Справа № 638/3801/18
Провадження № 2/638/890/20
РІШЕННЯ

іменем України

19.02.2020 Дзержинський районний суд міста Харкова в складі

головуючого судді Штих Т.В.

за участі секретаря Подосокорської А.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа ПАТ « Київський страховий дім» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 третя особа ПАТ « Київський страховий дім» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 04 серпня 2015 року з вини відповідача, належному йому на праві власності автомобілю « ЗАЗ» державний номер НОМЕР_1 завдано механічних пошкоджень, чим відповідно завдано матеріальні збитки. Згідно висновку оцінювача ТОВ « Центр експертних досліджень « Професіонал» від 18 вересня 2015 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля за наслідком ДТП становить 259862,53 гривень. Позивач просить стягнути на його користь 170862,53 гривень- суму на ремонт автомобіля, а також судових витрат, а всього суму 179023,26 гривень, з урахуванням часткових виплат відповідача та відшкодування страхової компанії.

Позивач та представник позивача у судове засідання з`явились, наполягали на задоволенні позовних вимог.

Відповідач у судове засідання особисто не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Представник відповідача у судовому засіданні просив позовні вимоги залишити без задоволення. Надав до суду заяву, де вказав, що відмовляється від заявлених клопотань.

Представник третьої особи ПАТ « Київський страховий дім» у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

У відповідності до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи спір по суті, суд встановив наступні фактичні обставини, докази, що їх підтверджують, та відповідні ним спірні правовідносини.

Згідно постанови Дзержинського районного суду міста Харкова від 15 вересня 2015 року 04 серпня 2015 року о 13-10 годині ОСОБА_2 в м. Харкові, керуючи автомобілем « ЗАЗ» державний номер НОМЕР_1 , по вул. Ляпунова на перехресті з вул. Леніна не виконав вимогу знаку 2.1 « Надати дорогу» і допустив зіткнення з автомобілем « Хюндай» державний номер НОМЕР_2 , який рухався під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок чого було заподіяно матеріальні збитки

В діях відповідача встановлено порушення вимог п.8.4 ПДР України, що містять в собі склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2015 року у справі №638/13358/15-п відповідача визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, що встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі обставини або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вчинення відповідачем адміністративного проступку не спростовується, та за наявності постанови Дзержинського районного суду м. Харкова, яка набрала законної сили, не підлягає доказуванню.

Згідно звіту оцінювача ТОВ « Центр експертних досліджень « Професіонал» від 18 вересня 2015 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля за наслідком ДТП становить 259862,53 гривень.

Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у ПрАТ « Київський страховий дім» на підставі полісу страхування від 19 січня 2015 року, якою було виплачено позивачу відшкодування завданої шкоди в сумі 49000,00 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати.

Дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, надаючи оцінку аргументам учасників справи та правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Збитками визнаються: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, що підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 №4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Неправомірність дій відповідача, якими завдано шкоду майну позивача, встановлено в межах адміністративного судочинства по справі №638/19838/16-п, та відповідачем не заперечується.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992, відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відносити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовується в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, що виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку з заподіянням шкоди майну.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 №4, потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Статтями 12, 13, 77 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів.

За змістом статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розмір шкоди, завданої відповідачем внаслідок ДТП, позивач підтверджує вказаним вище звітом ТОВ « Центр експертних досліджень « професіонал».

У відповідності до змісту узагальнених одиничних результатів оцінки за вказаним звітом, вартість матеріального збитку, складає 259862,53 гривень.

Згідно вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи сплату страхового відшкодування та часткову сплату відповідачем ремонтних робіт, суд вважає позовні вимоги справедливими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, на основі повного і всебічного з`ясування обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, судом вирішено позовні вимоги задовольнити.

Питання про стягнення судових витрат суд вирішує згідно зі ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 1166, 1167,1187, 1194 ЦК України, та ст. ст. 12, 13, 76-77, 81-82, 141, 263-264 ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа ПАТ « Київський страховий дім» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_4 суму вартості ремонту автомобілю в розмірі 170862 ( сто сімдесят тисяч вісімсот шістдесят дві гривни) 53 копійки, 1320 ( одна тисяча триста двадцять) гривень вартість проведення експертного дослідження, 1840 ( одна тисяча вісімсот сорок гривень ) 73 копійки судових витрат та 5000 (п`ять тисяч ) гривень вартості правової допомоги.

Повний текст рішення виготовлений 21 лютого 2020 року.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апелляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення ухвалено та надруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Суддя : Штих Т.В.