ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6549/19
Провадження № 2/210/457/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"20" лютого 2020 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Вікторович Н.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» (далі - ТОВ «ВЕЛЛФІН») 15 листопада 2019 року звернувся до суду з вищезгаданим позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 42869,00грн., судові витрати на оплату судового збору 1921,00грн.

Позов обґрунтовано тим, що 21.10.2016 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір позики №83424 на суму 1000,00грн. строком на 22 календарних днів, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача (банківська картка). Відповідач, в свою чергу, зобов`язалася сплатити проценти за користування позикою в розмірі 0,95% від суми позики, але не менше ніж 50грн. за перший день користування позикою, 0,95% від суми позики, щоденно, починаючи з другого дня в межах строку позики, 3,8% від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п.1.2 договору. Термін повернення позики закінчився, проте відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконала, а тому, станом на 12.11.2019 року у відповідача перед ТОВ «ВЕЛЛФІН» виникла заборгованість у розмірі 42869,00грн., яка складається з: 1000,00грн. - основний борг; 10661,50грн. - заборгованість по відсоткам; 31207,50грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 20 лютого 2020 року представнику відповідача відмовлено у розгляді справи за правилами загального позовного провадження.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України судове засідання не проводиться.

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 20.12.2019 року відповідачем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінено прізвище на « ОСОБА_4 », у зв`язку з чим 16.01.2020 року судом постановлено ухвалу про уточнення імені відповідача (а.с.35, 37).

Представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 надано відзив на позовну заяву, в якому він заперечував проти позову, посилаючись на те, що позовна заява не містить належних та допустимих доказів того, що саме відповідачем підписано договір позики №83424 від 21.10.2016 року та те, що позивачем надано грошові кошти в сумі 1000,00грн. Відсутні докази, що саме відповідачем проведено реєстрацію в «Особистому кабінеті» на сайті позивача та заповнено обов`язкові поля Заявки; відсутні докази направлення цифрового ідентифікатора, їх отримання відповідачем та використання для авторизації на сайті позивача; цифрову копію паспорту та фото із зображенням обличчя відповідача могла використати будь-яка особа, яка мала доступ до електронних файлів. На підтвердження факту переказу коштів позивачем надано довідку ТОВ ФК «Вей фор пей», в якій зазначено про успішний переказ коштів на картку клієнта ОСОБА_3 на суму 1000,00грн., проте повний номер картки не вказано, позивачем не долучено розрахункових документів, визначених в ст.22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Також, не підлягають задоволенню вимоги про стягнення процентів, оскільки позика надавалася на строк 22 дні, тому позивач має право ставити питання про стягнення процентів з 21.10.2016 року по 12.11.2016 року в сумі 249,50грн., та не має права нараховувати проценти після припинення строку кредитування. Жодного розрахунку нарахування процентів не надано. Просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відзив на позов направлено позивачу 05.02.2019 року. Станом на день розгляду справи, з урахуванням нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України 28.11.2013 року №958, відповідь на відзив позивачем не надано.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що ТОВ «ВЕЛЛФІН» є юридичною особою, яка діє на підставі Статуту та зареєстровано як фінансова установа відповідно до розпорядження №2606 від 27 жовтня 2015 року Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Основним видом діяльності ТОВ «ВЕЛЛФІН» є кредитування, що підтверджується випискою є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.6, 7, 9).

Наказом директора ТОВ «ВЕЛЛФІН» №2-1 від 27 жовтня 2015 року затвердженні Правила надання грошових коштів у вигляді позики, які розміщені на офіційному веб-сайті товариства https://creditup.com.ua (а.с.10-16).

Згідно із пунктами 4.1., 4.2. Правил заявник, що має намір отримати позику, проходить реєстрацію в особистому кабінеті на сайті товариства, оформляє заявку на сайті шляхом заповнення всіх полів заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення.

