УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" листопада 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Садовського К.С.,
за участю секретаря - Пастушенко К.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича, боржник ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,
Приватний виконавець у судове засідання не з`явився, у поданні прохає розглянути подання у його відсутність.
У відповідності до вимог ч. 4 ст. 441 ЦПК України інші сторони та заінтересовані особи не повідомлялись про розгляд подання.
Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного:
Як зазначено у поданні державним виконавцем вживались заходи щодо виконання рішення суду, так ним було встановлено, що у боржника відсутнє на праві власності транспортні засоби, що належать йому на праві власності, також державним виконавцем встановлено, що боржник не має розрахункових рахунків в банківських установах та коштів на виявленому рахунку боржника в розмірі, достатньому для задоволення вимог стягувача, що на думку приватного виконавця, є підставою для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.
Основним принципом судочинства, закріпленим Конституцією України є верховенство права.
Відповідно до положень ст. 2 ЗУ «Про судоустрій України» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів суспільства, держави.
Ч.1 ст. 10 ЦПК України встановлено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Ст. 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно з ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом (ст. 313 ч. 2,4 ЦК України).
Пункт п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Згідно частини 3 статті 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.
Проте, в поданні приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника та в долучених до нього у якості доказів додатків у виді копій матеріалів виконавчого провадження міститься лише перелік заходів, які він здійснював в процесі примусового виконання виконавчого листа видного 01.07.2019 Київським районним судом м. Харкова. Доказів, які б вказували на те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язання, вказані матеріали не містять.
Позиція щодо неправомірності заборони виїзду за кордон без оцінки індивідуальних обставин боржника на підставі лише факту наявності невиконаного грошового зобов`язання, викладена у рішенні ЄСПЛ у справі "Хлюстов проти Росії".
Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання.
Керуючись Конституцією України, ст. 441 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд
У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича, боржник ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа - відмовити.
Роз`яснити приватному виконавцю, що він не позбавлений права в процесі виконавчого провадження на повторне звернення до суду із спірного питання у випадку вжиття передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо встановлення факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, наміру боржника вибути за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя: К.С.Садовський