ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року

м. Черкаси

справа № 705/4207/19 провадження № 22-ц/821/217/20 категорія 312000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.,

суддів: Єльцова В.О., Карпенко О.В.

секретар: Анкудінов О.І.

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЖОІН АП!»

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 листопада 2019 року (ухвалене в приміщенні Уманського міськрайонного суду Черкаської області під головуванням судді Годік Л.С.) у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОІН АП!» про захист прав споживачів.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

16 вересня 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися з позовом до ТОВ «ДЖОІН АП!» про захист прав споживачів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27 серпня 2018 року між ТОВ «ТРЕВЕЛ_КОЛСАНТ» (тур агент), що діє на підставі агентського договору на реалізацію тур продукту від 02 серпня 2016 року № 0514, який укладено від імені та за дорученням тур оператора ТОВ «ДЖОІН АП!» і нею ОСОБА_1 було укладено договір про надання туристичних послуг № 04-08/2018 року за яким, тур оператор зобов`язався надати туристичні послуги, а саме: тур тривалістю з 08 вересня по 15 вересня 2018 року.

Згідно Договору, характеристика транспортних засобів, що здійснюють перевезення: Авіа переліт авіакомпанією «Вravo Airways» (Економ) ВAY 2091 08 вересня 2018 Київ (3:20) - Хургада (6:00) Ваse (2) ВАY 2092 15 вересня 2018 Хургада (18:30) - Київ (23:30) Ваse (2), з розміщенням на 8 днів/7 ночей в готелі DANA BEACH RESORT 5* для неї та її матері ОСОБА_2

Вартість туристичного обслуговування за договором склала 46 275 грн., які сплачено 28 серпня 2018 року у повному обсязі.

Виліт 08 вересня 2018 року не відбувся, оскільки рейс було скасовано. До Хургади позивачі вилетіли лише 09 вересня 2018 року, і весь час затримки рейсу вони перебували в аеропорту, несли певні незручності.

Турагент ніяким чином не вплинув на ситуацію, хоча ОСОБА_1 з цього приводу з ним зв`язувалася 08 вересня 2018 року.

Рейс ВАY 2091 Київ-Хургада відбувся лише 09 вересня о 04-00 год., з запізненням на 24 години 40 хвилин.

Фактично позивачі втратили 24 години 40 хвилин їхнього оплаченого відпочинку, що складає: 46 275 грн. : 188 год. 30 хв. = 245 грн. 49 коп. за 1 год. оплаченого відпочинку х 24 год. 40 хв. втраченого відпочинку = 6 055 грн. 42 коп.

Оскільки кошти сплачувались ОСОБА_1 , тому компенсація повинна повертатись саме на її користь їй шляхом стягнення з відповідача.

15 вересня 2018 року позивачі під час вирішення питання трансферу з готелю до аеропорту та повернення до Києва також понесли незручні, які виразилися в наданні послуг неналежної якості.

02 жовтня 2018 року ОСОБА_1 на адресу відповідача була направлена претензія для врегулювання проблеми порушених їхніх прав споживачів в позасудовому порядку, яка отримана представником останнього 04 жовтня 2018 року. Однак, до часу звернення до суду з позовом відповіді отримано не було.

Позивачі вважають, що взяті на себе зобов`язання згідно договору відповідачем належним чином не виконано, туристичних послуг в повному обсязі не надано, не повідомлено їх належно та завчасно про вказані обставини, різницю між замовленими і фактично наданими туристичними послугами не повернуто.

Крім того, внаслідок зазначених дій позивачам було завдано значну моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю у зв`язку з ушкодженням здоров`я, внаслідок відсутності належного харчування, відсутності можливості фізично відпочити, відсутності інформації по вильоту з іншої країни, що завдавало їм душевних страждань та стрес, викликаних діями відповідача, які позбавили їх можливості повноцінного відпочинку та оздоровлення, оскільки, не надано туристичний продукт, який було замовлено та оплачено, чим спричинено незручності, порушено їхнє право, як споживачів на свободу вибору тур продукту, обмежено їхнє право, як споживачів на одержання інформації про відповідну продукцію (тур продукт), чим порушено вимоги ст. 21 ЗУ «Про захист прав споживачів».