Відповідно до пунктів 6.1., 6.2. Правил у разі прийняття товариством позитивного рішення про надання позики, товариство направляє заявнику на підписання договір про отримання позики. Договір направляється шляхом надсилання електронного повідомлення на електрону адресу зазначену заявником у заяві. Договір позики із заявником укладається на умовах та в порядку визначеному цими правилами.

У разі прийняття позитивного рішення товариство інформує заявника шляхом відправлення СМС- повідомлення на телефонний номер зазначений в заявці, з розміщенням інформації щодо прийнятого рішення в особистому кабінеті шляхом надсилання електронного повідомлення на електрону адресу, зазначену в заявці. Електронне повідомлення про прийняття позитивного рішення в наданні позики містить гіперактивне посилання. Здійснюючи перехід по гіперактивному посиланню, заявник отримує електронну копію договору позики (пункт 6.3. Правил). У разі отримання договору позики засобами електронного зв`язку, заявник укладає договір позики з товариством в особистому кабінеті (пункт 6.4. Правил). Для підписання електронної форми договору позики заявник здійснює вхід на сайт товариства та за допомогою логіну та паролю входить до особистого кабінету (пункт 6.7. Правил).

Пунктами 6.10., 6.11., 6.12. Правил визначено, що товариство надає позику у порядку одночасного перерахування суми, зазначеної в договорі позики, на рахунок банківської платіжної картки, зазначеної в заявці. Перерахування грошових коштів здійснюється в строки не пізніше 1 (одного) робочого дня з дати підписання договору позики сторонами; датою укладення договору позики між товариством і позичальником є дата перерахування суми позики на банківський рахунок.

Правила надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «ВЕЛЛФІН» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та, в розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України, є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

21 жовтня 2016 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ОСОБА_3 укладено договір позики №83424 на суму 1000,00грн. на строк 22 календарних днів, тобто до 15 травня 2016 року (а.с.21-25).

Зазначений договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://creditup.com.ua і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору - реєстрації заявником в особистому кабінеті на сайті товариства, заповнення всіх полів заявки, зокрема зазначення інформації щодо реквізитів банківської картки відповідача, підписання Павліковою О.В. договору електронним підписом.

Згідно зі ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до умов договору позики відповідачу шляхом перерахування грошових коштів на його банківський рахунок (банківська картка) було надано позику в розмірі 1000,00грн., строком на 22 календарних днів, зі сплатою процентів за користування позикою в розмірі 0,95% від суми позики, але не менше ніж 50грн. за перший день користування позикою, 0,95% від суми позики, щоденно, починаючи з другого дня в межах строку позики, 3,8% від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п.1.2 договору (п.п.1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 договору) (а.с.21-25).

На підтвердження укладення договору позики позивачем надано копію договору №83424 від 21 жовтня 2016 року, який оформлений сторонами в електронній формі, роздруківку заявки з офіційного веб-сайті товариства https://creditup.com.ua., лист від 29.10.2019 року про перерахування коштів в сумі 1000,00грн. 21.10.2016 року на платіжну картку ОСОБА_6 4731****8135 через платіжну систему «Вей фор пей», з яким у позивача укладено договір про організацію переказу коштів №ВП-180516-3 від 18.05.2016 року (а.с.17-25, 27).

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору станом на 12.11.2019 року заборгованість складає 42869,00грн., з яких заборгованість за основною сумою позики - 1000,00грн., заборгованість за відсотками - 10661,50грн., заборгованість за простроченими відсотками - 31207,50грн. (а.с.26).

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 546 ЦК України, передбачено виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За правилами ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Між сторонами склалися правовідносини з приводу укладання та виконання договору споживчого кредиту в електронному вигляді в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача.

Особливості укладання договору споживчого кредиту в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно з ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Отже, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

За ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію (п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Позивачем у позовній заяві зазначено, що підписання договору відбулося з урахуванням положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою одноразового ідентифікатора, яким в даному випадку є СМС повідомлення з кодом.

Таким чином, між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позивачем виконано зобов`язання за договором, шляхом перерахування коштів на банківську картку відповідача.

Суд не бере до уваги зауваження представника відповідача щодо відсутності належних та допустимих доказів підписання відповідачем договору позики №83424 від 21.10.2016 року та перерахування позивачем грошових коштів в сумі 1000,00грн.; відсутності доказів проведення реєстрації в «Особистому кабінеті» на сайті позивача та заповнення Заявки саме відповідачем; відсутність доказів направлення цифрового ідентифікатора, їх отримання відповідачем та використання для авторизації на сайті позивача тощо.

Аналізуючи відзив на позов, суд приходить до висновку, що відповідачем ОСОБА_1 оформлювалася заявка на позику та нею отримано грошові кошти в сумі 1000,00грн., оскільки відповідач заперечує саме проти недоведення позивачем процедури та порядку оформлення договору, проте відзив не містить категоричної відмови щодо отримання грошових коштів; посилання не те, що взагалі відповідачем не оформлювалася заявка та вона не мала наміру отримувати кошти за договором позики; що інша особа скористалася даними її банківської картки, використала номер її мобільного телефону та особисті дані з метою отримання позики. Також, відповідачем визнається право позивача на отримання відсотків за період з 21.10.2016 року по 12.11.2016 року в сумі 249,50грн.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України), обов`язок доказування покладається на сторін (ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України), збирання доказів у цивільних справах за загальним правилом не є обов`язком суду (ч.2 ст.12 ЦПК України).

Відповідачем не доведено, що нею не оформлювалася заявка на отримання позики, що на її банківську картку НОМЕР_1 * НОМЕР_2 через платіжну систему «Вей фор пей» не надходили 26.10.2016 року грошові кошти в сумі 1000,00грн.

Згідно з визначеним сторонами графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною договору позики, повернення позики здійснюється позичальником одним платежем 12.11.2016 року в сумі 1249,50грн., з яких 249,50грн. - сплата процентів за користування позикою за період 21.10.2016 року по 12.11.2016 року (а.с.24 зворот).

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 цього Кодексу, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, провадження №14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, провадження №4-154цс18 від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц, провадження №14-318цс18.

За умовами договору позики №83424 від 21 жовтня 2016 року ТОВ «ВЕЛЛФІН», як фінансова установа, надало позичальнику позику, а відповідач зобов`язувався повернути кошти у повному розмірі 12 листопада 2016 року.

ТОВ «ВЕЛЛФІН» відповідно до ст.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 12 листопада 2016 року.

Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Розрахунок заборгованості позивача свідчить про те, що визначена до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою в сумі 42869,00грн. включає період з 13 листопада 2016 року по 12 листопада 2019 року, який виходить за межі строку кредитування.

Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлена позикодавцем ТОВ «ВЕЛЛФІН» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по основних та додаткових процентах за користування позикою за період з 13 листопада 2016 року по 12 листопада 2019 року є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, і тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором позики 1249,50грн. (1000,00грн. + 249,50грн.).

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подається юридичною особою, судовий збір дорівнює 1,5 відсотку ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921грн.).

З урахуванням того, що позовні вимоги ТОВ «ВЕЛЛФІН» підлягають частковому задоволенню, згідно з п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, за принципом пропорційного розподілу судових витрат до задоволених позовних вимог, на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» з ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати, понесені на сплату судового збору при зверненні до суду 55,99грн. (1921х1249,50:42869,00= 55,99) (а.с.1).

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 13, 76, 77, 81, 121, 141, 265, 354 ЦПК України, ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст.4, 5, 16, 256, 546, 549, 1046, 1047 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» () заборгованість за договором позики №83424 від 21 жовтня 2016 року в сумі 1249,50грн. (одна тисяча двісті сорок дев`ять гривень 50 коп.), яка складається з заборгованості за сумою позики - 1000,00грн. та процентів за користування позикою за період з 21.10.2016 року по 12.11.2016 року - 249,50грн.

У решті позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» () судовий збір в сумі 55,99грн. (п`ятдесят п`ять гривень 99 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення через Дзержинський суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», 03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, буд.№48, ;

- відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: Н. Ю. Вікторович