Справа № 369/3329/20
Провадження № 2-о/369/122/20
РІШЕННЯ

Іменем України

09.10.2020 року

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

за участю секретаря Одинцов О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за заявою Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, заінтересована особа Києво- Святошинська державна нотаріальна контора Київської області про визнання спадщини відумерлою, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року міський голова Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про визнання спадщини відумерлою.

Як вказав заявник, 16.05.1995 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області було проведено державну реєстрацію смерті ОСОБА_1 , що підтверджується відповідним актовим записом про смерть за № 197.

Даний факт підтверджується листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного відділу Головного територіального управління юстиції у Київській області № 2116-16.14-27 від 14.11.2018.

Згідно інформації КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» (довідка № 713 від 08.11.2018) ОСОБА_1 є співвласником будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу посвідчений державним нотаріусом Боярської державної нотаріальної контори від 17.04.1961 року за Р№1005 (зареєстроване в БТІ 21.04.1964 року під Р№ 649 в книзі №7).

За інформацію Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Київської області спадкова справа до майна померлого ОСОБА_1 не заводилась.

Просили суд визнати спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_1 на будинок за адресою: АДРЕСА_1 ) відумерлою та передати спадщину у власність територіальної громади міста Боярка Києво-Святошинського району Київської області.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.03.2020 було відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі.

В судове засідання заявник та заінтересована особа не з`явились. Подали заяви відповідно до яких просили справу слухати у їх відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Як встановлено в судовому засіданні, 16.05.1995 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області було проведено державну реєстрацію смерті ОСОБА_1 про що, було складено актовий запис про смерть № 197. Даний факт підтверджується листом Міністерства юстиції України ГТУЮ у Київській області Києво-Святошинського районного ВДРАЦС від 14.11.2018 року № 2116-16.14-27.

Згідно листа Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області від 09.11.2019 року № 3063/01-16 спадкова справа до майна померлого ОСОБА_1 не заводилась.

З копії інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 вбачається, що ОСОБА_2 прийнято спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 . Крім того Ѕ частина вищевказаного будинку належить ОСОБА_3 .

Доказів спростування даної інформації заявником надано не було.

Як вбачається з відповіді Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області, спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 може бути заведена будь-якою державною нотаріальною конторою або будь-яким приватним нотаріусом за місцем відкриття спадщини.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею ст. 335 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Приписами ст. 338 ЦПК України визначено, що суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Положеннями ст. 1277 ЦК України визначено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

За викладених підстав, суд зазначає, що умови, необхідні для визнання спадщини відумерлою, передбачені положеннями ст.1277 ЦК України і є непідтвердженими при розгляді даної заяви.

Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Відповідно до положень частини першої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 19.11.2018 року у справі справа № 175/1604/17-ц.

Судом, не можуть бути прийняті доводи заявника, про те, що спадщина ніким не було прийнята та нікому не заповідалась,жодних відомостей про заведення спадкової справи будь-яким приватним нотаріусом або держаною нотаріальної конторою не надав, клопотань про витребування доказів не заявив.

Оскільки заявником не надано доказів відсутності спадкоємців, не надано витягу зі спадкового реєстру з приводу заведення спадкової справи, а також не спростована інформація про прийняття спадщини ОСОБА_2 , суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог про визнання спадщини відумерлою.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1261, 1270, 1277 ЦК України, статтями 12, 13, 76, 77, 81, 259, 263, 265, 334, 338, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяву Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, заінтересована особа: Києво-Святошинська державна нотаріальна контора Київської області, про визнання спадщини відумерлою - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.С.Пінкевич