Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/201/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі :

головуючого судді Кашуби А.В.,

за участю секретаря Чернянчук К.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

27 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що з 15 липня 1995 року по 06 грудня 2019 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем - ОСОБА_2 . В шлюбі у них народилось троє дітей: син ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), донька ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та син ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Відповідач хоч і проживає в одному будинку з дитиною, однак ніякої участі у її вихованні не приймає, матеріальної допомоги не надає, хоча має на це змогу, оскільки є здоровою, працездатною особою, займається сезонними підробітками. Інших утриманців не має. У зв`язку з цим позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2200 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову.

В судове засідання позивач не з`явився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини справи підтвердив. Просив слухати справу у його відсутність.

В судове засідання відповідач не з`явився, однак надав заяву в якій позов визнав в повному обсязі.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дитини, які врегульовані Сімейним кодексом України.

Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1 ст. 182, також визначено, які обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Під час судового слідства встановлено, що дійсно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 15 липня 1995 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 06.12.2019 року у справі №299/2568/19-ц (а.с.10-12).

В даному шлюбі у них народилось троє дітей, однак лише одна дитина, на час розгляду справи в суді, є неповнолітньою, а саме: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження, видане виконкомом Вербовецької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 23.12.2006 року серія НОМЕР_1 (а.с.9)). Батьками вищезгаданої дитини записані ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .

Враховуючи, що відповідач офіційно ніде не працює, суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання сина ОСОБА_5 відповідно до ст.184 СК України з визначенням їх розміру у твердій грошовій сумі із заробітку батька.

При визначенні розміру аліментів судом враховані положення ч. 2 ст. 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, згідно якого такий розмір не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку.

Так, згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 року №294-ІХ, прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень; з 1 липня - 2318 гривень; з 1 грудня - 2395 гривень.

У позивачки, крім сина ОСОБА_5 , інших утриманців не має.

Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання дитини судом не встановлено. Про них не зазначили і сторони в справі.

У зв`язку з наведеним вище, суд вважає, що розмір аліментів на утримання дитини, а саме: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , слід визначити в розмірі 2200 грн. щомісячно, із доходів ОСОБА_2 , з моменту подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.

Приймаючи таке рішення суд виходив із встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину певного віку та того, що батьки в рівній мірі повинні забезпечувати необхідні умови для існування дитини.

Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп., які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ч.1, 6 ст.141 ЦПК України, - слід стягнути з ОСОБА_2 на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд зобов`язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч.1 ст.191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 180 - 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 2, 4, 76-81, 89, 133, 141, 206, 210, 259, 263-265, 273, 430, п.15.5 п.15 ч.1 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 , аліменти на утримання дитини, а саме: сина ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), у розмірі 2200 (дві тисячі двісто) грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.01.2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , на користь держави суму судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийА. В. Кашуба