Єдиний унікальний номер 227/3802/20
Номер провадження 22-ц/804/3325/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Мірути О.А., Папоян В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Гладуха О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області у залі судових засідань № 3 апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2020 року про відмову у відкритті провадження у справі № 227/3802/20 за позовом ОСОБА_1 до Новодонецької селищної ради про відшкодування моральної шкоди (суддя першої інстанції Любчик В.М.), -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новодонецької селищної ради про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірною діяльністю посадових осіб Новодонецької селищної ради.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 серпня 2018 року задоволено його адміністративний позов, скасовано незаконну постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Новодонецької селищної ради № 07 від 22 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.150 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. Рішенням Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року апеляційну скаргу адмінкомісії при виконкомі Новодонецької селищної ради на вказане рішення суду залишено без задоволення, рішення першої інстанції залишено без змін.

На думку позивача, вищевказані посадові особи органу місцевого самоврядування діяли з порушенням вимог чинного законодавства України, порушили його права, безпідставно, за відсутності доказів вини звинуватили його у скоєнні адміністративного правопорушення та наклали на нього адміністративний штраф.

Така неправомірна діяльність призвела до марнування його часу, витраченого на оскарження незаконної постанови. Під впливом неправомірних дій він зазнав моральних страждань, хвилювань, був змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, порушення прав та необхідність вживати заходи для їх захисту, відчуває зверхнє ставлення до нього як до людини, тому відчуває себе приниженим і морально подавленим. Безвідповідальність та безкарність посадових осіб місцевої влади призвела до глибокого відчуття несправедливості та розцінене позивачем як приховане моральне катування та є приниженням його честі та гідності.

Просив стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 1 000 000 грн. за рахунок місцевого бюджету Новодонецької селищної ради Донецької області.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2020 року та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі зазначено, що позивач дійсно звертався до суду з позовом до юридичної особи з назвою «Новодонецька селищна рада» та помилково вказав , який належить виконавчому комітету Новодонецькій селищній раді. Його позов було задоволено в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 000 грн. Натомість, юридична особа Новодонецька селищна рада має . У відповіді від 31 липня 2020 року № 02-34/12 секретар Новодонецької селищної ради повідомила, що здійснити відшкодування моральної шкоди за рішенням суду неможливо, оскільки виявлено розбіжності у реквізитах Новодонецької селищної ради, не відповідає дійсності та належить іншій юридичній особі. Тому він був вимушений подати позов до суду до іншої юридичної особи з назвою «Новодонецька селищна рада», яка має належний їй .

Відповідачем Новодонецькою селищною радою надано письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому, посилаючись на безпідставність апеляційної скарги, відповідач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу позивача.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 та представник відповідача Новодонецької селищної ради не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач Новодонецька селищна рада судові повістки-повідомлення про розгляд справи 18 листопада 2020 року отримали 03 листопада 2020 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 29,30).

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача ОСОБА_1 та представника відповідача Новодонецької селищної ради, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи встановлено, що у вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новодонецької селищної ради про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірною діяльністю посадових осіб Новодонецької селищної ради. В обґрунтування позову посилався на порушення його особистих прав через неправомірне притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Новодонецької селищної ради № 7 від 22 травня 2018 року, яка скасована рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 серпня 2018 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року. Фактом незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності порушені його особисті права та йому спричинено моральну шкоду, яку він оцінив у 1 000 000 грн.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, виходив з того, що позивач ОСОБА_1 вже звертався до Добропільського міськрайонного суду з подібними позовними вимогами, повторно звертаючись з позовом ОСОБА_1 тільки зменшив ціну позову, вимоги залишилися тотожними.

В апеляційній скарзі, спростовуючи висновки суду, позивач посилається на те, що теперішній позов пред`явлений ним до іншої юридичної особи з назвою «Новодонецька селищна рада», яка має , оскільки попередньо він звертався з позовом до юридичної особи «Новодонецька селищна рада» та помилково вказав , котрий належить іншому суб`єкту господарювання.

Колегія суддів не приймає таке твердження скаржника та вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у даній справі.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (ст. 129 Конституції України).

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у ч. 1 ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Згідно інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень, 18 вересня 2019 року Добропільським міськрайонний судом Донецької області ухвалено рішення у справі № 227/1928/19, яким частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Новодонецької селищної ради про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірною діяльністю посадових осіб Новодонецької селищної ради. Стягнуто з Новодонецької селищної ради за рахунок місцевого бюджету на користь ОСОБА_1 1 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої неправомірними діями (рішеннями) посадових осіб Новодонецької селищної ради. Постановою Донецького апеляційного суду від 29 січня 2020 року рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2019 року залишено без змін.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 посилався на неправомірне притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Новодонецької селищної ради № 7 від 22 травня 2018 року, яка скасована рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 серпня 2018 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року. Спричинену моральну шкоду позивач оцінював у 1 млрд. грн.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили рішення чи ухвала суду про закриття провадження між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З огляду на зазначене суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у дійсній справі, дійшов вірного висновку, що є рішення суду, яке набрало законної сили між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, оскільки позивач вже звертався до суду з подібними позовними вимогами до юридичної особи Новодонецька селищна рада. При цьому судом вірно зазначено, що зміна ціни позову не є зміною предмета і підстав позовних вимог.

Посилання позивача на виявлені розбіжності у реквізитах коду ЄДРПОУ юридичної особи Новодонецької селищної ради не спростовує правильність висновків суду та не має правового наслідку для скасування оскаржуваної ухвали.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що позивачем вирішувалося питання щодо виправлення помилки у виконавчому документі у справі № 227/1928/19, який видано на підставі рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2019 року в порядку ст. 432 ЦПК України, з зв`язку з розбіжностями у реквізитах боржника Новодонецькоїх селищної ради.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом неправильно застосовані норми матеріального права чи порушені норми процесуального права, оскільки не містять у собі посилань на обставини чи докази, якими спростовуються встановлені судом обставини.

Згідно із ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 та залишення без змін ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 листопада 2020 року.

Головуючий суддя: Ю.М. Мальований

Судді: О.А. Мірута

В.В. Папоян