Справа № 2-798/2005
УХВАЛА

20 листопада 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

секретаря судового засідання Нагірняк Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Вінницького районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області С.В. Голубєва про розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

встановив:

Начальник Вінницького районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області С.В. Голубєв звернувся до суду із вищевказаним поданням, посилаючись на те, що на виконанні у Вінницькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області знаходиться виконавчий лист № 2-798 від 25.01.2006 року, виданий Вінницьким районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходів до досягнення дитиною повноліття щомісячно, починаючи з 13.07.2005 року; адреса боржника згідно даних виконавчого листа - АДРЕСА_1 .

Державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надіслано сторонам; направлені запити до державних установ, які здійснюють реєстрацію рухомого та нерухомого майна, для виявлення майна та коштів, належних боржнику, на які можливо звернути стягнення.

Згідно відповідей боржник не працює, пенсію не отримує, рахунків відкритих у банківських установах не виявлено.

Згідно з отриманих відповідей з установ, що реєструють право власності - майна не виявлено.

Згідно довідки Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області № 3-276 від 26.10.2020 року боржник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає, місцезнаходження його невідоме.

Згідно акту державного виконавця від 06.10.2020 року ОСОБА_1 за адресою, вказаною у виконавчому листі не проживає.

Станом на 05.11.2020 року рішення боржником не виконується.

В судове засідання представник Вінницького районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області не з`явився, в поданні зазначив, що просить розглянути справу у його відсутність, подання підтримує та просить його задовольнити.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що подання можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Оглянувши матеріли подання, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно виконавчого листа № 2-798 від 25.01.2006 року, виданого Вінницьким районним судом Вінницької області з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходів до досягнення дитиною повноліття щомісячно, починаючи з 13.07.2005 року.

Постановою державного виконавця ДВС у Вінницькому районі від 23.01.2006 року відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа.

Згідно довідки Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області № 3-276 від 26.10.2020 року боржник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає, місцезнаходження його невідоме.

Згідно акту державного виконавця від 06.10.2020 року ОСОБА_1 за адресою, вказаною у виконавчому листі не проживає.

Відповідно до ч.1 ст.438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 36 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Пунктом 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року передбачено, що перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до статті 40 Закону, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини щодо: отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; отримання інформації щодо місця роботи боржника; отримання інформації про боржника з інших джерел.

Організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо).

Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Тобто, перш, ніж звертатися до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, державний виконавець самостійно вживає заходів щодо встановлення місця проживання /перебування/ боржника.

Однак, до подання, як доказ непроживання боржника за адресою, вказаною у виконавчому листі, суб`єктом подання надано акт державного виконавця, в якому не зазначена адреса, за якою здійснювався вихід державного виконавця.

Також, державний виконавець у своєму поданні не посилається на докази з приводу вжиття ним всіх необхідних заходів щодо встановлення місця знаходження боржника та достатніх і достовірних доказів, які б підтверджували вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника, у тому числі здійснення запиту до Державної прикордонної служби України для з`ясування перетину кордону України боржником; здійснення запиту до Департаменту інформаційних технологій УМВС України щодо витребування інформації про те, чи перебуває боржник на обліку в органах внутрішніх справ; чи не оголошувався він у розшук, а також відомості з приводу перебування його в місцях позбавлення волі; витребування з актів цивільного стану інформації щодо внесення змін у будь-які актові записи боржника (одруження, зміна прізвища, смерть), а також витребування інших відомостей щодо встановлення знаходження боржника.

Між тим, в поданні зазначено, що державний виконавець вчиняв дії щодо встановлення майнового стану боржника, факту його працевлаштування та отримання доходів, проте жодних доказів на підтвердження даної обставини до подання не надано.

Крім цього, державним виконавцем не надано належних доказів про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, про виклик боржника до виконавчої служби, попередження про кримінальну відповідальність та його ухилення від явки.

Таким чином, враховуючи, що державним виконавцем не були вжиті всі необхідні заходи передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на виклик та встановлення місця знаходження боржника ОСОБА_1 , а тому суд вважає, що оголошення розшуку боржника є передчасним, в зв`язку з чим в задоволенні подання слід відмовити.

Відмовляючи в задоволенні подання, суд виходить також з того, що розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловлену у п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України», за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Керуючись ст. ст. 247, 438 ЦПК України, -

ухвалив:

В задоволенні подання начальника Вінницького районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області С.В. Голубєва про розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.І. Бондаренко