Дата документу 05.11.2020
Справа № 937/8798/19
Провадження № 2/937/633/20
05 листопада 2020 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Редько О.В.,
за участі секретаря судового засідання - Колеснікової Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про позбавлення батьківських прав,
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ.
Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить:
- позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позовна заява обґрунтована тим, що у позивача - ОСОБА_1 від шлюбу з відповідачем - ОСОБА_2 народилась дитина - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між подружжям було розірвано на підставі рішення суду, стягнуто з відповідача аліменти. Однак відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання своєї доньки, існує заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 38 186 грн. 50 коп. Також відповідач не бере участі у вихованні спільної дитини, з моменту припинення сімейних правовідносин з 2017 року він не вживає будь - яких заходів щодо участі в житті дитини, долею доньки не цікавиться, вихованням не займається, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, не вітає з днем народження, не телефонує, не відвідує, загалом не проявляє до неї батьківської турботи. Позивач зареєструвала шлюб з іншим чоловіком, який має намір її всиновити.
ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ.
Від представника позивача - адвоката Скворцової О.В. на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність її та у відсутності позивача. Позовні вимоги просить задовольнити.
Відповідач в судове не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.
Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.
09 жовтня 2013 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Розівка Приазовського району Запорізької області, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Розівка Приазовського району Запорізької області, зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Розівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 02 /а.с.10/.
ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області, актовий запис № 267 /а.с.13/.
Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 квітня 2017 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зареєстрований 09.10.2013 року виконавчим комітетом Розівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 2 був розірваний. Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 листопада 2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 кошти на її утримання в розмірі 500 гривень, щомісячно, починаючи з 29 листопада 2016 року та до досягнення дитиною 3-х річного віку /а.с.8-9/.
22 серпня 2019 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець смт Мирне Мелітопольського району Запорізької області, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Розівка Приазовського району Запорізької області, зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1819 /а.с.12/.
Згідно розрахунку заборгованості боржника по аліментам від 03.09.2019 року складеного головним державним виконавцем Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Пономаренко В.Ю. заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_2 станом на 01.09.2019 року становить 38 186 грн. 50 коп. /а.с.11/.
Згідно акту про фактичне проживання від 23.10.2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мешкають за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.14/.
Згідно довідки № 288 від 16 березня 2020 року виданої директором Дошкільного навчального закладу № 373 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує заклад дошкільної освіти № 373 з 01 вересня 2017 року і по теперішній час. Дитину в дитячий садок приводять та забирають - мама, ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_6 . Вихователі дошкільного закладу жодного разу не бачили батька ОСОБА_3 ОСОБА_2 за період відвідування дитиною закладу дошкільної освіти /а.с.81/.
Рішенням № 147/14 від 20.08.2020 року виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області було затверджено висновок органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, у зв`язку з тим, що неможливо з`ясувати фактичні причини ухилення батька від участі у вихованні дитини, визначити винність його поведінки, неможливо з`ясувати думку батька та його ставлення до дитини, до позовних вимог, так як фактичне місце знаходження його невідоме, враховуючи роз`яснення Пленуму Верховного Суду України по п.п. 15, 16 постанови Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», керуючись ст. 164 СК України, орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області вважає неможливим підтримати позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав /а.с.113-114/.

Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Так свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю позивача. ОСОБА_2 є колишнім чоловіком її доньки - ОСОБА_1 . Вони не мешкають разом з 2016 року. На час коли вони мешкали разом, відповідач не працював, зловживав алкогольними напоями, вчиняв побиття в родині. Донька розлучилась з ОСОБА_2 ще в 2017 році, переїхала до м. Київ. З того часу він ніколи не цікавився життям дитини, матеріальної допомоги не надає, не вітав з днем народження, хоча мешкає в одному подвір`ї. За весь час подзвонив ОСОБА_3 лише один раз. Одного разу свідок з онукою зустріли ОСОБА_2 на вулиці, він обіцяв зустрітися з дитиною, однак так цього і не зробив. Він купив мобільний телефон, однак особисто не подарував його своїй доньці, подарувала телефон його мати, тобто бабуся ОСОБА_3 . В 2017 році донька свідка - ОСОБА_1 забрала ОСОБА_3 до м. Києва. Дитина відповідача не вважає батьком. На теперішній час чоловік доньки - ОСОБА_6 має намір усиновити ОСОБА_3 , оскільки вона вважає, що він її батько.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона є подругою позивача. ОСОБА_2 з 2016 року не цікавиться життям своєї доньки ОСОБА_3 . Коли її подруга була в шлюбі з ОСОБА_2 , останній не працював, зловживав алкогольними напоями, вчиняв побиття в родині. Родину матеріально забезпечувала тільки ОСОБА_1 . В 2017 році вони розлучились. ОСОБА_2 матеріально не допомагає своїй дитині, не цікавиться її життям. Телефонував ОСОБА_3 лише один раз. Через бабусю передав дитині подарунок - мобільний телефон. ОСОБА_3 не сприймає відповідача своїм батьком. На теперішній час подруга свідка - ОСОБА_1 мешкає в м. Київ, в неї є чоловік, який бажає усиновити ОСОБА_3 .

ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів, а саме кожна особа має право па захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає захист цивільних прав та інтересів судом, а саме кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідносин.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку своєї особистості потребує любові і розуміння, вона повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, мати та батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд зазначає, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і, лише при наявності вини у діях батьків.

Вказаний висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 травня 2020 року у справі № 61-1344св20.

У частині четвертій статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Проте, суд, вирішуючи питання про наявність законних підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 виходить з наступного.

Судом встановлено, що відповідач - ОСОБА_2 , з 2017 року розлучений з позивачем, однак рішенням суду з нього стягнуті аліменти на утриманні дитини ОСОБА_3 . Станом з 29.11.2016 року по 01.09.2019 року відповідач жодного разу не сплачував аліменти, а тому має заборгованість станом на 01.09.2019 року в розмірі 38 186 грн. 50 коп. Відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків належним чином, оскільки не піклується про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, не виявляє зовсім інтерес до її життя, внутрішнього світу.

З пояснень свідків судом також встановлено, що відповідач жодним чином не приймає участі в житті дитини - ОСОБА_3 вже досить тривалий час, його поведінка та ставлення до виконання батьківських обов`язків незмінна.

Суд також вважає необхідним зазначити, що висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області № 147/15 від 20.08.2020 року щодо неможливості підтримати позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 не містить висновку щодо розв`язання спору, а містить лише дані щодо неможливості (у зв`язку з відсутністю батька) з`ясувати фактичні причини ухилення батька від участі у вихованні дитини, неможливості з`ясувати думку батька та його ставлення до дитини та позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України, висновок органу опіки та піклування не є обов`язковим для суду, а, згідно вимог ст. 76 ЦПК України є доказом у справі, який підлягає оцінці судом, з урахуванням вимог ст. 89 ЦПК України.

Тому, не зважаючи на те, що орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області не підтримав позовну заяву про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , а судом були встановлені обставини, які свідчать що батько малолітньої дитини свідомо і навмисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків протягом тривалого часу, а саме не виявляє інтересу до існування своєї дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не піклується про здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, будучи обізнаним про розгляд вказаної справи не повідомив суд про своє відношення до дитини, про своє ставлення до позовної заяви, жодних дій, спрямованих на зміну ставлення до виховання своєї дитини не вчинив, що свідчить про відсутність у відповідача намірів змінити свою поведінку у кращу сторону, а тому, за таких обставин, суд вважає, що є достатні підстави для позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітньої дитини.

Керуючись ст.ст. 150, 155, 164, 165, 166 СК України, ст.ст. 4, 5, 19, 23, 76-81, 83, 89, 247, 258, 264, 265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленихст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суду Запорізької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ: О.В. Редько