Справа № 468/1365/20-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2020 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого по справі судді - Янчук С.В., секретаря - Хижняк К.А., розглянувши у судовому засіданні в залі суду міста Баштанка справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа територіальна громада м.Баштанка в особі Баштанської міської ради про встановлення факту проживання зі спадкодавцем,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою про проживання зі спадкодавцем. На обґрунтування вимог в заяві зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Явкине Баштанського району помер ОСОБА_2 , з яким заявниця проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1988 року. Заявниця з померлим були зареєстровані та проживали у АДРЕСА_1 .

Після померлого залишилось спадкове майно - земельна ділянка площею 4.63 га на території Явкинської сільської ради Баштанського району.Заявник залишилась єдиним спадкоємцем за законом четвертої черги після померлого як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. У шлюбі з іншою особою померлий не перебував, дітей та інших родичів не мав.У шестимісячний строк заявницею було подано нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Нотаріусом Остапенком В.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутнє підтвердження факту проживання однією сім`єю.

Заявник в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про слухання справи у її відсутність, заяву підтримує повністю, просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляду справи у його відсутність та визнання заявлених вимог.

Дослідивши матеріали заяви та письмові докази по справі (копію державного акту, копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , довідку від 07.08.2020р., акт про встановлення факту проживання від 16.09.2020р., копію постанови нотаріуса від 15.09.2020р.), суд вважає вимоги заявника обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до вимогст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ст. 1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання позивача зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що під час розгляду справи, знайшли підтвердження обставини, на які посилається заявник, і вони є такими, що дозволяють встановити факт постійного проживання разом зі своїм співмешканцем, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: с.Явкине Баштанського району Миколаївської області, приймаючи до уваги, що заявник позбавлена можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживала однією сім`єю з померлим ОСОБА_2 більш п`яти років до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення (отримання).

СУДДЯ: