Справа № 438/1153/20
Номер провадження 2/438/353/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 листопада 2020 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі головуючого судді Слиша А.Т.

при секретарі Гадубяк О.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу зОСОБА_2 , вказуючи, що 26 червня 2004 року між ними було укладено шлюб, який зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім`ї, про що зроблено актовий запис №493. У них є неповнолітні діти - син ОСОБА_3 , 2006 р.н., та донька ОСОБА_4 , 2011 р.н. На перших порах спільного життя у сторін були хороші сімейні взаємини, вони жили і працювали в м.Києві. Поступово їхні гарні стосунки переросли в конфлікти і сварки. Вони повернулися проживати в батьківську квартиру чоловіка в м.Трускавець, діти пішли тут в школу, але спільне життя не налагоджувалося. Чоловік їздив на заробітки в Польщу, після приїзду конфлікти та сварки продовжувалися, свідком чого були діти. У зв`язку з цим позивач з дочкою переїхала проживати в належну їй квартиру в м.Бориславі, син залишився з батьком у м.Трускавці. Сторони не знаходять точок дотику в жодному питанні, у них різні цінності і життєві пріоритети. Напружені відносини важко позначились на фізичному і психологічному стані позивача. Вони припинили шлюбні стосунки з відповідачем і перестали вести спільне господарство. Позивач впевнена, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим. Вони зрозуміли, що не здатні підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, у них нема. За домовленістю з відповідачем, неповнолітня донька ОСОБА_4 проживатиме з позивачкою.

Ухвалою судді від 09 вересня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов про розірвання шлюбу підтримала, надала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, та пояснила, що з березня 2018 року вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків. З 01 квітня 2020 року вона з донькою проживає в м.Бориславі, син на цей час проживає у свого діда в м.Трускавці.

ВідповідачОСОБА_2 у судове засідання не прибув, правом на подання відзиву не скористався, надіслав на адресу суду клопотання, в якому просить прийняти рішення згідно з ЦПК України, оскільки вважає, що справа про розірвання шлюбу повинна розглядатися в Солом?янському районному суді м.Києва. Зі змісту клопотання випливає, що відповідач ОСОБА_2 20 липня 2020 року звернувся до Солом?янського районного суду м.Києва з позовом про розірвання шлюбу. 09 вересня 2020 року постановлена ухвала про відкриття провадження у справі за його позовною заявою про розірвання шлюбу, при цьому відповідно до інформації, отриманої судом, зареєстрованою адресою проживання ОСОБА_1 станом на 27 липня 2020 року є м.Київ.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 СК України).

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, шлюб між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 26 червня 2004 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 493, що стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім`ї. Подружжя має сина ОСОБА_3 , 2006 р.н., та доньку ОСОБА_4 , 2011 р.н.

Суд встановив, що сім`я між сторонами розпалася, перебування сторін у шлюбі є формальним, примирення не можливе. Тривалий час сторони не проживають однією сім?єю, не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. У них виявилися різні погляди на вирішення сімейних проблем, відсутнє порозуміння, між ними постійно виникали сварки, стали напруженими стосунки. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно, та її збереження за таких обставин суперечило б інтересам сторін та їхніх дітей.

Відповідач у надісланому до суду письмовому клопотанні не висловився безпосередньо щодо ставлення його до позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, відзиву до суду не подав. Проте зі змісту вказаного клопотання випливає, що він погоджується на розірвання шлюбу, оскільки подав аналогічний позов про розірвання шлюбу. Суд розцінює таку позицію відповідача як визнання ним позовних вимог ОСОБА_1 щодо розірвання шлюбу.

Суд враховує ту обставину, що в сторін є неповнолітні діти, проте з огляду на вищенаведене обставини справи, розцінює як таку, що не перешкоджає прийняттю рішення про розірвання шлюбу.

Щодо посилання відповідача на те, що вказана цивільна справа повинна розглядатися в іншому суді (в м.Києві) суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача (ч.2 ст.28 ЦПК України).

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Бориславського міського суду Львівської області з вказаним позовом 04 вересня 2020 року. З долучених до позовної заяви документів, зокрема, копії паспорта позивача вбачалося, що з 17 липня 2020 року зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є саме м.Борислав Львівської області. Відтак, оскільки з позивачем проживає донька ОСОБА_4 , - справа підсудна Бориславському міському суду Львівської області.

Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне на підставі ст.113Сімейного кодексу України з`ясувати прізвище позивача після розірвання шлюбу. Позивач заявила клопотання про залишення їй прізвища, яке вона отримала після реєстрації шлюбу.

При зверненні до суду з позовом позивачем ОСОБА_1 було оплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. У відповідності до ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені, - з відповідача підлягає стягненню в користь позивача сума оплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст.112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст.13, 19, 81, 82, 141, 259, 263-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім`ї 26 червня 2004 року, про що зроблено запис №493.

Позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище, яке вона отримала після реєстрації шлюбу, який розірваний - ОСОБА_1 .

Шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суд через Бориславський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18 листопада 2020 року.

Головуючий суддя А.Т.Слиш