Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3148/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Виноградівського районного нотарального округу Боричок К.В.,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Виноградівського районного нотарального округу Боричок К.В.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла позивача бабуся ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 залишила заповіт, яким все належне їй майно, заповіла своїй онуці ОСОБА_1 .

На момент смерті бабусі разом з нею ніхто, окрім позивача, не проживав.

Позивач прийняла спадщину, оскільки з дня народження і на даний час проживає у спадковому будинку, також звернулася до державного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, весь час проживала разом з спадкодавцем, до дня його смерті в АДРЕСА_1 .

По даним нотаріальних дій Новоселицької сільської ради даний заповіт не відмінено і не скасовано.

Державним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок.

Сторони по справі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просить задоволити в повному обсязі.

Відповідач відповідно до поданої заяви з вимогами позову погоджується, справу просить розглянути у її відсутності.

Третя особа про розгляд справи повідомлена належним чином.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

За життя спадкодавець ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений секретарем виконкому Новоселицької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, яким все належне їй майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме за законом право, заповіла своїй онуці ОСОБА_1 , позивачу по справі (а.с.10).

На момент смерті спадкодавця разом з нею проживала позивач, що підтверджується довідкою виданою Новоселицькою сільською радою (а.с.17)

По даним нотаріальних дій Новоселицької сільської ради даний заповіт не відмінено і не скасовано.

Відповідач ОСОБА_2 (дочка спадкодавця), спадщину не прийняла.

Державним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок.

Будинок АДРЕСА_2 , будівництвом завершений у 1960 році, про що свідчить довідка КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації», технічний паспорт на будинок з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 11, 12-14) .

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст. 1233 Цивільного кодексу України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.3,5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Однак, згідно із правилами, встановленими Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (п. 4.15, 4.18), для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст.10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31. 01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, погодженої заступником голови Верховного суду Української РСР 15.01.1966 року (втратила чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентар бюро.

Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний спосіб, передбачений законом.

Отже, розглянувши справу у межах заявлених вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 265, 267, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_1 , мешканкою АДРЕСА_2 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_2 , загальною корисною площею 57,7 кв.м., в тому числі житловою площею 38,0 кв.м., в порядку спадкування за заповітом за померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 бабусею ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк