Провадження № 2-ві/219/5/20
У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2020 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Давидовської Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи заяву про відвід судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Давидовської Т.В. від розгляду цивільної справи №219/12016/19за позовною заявою ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) до Комунального підприємства «Бахмут-Вода» (далі КП «Бахумт-Вода») про скасування наказу, ухвали суду та відшкодування грошових коштів,

установив:

18 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі заявою про відвід судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Давидовської Тетяни Володимирівни (далі Давидовська Т.В.) від розгляду цивільної справи №219/12016/19за позовною заявою ОСОБА_1 до КП «Бахмут-Вода» про скасування наказу, ухвали суду та відшкодування грошових коштів. В обґрунтування заяви посилається на те, що суддя Давидовська Т.В. не може брати участі у розгляді зазначеної цивільної справи, оскільки виявляє прихильність до сторони відповідача, захищає інтереси КП «Бахмут-Вода», висловлювалась щодо практики Верховного Суду у категорії справ за позовом КП «Бахмут-Вода» до споживачів, а також зазначала у судовому засідання про наявність в матеріалах справи №219/5293/17 оригінала постанови Верховного Суду, яка є сфальсифікованою. Зазначені факти, на думку заявниці, викликають недовіру до судді.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) учасники справи про вирішення питання про відвід судді не повідомлялись та відвід, як такий, що надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Вивчивши заяву та матеріали справи, суд дійшов висновку про таке.

Вимогами ст. 36 ЦПК передбачено підстави для відводу (самовідводу) судді. Зокрема, п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Наявність безсторонності відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. Об`єктивний критерій безсторонності означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивними та обґрунтованими.

Суд, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу щодо суб`єктивного критерію, дійшов переконання про відсутність підстави стверджувати, що суддя Давидовська Т.В. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК). Твердження у заяві про відвід про те, що головуюча суддя виявляє прихильність до сторони відповідача є непідтвердженим припущенням без жодного обґрунтування, а дослідження матеріалів справи №219/5293/17 в порядку дослідження доказів у справі і констатація головуючим суддею наявності постанови Верховного Суду у справі також не може свідчити про необ`єктивність та упередженість судді.

Водночас, як зазначає Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

У цьому контексті, ураховуючи те, що головуюча суддя в судовому засіданні висловилась щодо застосування норм процесуального законодавства стосовно справи, що розглядається, та практики Верховного Суду у справах за позовом КП «Бахмут-Вода» до споживачів про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, а також приймаючи до уваги значення, яке має вирішення справи для позивача, з метою виключення сумнівів з боку стороннього спостерігача у неупередженості головуючого судді під час вирішення справи №219/12016/19 за об`єктивним критерієм, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про відвід.

Керуючись ст.36, 37, 40 ЦПК, суд

ухвалив:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про відвід судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Давидовської Тетяни Володимирівни від розгляду цивільної справи №219/12016/19за позовною заявою ОСОБА_1 до КП «Бахмут-Вода» про скасування наказу, ухвали суду та відшкодування грошових коштів.

Відвести головуючого суддю Давидовську Тетяну Володимирівну від розгляду цивільної справи №219/12016/19за позовною заявою ОСОБА_1 до КП «Бахмут-Вода» про скасування наказу, ухвали суду та відшкодування грошових коштів.

Передати цивільну справу №219/12016/19за позовною заявою ОСОБА_1 до КП «Бахмут-Вода» про скасування наказу, ухвали суду та відшкодування грошових коштівдо канцелярії Артемівського міськрайонного суду Донецької області для автоматизованого розподілу відповідно до вимог, передбачених статтею 33 ЦПК.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Давидовська