Справа № 303/4941/17
Провадження № 2/303/16/20
ряд. стат. звітн. - 42
09 листопада 2020 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Котубей І.І.,
з участю секретаря судового засідання Дорош У.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житлом,
30.08.2017 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житлом.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона проживає в м.Таганрог Ростовської області Російської Федерації, де також проживає її батько ОСОБА_4 В АДРЕСА_1 , проживали батьки батька, а її дідусь та бабуся - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 її дід ОСОБА_5 помер та від того часу одноособовим власником квартири, де вони проживали, стала бабуся ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся і єдиним спадкоємцем всього майна став її батько - ОСОБА_4 , який в подальшому відмовився від прийняття спадкового майна на її користь, а саме 16 січня 2014 року звернувся до нотаріальної контори м.Таганрог із відповідною заявою. 28 січня 2014 року вона подала заяву про прийняття спадщини за бабусею до приватного нотаріуса Мукачівського нотаріального округу Переста Я.О., в той же день приватним нотаріусом була відкрита спадкова справа.
Через політичну ситуацію, яка склалася в 2014 році в Україні, вона не приїхала в м.Мукачево, щоб отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом і переоформити на себе квартиру та інше спадкове майно бабусі. Цими обставинами скористалися невідомі їй особи, які злочинним шляхом по сфальсифікованим документам, через суд незаконно визнали право власності на квартиру в порядку спадкування на підставну особу ОСОБА_7 , який не мав ніякого відношення ні до бабусі, ні до квартири. Невдовзі дану квартиру перепродали відповідачу по справі - ОСОБА_3 .
По даному факту слідчим відділом Мукачівського МВП ГУНП в Закарпатській області 28.03.2017 року було відкрито кримінальне провадження за ч.2 ст. 190 КК України. Одночасно до суду нею та іншим відповідачем по справі виконкомом Мукачівської міської ради було подано заяву про перегляд заочного рішення від 29.09.2016 року, яке ухвалою суду від. 31.05.2017 року було переглянуто, прийнято заяву від позивача ОСОБА_7 про відмову від позову про визнання права власності на спадкове майно, провадження у справі закрито. Крім того, допущено поворот виконання рішення суду та витребування від ОСОБА_3 на її користь вище вказаної квартири.
На підставі даного рішення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності була поновлена реєстрація квартири за бабусею. 24 липня 2017 року вона отримала в приватного нотаріуса Перести Я.О. свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлої бабусі та того ж дня в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, було зареєстровано за нею право власності на спадкову квартиру. Однак до цього часу квартира перебуває в незаконному володінні ОСОБА_3 , в зв`язку з чим вона звернулася до суду з даним позовом.
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.10.2017 року провадження у вказаній справі було зупинено до закінчення розгляду та набрання законної сили рішенням по справі за позовом ОСОБА_7 до Мукачівської міської ради, ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно.
21.11.2017 року провадження у справі відновлено та продовжено судовий розгляд.
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.02.2018 року провадження у вказаній справі знову було зупинено до закінчення розгляду та набрання законної сили рішенням по справі за позовом представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , третя особа - приватний нотаріус Мукачівського нотаріального округу Гелетей Л.В., про визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу квартири та витребування квартири у особи із незаконного володіння.
05.10.2020 року поновлено провадження у справі та продовжено судовий розгляд.
В судове засідання позивач по справі ОСОБА_1 та її представники не з`явилися, однак до початку судового розгляду від представників надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Одночасно зазначили, що позовні вимоги ОСОБА_1 підтримують та просять задовольнити їх в повному обсязі. Не заперечують проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_3 та його представник - адвокат Мельник П.П. в судове засідання повторно не з`явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, про причини неявки суд не повідомили.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до наступного висновку.
Матеріалами справи встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 являється громадянкою Російської Федерації, проживає в АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта та копією перекладу з російської на українську мову паспорта громадянина Російської Федерації (а.с.6-7).
Згідно копії заяви ОСОБА_1 , остання 16.01.2014 року в м.Таганрог Ростовської області Російської Федерації подала заяву про прийняття спадщини за померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 . Дана заява зареєстрована в реєстрі за № 1-146. В нотаріальну контору м.Мукачево Закарпатської області дана заява надійшла 28.01.2014 року під номером 1/2014, отримана приватним нотаріусом Переста Я.О.
Того ж дня, 16.01.2014 року громадянин ОСОБА_4 в м.Таганрог Ростовської області Російської Федерації подав заяву про відмову від спадщини за померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 матір`ю ОСОБА_6 на користь доньки - внучки спадкодавця ОСОБА_1 . Дана заява зареєстрована в реєстрі за № 1-145. В нотаріальну контору м.Мукачево Закарпатської області дана заява надійшла 28.01.2014 року під номером 1/2014, отримана приватним нотаріусом Переста Я.О.
Відповідно до копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, приватним нотаріус Переста Я.О. 28.01.2014 року зареєстровано спадкову справу за номером 55657255, номер у спадковому реєстрі 1/2014, спадкодавець ОСОБА_6 .
Згідно копії заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 вересня 2016 року за ОСОБА_7 визнано право власності на спадкове майно, а саме на квартиру АДРЕСА_3 .
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 травня 2017 року прийнято від позивача ОСОБА_7 заяву про відмову від позову до Мукачівської міської ради, ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, провадження у справі закрито та допущено поворот виконання рішення суду від 29.09.2016 року.
Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.06.2017 року, квартира за адресою АДРЕСА_4 на праві приватної власності (розмір частки 1/1) належить ОСОБА_6 .
В подальшому, 24.07.2017 року приватним нотаріусом Переста Я.О. видано Свідоцтво про права на спадщину (спадкодавець ОСОБА_6 , спадкоємець - ОСОБА_1 ) на квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_4 , що підтверджується копіє Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 24.07.2017 року за № 48514310.
Того ж дня, а саме 24.07.2017 року приватним нотаріусом Переста Я.О. вказані відомості внесено до реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується копією Витягу.
Таким чином, ОСОБА_1 набула право власності у встановленому законом порядку на квартиру.
Відповідно до копії рапорту чергового Мукачівського відділу поліції від 28.03.2017 року, 28.03.2017 року о 22 год. до чергової частини Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшли матеріали із Мукачівської місцевої прокуратури по заяві гр. ОСОБА_11 , 1937 р.н., про те, що на її думку з квартири АДРЕСА_1 на вид знайомі їй особи самоправно вивезли меблі та посуд.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як вбачається з матеріалів справи, право власності на квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_4 , зареєстровано за позивачем ОСОБА_1 .
Ч.1 ст. 76 та ч.1 ст. 80 ЦПК України передбачають, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до копії заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.04.2018 року (а.с.121-124), визнано недійсним договір купівлі-продажу оспорюваної квартири, витребувано квартиру із незаконного володіння ОСОБА_3 та передання її законному власнику ОСОБА_1 .
Вказане рішення постановою Закарпатського апеляційного суду від 14.09.2020 року скасоване та постановлено нове судове рішення, згідно якого визнано недійним договір купівлі-продажу квартири та витребувано квартиру АДРЕСА_1 із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 .
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Статтею 16 цього ж Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а ч.1 ст.319 вказаного Кодексу передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Статтею 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Пунктом 33 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Аналіз вказаних норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 являється власником квартири, право на користування та розпорядження якою порушено відповідачем ОСОБА_3 .
Враховуючи те, що відповідач чинить перешкоди позивачці у користуванні її квартирою, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 перешкоди в користуванні кватирою АДРЕСА_3 шляхом примусового витребування квартири та ключів від неї із незаконного володіння ОСОБА_3 з одночасним його виселенням з даної квартири та вселенням законного її власника ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт громадянина Російської Федерації ІНФОРМАЦІЯ_5 , виданий ОМ-3 м.Таганрог Ростовської області 22.03.2006 року, мешканка АДРЕСА_2 , в особі представника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Мукачівським МВ УМВС України в Закарпатській області 15.01.1998 року, місце реєстрації АДРЕСА_6 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_7 .
Повний текст рішення складено 16 листопада 2020 року.
Суддя Мукачівського
міськрайонного суду І.І.Котубей