ОСОБА_1 просила визнати недійсним п. 6.7 Договору від 27 вересня 2018 року; стягнути з ТОВ «ДЖОІН АП!» на користь ОСОБА_1 13 134,60 грн. за скасування рейсу ВАY 2091 Київ-Хургада 08 вересня 2018 року; 13 073,32 грн. за скасування рейсу ВАY 2092 Хургада -Київ 15 вересня 2018 року; моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.; суму оплаченого та невикористаного дня відпочинку 08 вересня 2018 року в розмірі 6 055,42 грн.

ОСОБА_2 просила стягнути з ТОВ «ДЖОІН АП!» на свою користь 13 134,60 грн. за скасування рейсу ВАY 2091 Київ-Хургада 08 вересня 2018 року; 13 073,32 грн. за скасування рейсу ВАY 2092 Хургада -Київ 15 вересня 2018 року та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 листопада 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що між позивачами та ТОВ «ДЖОІН АП!» не було укладено Акту невідповідності послуг і туристи спожили альтернативні туристичні послуги. Крім того, судом враховано, що ситуація, яка склалася стосовно затримки рейсу відбулася з вини авіаперевізника, який згідно з Правилами міжнародних повітряних перевезень пасажирів та багажу повинен сплатити пасажирам встановлені Правилами компенсації.

Судом було встановлено, що така компенсація є доступною для позивачів, її розмір складає 122 долари США для кожного. Кошти перераховані авіаперевізником на рахунок туроператора, який повідомив всіх своїх клієнтів, що дані кошти підлягають до виплати, однак ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_1 з відповідними заявами до туроператора не зверталися.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 оскаржили його до суду апеляційної інстанції. В апеляційній скарзі просили скасувати рішення суду як незаконне та ухвалити нове, яким їхні позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що при вирішенні спору, суд першої інстанції не врахував, що договір перевезення між позивачами та ТОВ «Авіакомпанія Браво» не укладався, ніяких зобов`язань із перевізником не виникало, а тому на ТОВ «Авіакомпанія Браво» не може покладатися відповідальність за неналежне виконання умов договору.

Крім того, залежно від наявності вільних місць замовник чартерного рейсу може змінити дати вильоту та повернення рейсу за умови, що за такі погоджені замовником рейсу (туроператором - перевізником за договором) з пасажирами та фактичним перевізником (виконавцем рейсу). Однак, жодних погоджень відповідачем з позивачами, як пасажирами, не було.

ТОВ «Авіакомпанія Браво» не є суб`єктом, що здійснює та/або забезпечує туристичну діяльність в розумінні ст. 5 ЗУ «Про туризм». Тому, в даному випадку відповідальність за порушення істотних умов договору з надання туристичних послуг несе сам туроператор, яким в даному випадку є ТОВ «ДЖОІН АП!», який і повинен компенсувати шкоду, завдану позивачам наданням послуг неналежної якості.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від ТОВ «ДЖОІН АП!» зазначено, що права й обов`язки, відповідальність сторін та інші умови договору між тур оператором визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором, укладеним між ними, а також цим законом.

Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі та жодна із сторін про їх настання не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту не могли передбачити.

Відповідач запропонував альтернативні послуги позивачам, в тому числі альтернативне авіаперевезення, позивачі погодилися на такі послуги та скористалися ними в повному обсязі.

На думку ТОВ «ДЖОІН АП!» їхня вина у виниклих правовідносинах з позивачами відсутня, а позивачі протилежного не довели. Крім того, ТОВ «ДЖОІН АП!» зазначено, що ними було вжито всіх заходів для забезпечення прав туристів/позивачів під час затримки рейсу, тобто дотримано всі умови, що визначені в договорі про надання туристичних послуг.

Враховуючи приведені у відзиві доводи, вважають, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без зміни.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши матеріали справи за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та ТОВ ««ТРЕВЕЛ_КОЛСАНТ» (тур агент), що діє на підставі агентського договору на реалізацію тур продукту від 02 серпня 2016 року № 0514, який укладено від імені та за дорученням тур оператора ТОВ «ДЖОІН АП!» було укладено договір про надання туристичних послуг № 04-08/2018р., за яким тур оператор зобов`язався надати туристичні послуги, а саме тур тривалістю з 08 вересня пол. 15 вересня 2018 року.

Згідно Договору, характеристика транспортних засобів, що здійснюють перевезення: Авіа переліт авіакомпанією ««Вravo Airways» (Економ) ВAY 2091 08 вересня 2018 Київ (3:20) - Хургада (6:00) Ваse (2) ВАY 2092 15 вересня 2018 Хургада (18:30) - Київ (23:30) Ваse (2), з розміщенням на 8 днів/7 ночей в готелі DANA BEACH RESORT 5* для неї та її матері ОСОБА_2

Вартість туристичного обслуговування за договором склала 46 275 грн., які сплачено 28 серпня 2018 року у повному обсязі.

Оскільки, належного рівня послуг позивачами не отримано, тому вони звернулися до суду з позовом про захист прав споживачів, в якому просили відшкодувати понесені збитки та моральну шкоду.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно положень статті 22 ЦПК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно статті 20 ЗУ «про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його.

До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом.

Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону.

Частиною першою статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 902 ЦК України встановлено, що виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 32 ЗУ «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини.

Відповідно до пункту 4.18, 4.20 договору від 27 серпня 2018 року (а.с. 16 зв. сторона), якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування турагент не взмозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, турагент повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які надано. Якщо турист скористався запропонованою йому альтернативною послугою, претензії щодо ненадання послуг, що обумовлені в листі бронювання та Договорі на туристичне обслуговування, вважаються необґрунтованими, а послуги за Договором наданими належним чином і в повному обсязі. Туроператор вважається таким, що виконав свій обов`язок перед туристом в повному обсязі.

Вказані приписи кореспондуються зі змістом пункту 11 статті 20 ЗУ «Про туризм».

Згідно пункту 6.6. договору від 27 серпня 2018 року (а.с. 16-17) у випадку невідповідності умов туру умовам даного Договору, турист зобов`язаний повідомити турагента або представника приймаючої сторони у найкоротший термін для надання можливості усунення вказаних зауважень до послуг. В разі, якщо турист не повідомив турагента або представника приймаючої сторони про наявність зауважень до послуг або невідповідності послуг, заявленим у Договорі, однак належним чином прийняв їх, тобто використав, претензії в даному випадку турагентом не приймаються. Для отримання компенсації за ненадані послуги у країні тимчасового перебування Туристу необхідно скласти Акт невідповідності послуг за власним підписом та підписом представника приймаючої сторони. В разі можливості пред`явити турагенту офіційний письмовий документ, виданий третьою стороною, що надає послуги, які включені до Туристичного продукту з підтвердженням факту неможливості надання послуг.

Відповідно до вимог пункту 6.2. договору від 27 серпня 2018 року (а.с. 16) у випадку відмови турагента від виконання даного договору, турист має право на відшкодування підтверджених документальних збитків, крім випадку коли це відбулось з вини туриста.

Суд першої інстанції встановив, що відповідачем було запропоновано альтернативне авіаперезення рейсом ВАY 2091 09 вересня 2018 року о 04:25 год. за напрямком Київ-Хургада та ВАY 2092 17 вересня 2018 року о 12:05 год. за напрямком Хургада-Київ. Позивачі на дану альтернативну пропозицію погодилися шляхом споживання усіх послуг у повному об`ємі. Матеріали справи не містять відмови позивачів від запропонованої альтернативи, відтак суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що туроператор виконав вимогу ст. 20 ЗУ «Про туризм», відповідно до якої якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста. Всі витрати на трансфер щодо переміщення з готелю DANA BEACH RESORT 5* до готелю Еlisees Dream Beach Hotel 4* та з готелю Еlisees Dream Beach Hotel 4* до аеропорту здійснено за рахунок тур оператора. При цьому, в зв`язку із скасуванням рейсу ВАY 2092 16 ІНФОРМАЦІЯ_1 за напрямком Хургада-Київ витрати на трансфер із аеропорту до готелю Panorama Bungalos Hurgada 4* 16 вересня 2018 року та витрати 17 вересня 2018 року в зворотньому шляху з готелю до аеропорту взяв на себе туроператор. Різницю між заброньованими позивачами та наданими послугами у розмірі 3 494 грн. 08 коп., а саме проживання в готелі та зміною часу авіаперевезення доступні до повернення позивачам, однак, позивачі не зверталися з заявами про їх повернення.

Тому, враховуючи вищевикладені обставини, висновок суду про стягнення вартості одного дня проживання в готелі є обґрунтованим.

Що стосується висновку суду про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ТОВ «ДЖОІН АП!» коштів за скасування рейсу ВАY 2091 09 вересня 2018 року за напрямком Київ-Хургада та рейсу ВАY 2092 17 вересня 2018 року за напрямком Хургада-Київ, то висновок районного суду в цій частині є також правильним, з огляду на наступні обставини.

Правовідносини у галузі авіаперевезення регулюються Конвенцією про уніфікацію деяких правил міжнародних повітряних перевезень від 28 травня 1999 року, яка набрала чинності для України 06 травня 2009 року, Повітряним Кодексом України та правила повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 30 листопада 2012 року № 735.

Відповідно до статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Згідно статті 910 ЦК України за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов`язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов`язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідного квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Отже, відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо виплати компенсації за відмову у перевезенні, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідно до ч. 5 ст. 104 Повітряного кодексу України покладається на авіаперевізника, а не туристичного оператора, тому ТОВ «ДЖОІН АП!», як туроператор не несе відповідальності за встановлені вище обставини. Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що авіаперевізник ТОВ «Авіакомпанія «Браво» повідомляв всіх зацікавлених осіб про доступність коштів, які являються компенсацією за ненадану частину туристичного продукту у зв`язку із затримкою рейсу, однак відповідних заяв про отримання таких коштів ні від турагента ні від позивачів не надходило.

Що стосується позовних вимог в частині відшкодування моральних збитків, суд першої інстанції зазначив в своєму висновку, що позивачі не довели заподіяння такої шкоди відповідачем.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги та законність рішення суду в цій частині, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом пункту 4 частини першої статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язань у договірних правовідносинах у випадку встановлення такої відповідальності законом або договором.

Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначено у статті 23 ЦК України.

Спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених ЦК України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію ЗУ «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про туризм» туристи і екскурсанти мають право, зокрема, на відшкодування моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору.

Претензії позивачів до відповідача ТОВ «ДЖОІН АП!», що викладені в позовній заяві не можуть вважатися обґрунтованими, оскільки вони не надали суду належних та допустимих доказів щодо здійснення ними додаткових витрат по вині туроператора.

Посилання позивача на приписи ЗУ «Про захист справ споживачів», як на підставу позовних вимог, не є обгрунтованим, оскільки не узгоджується з умовами укладеного сторонами договору та спростовується обставинами, встановленими судом першої та апеляційної інстанції.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою під час розгляду справи № 753/14227/19 в постанові від 19 вересня 2019 року під час розгляду спору з аналогічним предметом та підставами позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОІН АП!» про захист прав споживачів залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 20 лютого 2020 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді В.О. Єльцов

О.В. Карпенко