Справа №: 164/1902/19
Категорія: 310020000
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Невара О.В.,

при секретарі Оліферчук І.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідач являється батьком ОСОБА_3 , який є повнолітнім, навчається на 2 курсі Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки. Відповідач в добровільному порядку належної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, незважаючи на те, що ОСОБА_3 , який має другу групу інвалідності з дитинства з діагнозом: гострий лімфобластний лейкоз, потребує такої допомоги. Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення із заявою до суду та до закінчення ним навчання, але не більше, як до досягнення 23-річного віку.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення із заявою до суду та до закінчення ним навчання, але не більше, як до досягнення 23-річного віку.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі, який просить позивач, оскільки ніде не працює та не має постійного, стабільного доходу. ОСОБА_2 підробляє неофіційно - виконує роботи по ремонту автомобілів. Стверджує, що він має реальну можливість сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 лише в розмірі 600 гривень щомісячно. ОСОБА_2 і до звернення позивача з даним позовом до суду давав кошти сину для оплати проїзду на навчання та кишенькові витрати. В 2018 році ОСОБА_2 оплатив навчання сина в автошколі, у 2019 році придбав йому телевізор. Він постійно ремонтує та заправляє паливом, придбаним за власні кошти, автомобіль сина ОСОБА_3 . Враховуючи вказані обставини, просив позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з нього аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі не більше 500-600 гривень щомісячно.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є підставними і підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров?я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв?язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов?язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_3 , який є повнолітнім, навчається на 2 курсі Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки. Відповідач в добровільному порядку належної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, незважаючи на те, що ОСОБА_3 , який має другу групу інвалідності з дитинства з діагнозом: гострий лімфобластний лейкоз, потребує такої допомоги. Відповідач з 5 травня 2011 року ніде не працює, не має постійного, стабільного доходу, підробляє неофіційно - виконує роботи по ремонту автомобілів, хворіє на гіпертонічну хворобу ІІ ст., а тому потребує коштів на лікування. Позивач має постійне місце роботи - працює на посаді чергової підрозділу „Рівненська дирекція залізничних перевезень філії „Львівська залізниця АТ „Укрзалізниця, має захворювання поперекового відділу хребта, а тому потребує коштів на лікування. ОСОБА_3 щомісячно отримує державну соціальну допомогу як інвалід з дитинства ІІ групи, потребує коштів на лікування та спеціальне харчування. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 1.07.2000 року, довідок Куклинської сільської ради Маневицького району Волинської області № 1328 від 11.11.2019 року, № 28 та № 29 від 14.01.2020 року, виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_3 № 1658, довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 759249 від 4.07.2018 року, заключення ЛКК № 68/972 від 8.04.2016 року, довідки Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки № 10/3481 від 31.10.2019 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 9.03.1991 року, виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 № 3670, виписки із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_2 № 1870, виписок із медичних карт стаціонарного хворого ОСОБА_1 № 5279, № 2732 та № 4577, виписки із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_1 , довідки про доходи ОСОБА_1 № 183 від 10.02.2020 року, довідки УСЗН Рожищенської райдержадміністрації № 216 про розмір державної соціальної допомоги ОСОБА_3 як інваліда з дитинства ІІ групи, трудової книжки ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 .

Згідно ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні позовних вимог суд бере до уваги, що відповідачем ОСОБА_2 відповідно до ст. 81 ЦПК України не подано суду будь-яких належних доказів про безпідставність заявлених позивачем вимог, оскільки він надає на утримання повнолітньої дитини необхідну грошову допомогу в добровільному порядку, а також про розмір доходу щомісячно. Відповідачем також не представлено суду належних доказів у підтвердження того, що він не має можливості влаштуватись на офіційну роботу чи заробляти кошти, виконуючи будь-яку роботу, оскільки це йому протипоказано за станом здоров?я. В судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердив, що він працює неофіційно - виконує роботи по ремонту автомобілів і саме від цієї діяльності отримує основний дохід щомісячно.

Крім того, в поданій до суду позовній заяві та в судовому засіданні позивачем ОСОБА_1 відповідно до ст. 81 ЦПК України не обґрунтовано та не доведено, що син ОСОБА_3 потребує від відповідача матеріальну допомогу в розмірі саме 3000 гривень щомісячно, як і не наведено та не представлено суду належних доказів у підтвердження того, що ОСОБА_2 має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 3000 гривень щомісячно та до закінчення сином навчання. Вказана обставина заперечується відповідачем.

Проаналізувавши та оцінивши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач має можливість надавати допомогу на утримання своєї повнолітньої дитини, має для цього відповідний доход, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на його утримання в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 12 листопада 2019 року та закінчення ним навчання - 30 червня 2022 року, але не більше, як до досягнення 23-річного віку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на рахунок ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 (рахунок отримувача: UA0026001, код отримувача 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106)840 гривень 80 копійок судового збору.

Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 280-284, 289, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 182, 184, 191, 199-200 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кукли Маневицького району Волинської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на його утримання в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 12 листопада 2019 року та закінчення ним навчання - 30 червня 2022 року, але не більше, як до досягнення 23-річного віку.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на рахунок ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 (рахунок отримувача: UA0026001, код отримувача 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106)840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: