Провадження № 2/742/1209/20
Єдиний унікальний № 742/2446/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючої - судді Короткої А.О., за участю секретаря судових засідань - Сидоренко Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, стягнутих з нього на підставі судового наказу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 5 травня 2018 року на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття щомісячно, починаючи з 6 квітня 2018 року. Разом з цим, також просить відкликати з Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) судовий наказ №2-н/742/96/18 про стягнення з нього аліментів, виданий 05.05.2018 року.

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього у шлюбі з відповідачкою народився син ОСОБА_5 . 27 березня 2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано. Судовим наказом Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області №2-н/742/96/18 від 05.05.2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття щомісячно, починаючи з 6 квітня 2018 року. Після розірвання шлюбу син ОСОБА_4 проживав періодично то з матір`ю, то з батьком, проте з 4 червня 2020 року ОСОБА_4 постійно почав проживати разом лише з батьком. Тож, оскільки нині дитина фактично знаходиться на утриманні батька, то у відповідача більше немає підстав для стягнення з нього аліментів, у зв`язку з чим ОСОБА_1 і звернувся до суду із даним позовом.

У своєму відзиві відповідачка визнала позовні вимоги та підтвердила, що на даний час син ОСОБА_4 дійсно проживає разом з батьком, проте категорично заперечила той факт, що вона самоусунулась від утримання сина, а отримувані аліменти використовує на власні потреби. При цьому повідомила, що нею була подана заява до Прилуцького МРВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про повернення виконавчого документа, згідно з якою державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, а кошти у сумі 8945,27 грн, які вона отримала від позивача на утримання їх спільного сина, вона вже повернула ОСОБА_1 .

В судове засідання позивач не з`явився, проте надіслав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити та провести судове засідання без його участі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася також, проте надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти розгляду справи у підготовчому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно зі ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.

Зокрема, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 4 ст.273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано на підставі рішення Прилуцького міськрайонного суду від 27.03.2014 (а.с.8-9).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17 березня 2006 року вбачається, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та його батьками записані: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.6).

Судовим наказом Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 5 травня 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з часу подання заяви, тобто з 06.04.2018 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с.10).

На підставі даного судового наказу постановою головного державного виконавця Прилуцького МРВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області серії ВП №56413323 від 18.05.2018 було відкрито виконавче провадження (а.с.11).

Згідно з копією довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб №024/7-09 №2666 від 11.08.2020 року, виданої головою комітету самоорганізації населення №7 мікрорайону 273 кварталу, за адресою: АДРЕСА_4 проживають без реєстрації наступні особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , з якої вбачається, що неповнолітній ОСОБА_5 дійсно проживає разом з батьком (а.с.7).

Відповідно до ч.3, 4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені рішенням у цивільній справі, справі про адміністративне правопорушення не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В ч.4 ст.273 ЦПК України встановлено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з вимогами ст.81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Зазначена позиція висловлена у постанові Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати своїх дітей. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. У разі відсутності домовленості кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» (ратифікована Постановою ВРУ № 798-ХІІ від 27.02.1991р.) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Тож, враховуючи той факт, що мати дитини ОСОБА_2 не проживає разом з сином, який на даний час проживає з батьком, то суд вважає за доцільне вирішити питання в інтересах дитини, звільнивши ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , оскільки останній з 4 червня 2020 року вже перебуває на утриманні батька.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що слід зробити у даному випадку, зважаючи на визнання позову ОСОБА_2 у підготовчому судовому засіданні.

На підставі ст.180 СК України, Конвенції ООН про права дитини, керуючись ст.12, 13, 61, 81, 142, 258-259, 263, 264, 265, 273, 352, 354, 355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , адреса проживання: АДРЕСА_6 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_7 ) про звільнення від стягнення аліментів - задовольнити у повному обсязі.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_2 , від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки заробітку (доходу) щомісячно, які з нього стягуються на підставі судового наказу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області №2-н/742/96/18 від 5 травня 2018 року.

Відкликати з Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) судовий наказ №2-н/742/96/18 по стягненню аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_2 , виданий Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області 5 травня 2018 року.

Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, згідно з квитанцією №0.0..1 від 4 вересня 2020 року, що становить 420 (чотириста двадцять) грн 40 к.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 05.11.2020 року.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.О.Коротка