Номер провадження 2/638/4796/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Грищенко І. О.

за участю секретарки судового засідання Корнієнко К. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

установив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 12.10.2020 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб між ним, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого у міському відділі реєстрації актів громадянського стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1749. Залишити відповідачу шлюбне прізвище ОСОБА_2 .

В обґрунтування поданого позову ОСОБА_1 зазначає, що 13.09.2003 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 у міському відділі реєстрації актів громадянського стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1749. Від шлюбу мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Сімейне життя з відповідачкою не склалося, оскільки у них різні інтереси, погляди на життя, на права і обов`язки подружжя, із - за чого між ними виникали суперечки, сварки, які привели до того, що спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Шлюбні відносини вони не підтримують з листопада 2018 року і з цього часу спільне господарство не ведуть, мешкають окремо і шлюб існує формально. Вважає, що примирення і збереження шлюбу між ними неможливе тому, що це буде суперечити його інтересам.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він вказує, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити та розірвати шлюб.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Надала суду заяву, в якій вона не заперечує проти розірвання шлюбу, просить задовольнити позовні вимоги позивача та розірвати шлюб між ними, а справу розглянути за її відсутності, залишивши їй шлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, дійшов висновку про таке.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одружилися 13 вересня 2003 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження 13 вересня 2003 року зроблено запис за № 1749. Прізвища після одруження: чоловіка ОСОБА_1 , дружини ОСОБА_2 . Місце реєстрації: міський відділ реєстрації актів громадянського стану № 1 Харківського обласного управління юстиції. Орган, що видав свідоцтво: міський відділ реєстрації актів громадянського стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_1 від 13 вересня 2003 року.

ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Харкові, Харківської області, Україна, про що в Книзі реєстрації народжень 25 жовтня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 501. Його батьками записані: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_2 . Місце реєстрації: Дзержинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. Державний орган, що видав свідоцтво: Дзержинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 25 жовтня 2011 року.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з роз`ясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.09.2003 р., мають спільну дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що сторони однією сім?єю не проживають, позивач не бажає зберегти шлюб, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, в розумінні ч. 1 ст. 24 СК України ніхто не може примушувати жінку та чоловіка до шлюбу, а ст. 56 СК України передбачає право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини, спільне господарство сторони не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно - шлюбні стосунки сторін розпалися, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню, а позов ОСОБА_1 задоволенню.

За ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач ОСОБА_2 змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, не бажає після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає можливим залишити відповідачу її шлюбне прізвище.

На підставі ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112 СК України, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 23, 76, 81, 258, 259, 263, 264 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 13 вересня 2003 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у міському відділі реєстрації актів громадянського стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис за № 1749 - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: