Справа № 581/70/20
Провадження № 2-о/581/6/20
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2020 року селище Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді Сізова Д.В.,

з участю секретаря судового засідання Самілик Н.М.,

у присутності заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці адвоката Семеген Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Подільківська сільська рада Липоводолинського району Сумської області,

про встановлення факту перебування особи на утриманні,

в с т а н о в и в :

22 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, яку обґрунтувала наступними обставинами.

Після смерті у 1984 року матері заявниці ОСОБА_2 , нею стала опікуватися її рідна тітка по материній лінії ОСОБА_3 . Вони проживали разом, тітка займалася її вихованням, платила за її навчання в учбовому закладі, разом вели з нею спільне господарство.

Після смерті тітки ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина на земельну частку (пай), розташовану на території Подільківської сільської ради Липоводолинського району Сумської області.

У січні 2020 року ОСОБА_1 зверталася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , але у прийнятті такої заяви їй було відмовлено, з огляду на те, що вона не є спадкоємицею за законом після смерті тітки у розумінні ЦК УРСР.

Тому, зважаючи на необхідність встановлення вказаного факту для оформлення спадкових прав, просить суд встановити факт її перебування на утриманні ОСОБА_3 з 1984 року і по день смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні заявник та її представник підтримали свою заяву та просили її задовольнити. Вказали, що у період із 1993 року по день смерті тітки ОСОБА_1 перебувала у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, заробітної плати не отримувала та перебувала на утриманні тітки.

Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що вона з дитинства знайома із заявницею та їй відомо, що після смерті матері ОСОБА_1 нею опікувалася її рідна тітка ОСОБА_3 : вони завжди разом проживали, тітка платила за її навчання, вони разом вели спільне господарство.

Заслухавши пояснення заявниці, її представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася у с. Подільки Липоводолинського району Сумської області, її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с.6).

8 серпня 1992 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб із ОСОБА_7 , узявши прізвище чоловіка ОСОБА_1 (а.с.7).

Із 16 серпня 1993 року ОСОБА_1 працює вчителем хімії.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_7 та ОСОБА_1 народився син ОСОБА_9 .

За вересень-грудень 1993 року ОСОБА_1 мала дохід 776981,85 крб., за вересень-грудень 1994 року - 3014400 крб., за 1995 рік - 44691500 крб.

Із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що до державної реєстрації шлюбу, яка відбулася 20 липня 1970 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мала прізвище ОСОБА_3 (а.с.8).

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 28 листопада 2019 року встановлено юридичний факт того, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною тіткою ОСОБА_1 (а.с.13-14).

Із довідки Подільківської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 30 липня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до дня смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживала по АДРЕСА_1 разом із дочкою ОСОБА_1 та своєю сестрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Заповіти від її імені виконавчим комітетом цієї сільської ради не посвідчувалися (а.с.9).

3 лютого 1997 року на ім`я ОСОБА_3 виготовлений сертифікат (серії СМ № 0168416) на право на земельну частку (пай), розміром 4,23 умовних кадастрових гектарів, належний їй як члену САПТЗТ «Поділля» (а.с.10).

Із копії погосподарської книги за 1983-1985 рр. вбачається, що в одному домоволодінні проживали ОСОБА_2 , яка значилася - головою сім`ї, її дочка ОСОБА_11 та ОСОБА_3 (а.с.15).

Із довідки Подільківської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 30 липня 2019 року вбачається, що ОСОБА_3 до дня смерті була зареєстрована по АДРЕСА_1 . Заповіти від її імені виконавчим комітетом цієї сільської ради не посвідчувалися (а.с. 11).

Із довідки Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 12 листопада 2019 року вбачається, що ОСОБА_3 із червня 1994 року до дня смерті проживала з племінницею ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 . Заповіт від її імені виконавчим комітетом Капустинської сільської ради не посвідчувався (а.с.12).

Постановою державного нотаріуса Липоводолинської районної державної нотаріальної контори Мельника В.О. від 15 січня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що вона не являється спадкоємцем за законом. У постанові нотаріуса також зазначено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася, спадкоємці за прийняттям спадщини не зверталися (а.с. 16).

Із довідки Головного управління Пенсійного фонду України без дати за підписом начальника відділу Ємця О.В. вбачається, що ОСОБА_3 , як пенсіонер, мала такі нарахування: у 1993 році - 985478,11 крб., у 1994 році - 5887400 крб., у 1995 році - 54798700 крб.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Оскільки спадкодавець померла у 1995 році, застосуванню підлягає Цивільний кодекс УРСР 1963 року.

Згідно з вимогами ст. 531 ЦК УРСР 1963 року до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

За змістом цієї норми непрацездатність і можливість утримання іншою особою обумовлюється об`єктивною неспроможністю людини працювати та самостійно забезпечувати самого себе всім необхідним і зумовлюється пенсійним віком чи наявністю інвалідності внаслідок захворювання, травми тощо.

Відповідно до п. 1.3 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 9 квітня 2008 року №189, здатність до трудової діяльності (працездатність) - сукупність фізичних, розумових та емоційних можливостей, яка дає змогу працівникові виконувати роботу визначеного обсягу, характеру та якості.

Непрацездатність (утрата працездатності) - це стан здоров`я (функцій організму) людини, обумовлений захворюванням, травмою тощо, який унеможливлює виконання роботи визначеного обсягу, професії без шкоди для здоров`я.

Тимчасова непрацездатність - це непрацездатність особи внаслідок захворювання, травми або з інших причин, що не залежить від факту втрати працездатності (пологи, карантин, догляд за хворим тощо), яка має тимчасовий зворотний характер під впливом лікування та реабілітаційних заходів, триває до відновлення працездатності або встановлення групи інвалідності, а в разі інших причин - до закінчення причин відсторонення від роботи. Тимчасова непрацездатність застрахованих осіб засвідчується листком непрацездатності.

Судом встановлено, що у 1992 році ОСОБА_1 , 1971 року народження, уклала шлюб та разом із чоловіком проживала у тітки, ІНФОРМАЦІЯ_7 була прийнята на роботу, ІНФОРМАЦІЯ_3 народила дитину та до дня смерті тітки перебувала у відпустці по догляду за дитиною.

На час відкриття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_1 не досягла встановленого законом пенсійного віку, відсутні дані про отримання нею пенсії на пільгових умовах, у зв`язку із втратою годувальника тощо, матеріали справи не містять відомостей про її непрацездатність. Перебування особи у відпустці по догляду за дитиною до трьох років не може визнаватися періодом її непрацездатності, оскільки у цей період особа в змозі виконувати роботу, а вказані відпустка надається лише як соціальна гарантія, яка за бажанням надається повністю або частково в межах установленого періоду.

За таких обставин, не встановивши, що будучи непрацездатною особою, заявниця перебувала на утриманні своєї тітки не менше одного року до смерті останньої, суд відмовляє у задоволенні заяви.

Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту перебування особи на утриманні відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний тест рішення суду складено 24 лютого 2020 року.

Заявник: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: Подільківська сільська рада Липоводолинського району Сумської області; вул. Шкільна, буд. 5, с. Подільки, Липоводолинський район, Сумська область; .

Суддя Д. В. Сізов