ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4405/14-ц Номер провадження 22-ц/814/404/20Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т.В. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
У Х В А Л А

18 лютого 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Хіль Л.М.

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Бутенко С.Б.

Секретар: Мисечко А.І.

За участі: представника позивача - Шестакова О.В., відповідача - ОСОБА_1 , представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві заяву ОСОБА_3 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Хіль Л.М., суддів: Кузнєцової О.Ю., Бутенко С.Б. в апеляційному провадженні за апеляційними скаргами представника позивача ОСОБА_4 - адвоката Шестакова Олександра Володимировича

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 30 червня 2015 року та

на додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 06 серпня 2015 року

в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональний брокерський дім "Фаворит" про визнання правочинів недійсними, визнання права власності, повернення майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Полтавського апеляційного суду перебуває цивільна справа № 552/4405/14-ц із вище вказаним позовом.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 30 червня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю " Міжрегіональний брокерський дім "Фаворит", ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними, визнання права власності, повернення майна з чужого незаконного володіння - відмовлено за безпідставністю.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Полтави від 06 серпня 2015 року стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в сумі 15 000 грн.

Не погодившись з вищевказаними рішеннями, їх в апеляційному порядку оскаржив представник позивача ОСОБА_4 - адвокат Шестаков О.В.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 29 серпня 2017 року апеляційні скарги представника позивача ОСОБА_4 - адвоката Шестакова О.В. відхилено. Рішення Київського районного суду м. Полтави від 30 червня 2015 року та додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 06 серпня 2015 року - залишено без змін.

Не погодившись з вказаною ухвалою, її в касаційному порядку оскаржив представник позивача ОСОБА_4 - адвокат Шестаков О.В., просив суд скасувати ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 29 серпня 2017 року.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року - касаційну скаргу задоволено, ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 29 серпня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 10 січня 2020 року справу призначено до розгляду в приміщенні апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 09:20 год. 06 лютого 2020 року.

30 січня 2020 року суддя-член колегії, Прядкіна О.В., заявила самовідвід у даній справі, про що надала заяву.

Підстави самовідводу вмотивовувала тим, що 31 серпня 2016 року Апеляційним судом Полтавської області під її головуванням було винесено ухвалу у даній справі і нею, як головуючим суддею, фактично вже була висловлена оцінка правовідносин у даній справі.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 03 лютого 2020 року заяву судді Прядкіної О.В. про самовідвід - задоволено, а справу передано до канцелярії Полтавського апеляційного суду для здійснення її повторного перерозподілу за програмою автоматизованої системи документообігу суду та визначення іншого складу колегії суддів.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 лютого 2020 року визначено нового члена колегії суддів - Бутенко С.Б.

05 лютого на адресу Полтавського апеляційного суду надійшла заява про відвід колегії суддів у складі головуючої Хіль Л.М. та суддів: Прядкіної О.В., Кузнєцової О.Ю.

В обґрунтування заяви ОСОБА_3 вказував, що ухвалою Полтавського апеляційного суду від 10 січня 2020 року справу призначено до розгляду, натомість ухвала про прийняття справи до свого провадження та відкриття апеляційного провадження в ЄДРСР відсутні.

Також зазначав, що судом не встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

ОСОБА_3 вказував на те, що суд апеляційної інстанції самостійно витребував у Другої Лубенської державної нотаріальної контори інформацію, що міститься у спадковій справі, чим порушив цивільний процесуальний закон.

А також посилався на те, що касаційний суд допустив порушення, а саме незаконно вказав на недійсність оспорених правочинів.

Таким чином, сукупність вказаних обставин руху справи оцінюються ОСОБА_3 , як підстави поставити під сумнів неупередженість та оцінити таку сукупність дій, як сформовану позицію суду до розгляду справи в апеляційному порядку по суті - що є недопустимим та порушує принцип об`єктивності суду.

06 лютого 2020 року справу було знято з розгляду та слухання справи призначено до розгляду в приміщенні апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 18 лютого 2020 року о 09:00 год., у зв`язку з перебування судді-члена колегії, Кузнєцової О.Ю. на лікарняному.

14 лютого 2020 року ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду із заявою про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Хіль Л.М., суддів, Бутенко С.Б., Кузнєцової О.Ю. Підстави відводу вмотивовував тим, що суддею апеляційного суду Прядкіною О.В. невірно заявлено самовідвід, а апеляційним судом проведено повторний авто розподіл справи.

Суд, ознайомившись із заявами про відвід суддів, доходить висновку про її необґрунтованість виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо суд доходить висновку про його обґрунтованість

Якщо заява про відвід судді надійшла заявленого відводу до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

У відповідності до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України.

Частиною 3 ст. 39 ЦПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Оскільки, заява про відвід суддів надійшла до суду пізніше, ніж за три робочі дні до засідання, питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом (п. 1).

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутій проти Хорватії» (Kutit v Croatia), № 48778/99, пункт 25, ЕCHR 2002-II).

Наявність безсторонності суду відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначається за суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Об`єктивний критерій полягає зокрема у тому, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

ЄСПЛ у рішення по справі «Олександр Волков проти України» (Заява № 21722/11) (пункти 104 та 106) зазначив, що існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований, сумнів у його безсторонності (серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fеуv.Аustria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЕСНК 2000-ХІІ). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Кюббер проти Бельгії» (DeCubber v. Belgium), Series А, № 86).

Отже, з наведеного слідує, що рішення суду, ухвалене за наслідками вирішення спору, не має викликати сумнівів щодо його законності та об`єктивності.

Як свідчать заяви про відвід, сторона по справі ОСОБА_3 , який заявив відвід, фактично не погоджується з процесуальні діями судді та апеляційного суду, що не може слугувати законною підставою для з`явлення відводу згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України.

Виходячи з викладеного колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу та відмову у задоволенні заяви про відвід суддів.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід колегії суддів у складі головуючого: Хіль Л.М., суддів: Бутенко С.Б., Кузнєцової О.Ю. - відмовити.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Л.М. Хіль

Судді: С.Б. Бутенко

О.Ю. Кузнєцова