Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.2020 Справа №607/27048/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Грицака Р.М.

за участю секретаря с/з Лобач І.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 19.09.2016 року вирішено стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, щомісячно, з подальшою індексацією розміру аліментів, починаючи з 29 серпня 2016 року до досягнення старшою дитиною повноліття. Станом на сьогоднішній день вона не отримує жодних доходів, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а присуджена до стягнення сума аліментів є недостатньою для належного матеріального утримання дітей та забезпечення можливості розвитку їх творчих та пізнавальних здібностей, уподобань, скільки, їх молодший син ОСОБА_5 відвідує дошкільний навчальний заклад №17 у м. Тернополі, у позивача виникає щомісячно необхідність у сплаті витрат на харчування, англійської мови. Старша дитина - ОСОБА_4 є ученицею Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №27, тому позивач вимушена сплачувати щомісячно витрати на харчування дитини та заняття англійською мовою та танцями у танцювальному клубі «Му Dance Family». Також діти відвідують садочок та школу, тож постійно виникає необхідність у задоволенні їх потреб, пов`язаних із їх шкільним та дошкільним життям та фінансуванням різних культурних заходів та походів, проведення святкових днів, для ремонту приміщень школи та садочку, поліпшення умов навчання дітей, підготовки до навчального року. Поряд з цим, діти потребують забезпечення також і інших потреб для нормального розвитку та комфортного перебування серед однолітків, а саме спеціального харчування збагаченого вітамінами на забезпечення збалансованого раціону для дитини. Крім того, діти із врахуванням нормального фізіологічного розвитку ростуть, розвиваються, що зумовлює періодичне придбання позивачем одягу, взуття, головних уборів та засобів гігієни. Для забезпечення фізичного, розумового, культурного розвитку дитини позивач вимушена щомісячно придбавати розвиваючі іграшки, книжки.

Оскільки відповідач є працездатним, на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків не має, у іншому шлюбі не перебуває, позивач просить збільшити розмір стягуваних аліментів до розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Також просить відшкодувати їй понесені судові витрати на правову допомогу.

Представник позивача адвокат Крічфалушій Л.І. в судовому засіданні, позов підтримала та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково та не заперечив проти збільшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_5 та дочки ОСОБА_4 до розміру 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця на кожну дитину, та суду пояснив, що його заробітна плата становить 4200 грн. на місяць з яких ще відраховуються податки, а відтак його заробіток є недостатнім для сплати аліментів у розмірі заявленому позивачем до стягнення. Також зазначив, що заявлені до стягнення витрати на правову допомогу є надмірні та необґрунтовані.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 21 травня 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 13 вересня 2016 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/9062/16-ц.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області.

Неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають разом із позивачем ОСОБА_3 , що не заперечуються сторонами.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 19 вересня 2016 року ухвалено: Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця с. Ренів Зборівського району Тернопільської області, в користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, щомісячно, з подальшою індексацією розміру аліментів, починаючи з 29 серпня 2016 року до досягнення старшою дитиною повноліття.

ОСОБА_3 з 23.04.2018р. по 22.04.2019 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною, що підтверджується довідкою Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні від 11.04.2019 року №41.

Згідно довідки про доходи від 11.04.2019 року №07/65 загальна сума доходу ОСОБА_3 за період з жовтня 2018 по березень 2019 року без урахування аліментів становить - нуль гривень 00 копійок.

Як вбачається з довідки про доходи від 16.12.2019 року загальна сума доходу ОСОБА_2 , як працівника ТОВ Компанія «АВАНГАРД» за період: червень 2019 - листопад 2019 року становить 25200,00 грн., щомісячна заробітна плата - 4200, 100 грн. з урахуванням податків та зборів.

Станом на грудень 2019 року у ОСОБА_2 відсутня заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_3 , про, що свідчить розрахунок заборгованості по сплаті аліментів складений начальником Зборівського відділу ДВС від 20.12.2019 року.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона є матір`ю позивачки та їй відомо про те, що відповідач заробив кошти працюючи на роботі за межами України та повернувшись купив комбайн і на даний час займається сільськогосподарською діяльністю орендуючи земельні ділянки та має великий неофіційний дохід.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.ст. 183,184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. За умовами ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до Закону України "Пpo Державний бюджет на 2019 рік" прожитковий мінімум на одну особу становить: для дітей віком до 6 років: на 1 січня 2020 року становитиме 1779 грн., з 1 липня - 1859 грн., з 1 грудня - 1921 грн., для дітей віком від 6 до 18 років: на 1 січня 2020 року становитиме 2218 грн., з 1 липня - 2318 грн., з 1 грудня - 2395 грн., для дітей вікoм від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 грн, з 1 липня - 2118 грн, з 1 грудня - 2218 грн.

Відповідно до ст. 12, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ході судового розгляду позивачем не доведено, а судом не встановлено наявності у відповідача - платника аліментів заробітку (доходу) достатнього для сплати аліментів у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного з двох дітей, щомісячно, а відтак стягнення вказаного розміру аліментів, при заробітній платі позивача 4200 грн. на місяць, позбавить відповідача засобів для існування.

Враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей та право дітей на належне матеріальне забезпечення, беручи матеріальне становище відповідача, суд вважає, що є підстави для задоволення частково позовних вимог та збільшення розміру аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 19.09.2016 року до 1500 гривень, однак не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

В задоволенні іншої частини позовних вимог суд відмовляє.

Щодо відшкодування витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.133 ЦПК України , судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.8. ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд встановив, що між позивачем ОСОБА_3 та адвокатом Крічфалушій О.М. укладено договір про надання правової допомоги від 08.04.2019 року, предметом якого є представництво інтересів клієнта у Тернопільському міськрайонному суді у справі збільшення розміру аліментів.

В матеріалах справ існує розрахунок вартості послуг адвоката та Акт наданих послуг, а саме: представництво інтересів у суді 1 год. вартість 834,60 грн., складання процесуальних документів ( позовної заяви, запит, скарга) 1 год. вартість 834,60 грн., усна консультація 0,5 год. вартістю 417,30 грн.

Згідно до квитанції № 4 від 09.04.2019 року ОСОБА_3 оплатила за надання правової допомоги адвокату Крічфалушій О.М. дві тисячі гривень, згідно договору про надання правової допомоги.

Суд оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, підготовку позовної заяви, з урахуванням критеріїв співмірності необхідних і достатніх витрат, робить висновок, що заявлені вимоги про відшкодування витрат на професійну правову допомогу підлягають до часткового задоволення у розмірі 1000,00 грн. 00 коп.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути 768,40 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 76-78, 81, 82, 141, 263, 265, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, встановлених рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 19.09.2016 року та стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, на кожну дитину, однак не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 1000 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768,40 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , с. Ренів Зборівський район Тернопільська область.

Повне судове рішення складено 24.02.2020 року.

Головуючий суддяР. М. Грицак