Справа № 202/4697/20
Провадження № 2-зз/202/25/20
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

12 листопада 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Бєсєди Г.В., за участю секретаря судового засідання Голобородько О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до публічного акціонерного товариства «Акцент-банк», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

03.08.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з заявою про скасування заходів забезпечення позову, в якій просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 20.12.2020 року у справі № 2-5053/10, а саме скасувати арешт, накладений на все рухоме і нерухоме майно та грошові кошти ОСОБА_1 .

В обґрунтування зазначеної заяви зазначає, що після ухвалення рішення по справі пройшло десять років, а представник позивача не звернувся за отриманням виконавчого листа. Посилаючись на положення ч. 7 ст. 158 ЦПК України зазначав, що після ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Наголошували, що підстави для продовження дії заходів забезпечення позову у вигляді арешту майна та грошових коштів відсутні.

Представник акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» надав заперечення на заяву в яких зазначив, що рішення станом на сьогоднішній день не виконано, а тому підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні. Наголошували, що виконавчий лист було пред`явлено до виконання, але повернуто виконавчою службою у зв`язку із відсутністю майна боржника. Звертали увагу суду, що вони не позбавлені права для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Представником ОСОБА_1 надано заперечення на відповідь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» в якій зазначено, що виконавчий лист не видався та не був пред`явлений до виконання.

Представник ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи без його участі. Інші учасники справи не з`явились до судового засідання, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2010 року накладено арешт на майно, що належить відповідачу ОСОБА_2 в межах заявлених позовних вимог у розмірі 10 432, 3 Євро, що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ № 417/218 складає 109 747, 80 грн.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.12.2010 року позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість у розмірі 109 747,81 грн., судовий збір у розмірі 1 097,48 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120, 00 грн. Стягнуто з публічного акціонерного товариства "Акцент - Банк", ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 200 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» суму у розмірі 1 950,00 грн. за надання юридичних послуг та витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.12.2010 року набрало законної сили.

Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 змінив ім`я на ОСОБА_1 , актовий запис № 88 від 09.10.2009 року.

Згідно листа Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04.09.2020 року на виконанні у відділ перебувало виконавче провадження № 28717763 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5053 від 10.02.2011 року, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у розмірі 41 453, 26 грн. Керуючись статтею 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на той час), 27.05.2014 року державним виконавцем Москаленко В.В винесено постанову про повернення виконавчого документа на підставі пункту 2 частини 1 статті 47, у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення.

Аналіз правових норм глави 10 розділу І ЦПК України, якими врегульовано поняття і порядок забезпечення позову дає можливість зробити висновок про те, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють протягом строку, встановленого процесуальним законом (частини 7-10 статті 158 ЦПК України). Водночас, підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо, а також обставини, зазначені в частині 13 статті 158 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 7, 8 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22грудня 2006року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вжиті заходи забезпечення позову відповідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України мають бути скасовані, не заслуговують на увагу оскільки матеріали цивільної справи не містять підтвердження про повне виконання рішення суду, а повернення виконавчого документа не позбавляє стягувача повторно пред`явити виконавчий лист до виконання.

Крім того, заявником до заяви про скасування заходів забезпечення позову також не долучено належних доказів на підтвердження виконання своїх майнових зобов`язань.

Враховуючи те, що на даний час будь-які відомості про виконання рішення суду у повному обсязі відсутні, суд вважає, що підстав для скасування заходів забезпечення позову немає, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 повинно бути відмовлено.

Керуючись ст. ст. 158, 259-260 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до публічного акціонерного товариства «Акцент-банк», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда