Провадження № 2/229/129/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Грубника О.М.,

за участю секретаря судового засідання Варламової О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2019 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому вказав, що 16 лютого 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики грошових коштів. Обгрунтовує вимоги таким. 16 лютого 2017 року ОСОБА_3 під розписку позичила у ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 5000,00 доларів США., строком до 01 жовтня 2017 року. До сьогоднішнього часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушила взяті на себе зобов`язання. Представник позивача ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача суму боргу (з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми) у розмірі 132141,24 грн. та судовий збір в сумі 1321,41 грн.

Ухвалою суду від 29 листопада 2019 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання 20 січня 2020 року позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином: судовими повістками. Представник позивача Сологуб С.А. надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. Надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, з позовом згодна.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно п. 1 ч. 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно до вимог ст. 6 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 3 цієї статті позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 статті 530 ЦК встановлює, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 545 ЦК України визначає, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Згідно частини 1 статті 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Судом встановлено, що 16 лютого 2017 року між позивачем та відповідачем було фактично укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач взяла у позивача грошові кошти в сумі 5000,00 доларів США, які зобов`язався повернути до 01 жовтня 2017 року.

Факт одержання грошей підтверджується розпискою, власноручно написаною позичальником в момент передачі їй суми позики.

В даній розписці фактично міститься зобов`язання про повернення суми боргу, оскільки значиться, що грошову суму зобов`язується повернути до 01 жовтня 2017 року.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України вказано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Три процентів річних від простроченої суми розраховується з урахуванням боргу у розмірі 5000,00 доларів США, помноженого на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання, а саме з 02 жовтня 2017 року до дня подання позову, складає 710 днів, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Тобто, (5000,00 доларів США х 710 днів х 3:100:365) =292 доларів США.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

До теперішнього часу відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, гроші не повернув. Докази про зворотнє відповідачем не надані.

Станом на 12 вересня 2019 року курс Національного Банку України становить: 100 доларів США =2496,8816 гривні (1 долар США =24,97 грн). Тобто, (5292 (сума за договором позики) х24,97 (1 долар США =24,97 грн) )= 132141,24 грн.

Отже суд приходить до висновку, що відповідачем не виконані обов`язки по договору позики від 16 лютого 2017 року, а саме - не повернено позивачу грошові кошти в розмірі 5000,00 доларів США в строк, зазначений в розписці, а тому з неї підлягає стягненню сума боргу в розмірі 132141,24 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1321,41 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , суму боргу разом з трьома відсотками боргу у загальному розмірі 132141 (сто тридцять дві тисячі сто сорок одна) грн.24 коп., судові витрати в сумі 1321 (одна тисяча триста двадцять одна) грн. 41 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 січня 2020 року.

Суддя: О. М. Грубник