Справа №339/335/20
У Х В А Л А

12 листопада 2020 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Латик В.Є.

з участю позивача ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, укладений 25 листопада 2007 року, в якому народився син ОСОБА_4 , 25 вересня 2008 року та визнано відповідачем батьківство щодо дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що після одруження проживали у будинку матері відповідача, але сімейне життя не склалося по причині нерозуміння відповідачем своїх сімейних і батьківських обов`язків, який зловживав спиртними напоями, внаслідок чого виникали конфлікти.

В останні 3 роки відповідач працює в Республіці Чехія і періодично приїжджав у м.Болехів, однак стосунки між ними розладилися та він не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання сім"ї.

17 чи 18 серпня 2020 року у м.Прага відповідач вчинив порушення і відбуває покарання 8 місяців перебування у в`язниці. Шлюб існує формально і єдиним виходом є розірвання шлюбу.

20 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

03 листопада 2020 року відповідач подав заяву, в якій просить надати термін для примирення. А також вказав, що заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки тимчасовий розлад у сім`ї не є підставою для розірвання шлюбу. Син є сенсом його життя, а також він визнав батьківство щодо дочки ОСОБА_5 , не являючись її біологічним батьком. Протягом спільного проживання у них була хороша сім`я він працював та забезпечував сім`ю. Однак на даний час відбуває покарання до лютого 2021 року в Республіці Чехія за вчинення адміністративного правопорушення. Позивач влаштувалася на роботу і звинувачує його у тому, що він матеріально не утримує сім`ю і тому вона вирішила розлучитися. Він дуже любить своїх дітей і надіється після повернення на примирення сім`ї.

Позивач в судовому засіданні заперечувала проти надання терміну для примирення та просила розірвати шлюб.

Суд, заслухавши думку позивача, вивчивши заяву та матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 листопада 2007 року та є батьками неповнолітніх дітей дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6-8).

Згідно зі ст. 111 Сімейного кодексу України, - суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як зазначено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України, вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення.

Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Розірвання шлюбу є крайнім заходом, і може мати місце лише у випадку, коли суд прийде до висновку про безповоротну втрату можливості збереження шлюбу.

Спір в даному випадку стосується особистих взаємин подружжя. Вирішення спору безпосередньо залежить від волевиявлення сторін щодо збереження чи припинення подружніх відносин.

Суд бере до уваги позицію позивача щодо погіршення на даний час відносин між подружжям та враховує також і те, що подружжя спільно не проживають короткий період часу, інші сім`ї не створили, виходить із необхідності сприяння сторонам у збереженні шлюбу та врегулюванні стосунків за наявності для того відповідних підстав і можливостей, враховуючи тривалість шлюбних відносин та наявність неповнолітніх дітей, заперечення відповідача проти розірвання шлюбу та його прагнення зберегти сім`ю, вважаючи, що причиною погіршення його відносин з дружиною є не втрата між ними почуттів, а проблеми у спілкуванні через його перебування за кордоном .

Визначаючи строк, який необхідно надати сторонам для примирення, суд вважає, що для вжиття заходів для примирення буде достатнім надання сторонам чотири місяці для примирення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

На підставі наведеного, ст.111 СК України, керуючись ст. 251, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Надати сторонам по справі термін на примирення строком на чотири місяці.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу на час примирення зупинити.

Ухвала в частині надання терміну для примирення оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу в частині зупинення провадження подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суд через Болехівський міський суд.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя О.С.Головенко