 103, 113, 260- 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Друга Луганська державна нотаріальна контора.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 17 лютого 2020 року.

Повний текст ухвали складено 21 лютого 2020 року.

Суддя: В.В. Пронька