Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2409/20
Провадження 2-з/711/60/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.,

при секретарі Бузун Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву представника заявника адвоката Кучер Юлії Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

встановив:

Представник заявника - адвокат Кучер Ю.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з заявою про забезпечення позову в порядку п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України до подання позовної заяви, в якій просила накласти арешт на транспортні засоби: автомобіль RENAULT PREMIUM 430.19Т, 2011 року випуску, власником якого зазначений ОСОБА_2 ; автомобіль DAF XF 105.410, 2009 року випуску, власником якого зазначений ОСОБА_2 ; автомобіль AUDI A4, 2015 року випуску, власником якого зазначений ОСОБА_2 ; автомобіль BMV X5, 2007 року випуску, власником якого зазначений ОСОБА_2 ; автомобіль SCHMITZ S01, 2006 року випуску, власником якого зазначений ОСОБА_2 ; автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2015 року випуску, власником якого зазначений ОСОБА_2 ; автомобіль VOLKSWAGEN CADDY, 2014 року випуску, власником якого зазначений ОСОБА_2 ; автомобіль SUBARU FORESTER, 2014 року випуску, власником якого зазначена ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що заявник має намір звернутися до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що є об`єктом права спільної сумісної власності.

Заявник вказує, що за час спільного проживання у шлюбі з ОСОБА_2 , а саме з 24 травня 2014 року, ними було набуто у власність транспортні засоби: автомобіль RENAULT PREMIUM 430.19Т, 2011 року випуску, власником якого зазначений ОСОБА_2 ; автомобіль DAF XF 105.410, 2009 року випуску, власником якого зазначений ОСОБА_2 ; автомобіль AUDI A4, 2015 року випуску, власником якого зазначений ОСОБА_2 ; автомобіль BMV X5, 2007 року випуску, власником якого зазначений ОСОБА_2 ; автомобіль SCHMITZ S01, 2006 року випуску, власником якого зазначений ОСОБА_2 ; автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2015 року випуску, власником якого зазначений ОСОБА_2 ; автомобіль VOLKSWAGEN CADDY, 2014 року випуску, власником якого зазначений ОСОБА_2 ; автомобіль SUBARU FORESTER, 2014 року випуску, власником якого зазначена ОСОБА_1 .

Також заявник зазначає, що подружні відносини сторони припинили в квітні 2019 року. Домовитись про поділ майна, набутого за час шлюбу їм не вдалось. Крім того, 31.03.2020р. ОСОБА_2 викрав у заявниці автомобіль SUBARU FORESTER, 2014 року випуску, про що остання повідомили до правоохоронних органів.

Оскільки вище вказані транспортні засоби є предметом спору та перебувають в одноособовому володінні ОСОБА_2 , невжиття заходів забезпечення позову дасть можливість відчуження такого майна, що в подальшому може значно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, а тому заявник звернулась до суду з даною заявою.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.04.2020 року заяву представника заявника адвоката Кучер Юлії Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - повернути заявнику.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 19.08.2020 року ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.04.2020 року у справі за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Кучер Ю.В. про забезпечення позову до подання позовної заяви, скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

2.11.2020 року о 17:40 год. ОСОБА_2 направив на електронну адресу Придніпровського районного суду м. Черкаси заяву про відвід судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Демчика Р.В., посилаючись на те, що у нього виникли сумніви у неупередженості судді.

Вказана заява зареєстрована канцелярією Придніпровського районного суду м. Черкаси 03.11.2020 року вхід №31219/20.

Розгляд справи за заявою адвоката Кучер Юлії Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви призначено на 05.11.2020 року о 14.15 год.

Відповідно до ч.3 ст. 40 ЦПК України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

У зв`язку з цим суд приходить до висновку, що питання про відвід судді вирішується головуючим - суддею Демчиком Р.В.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Стаття 36 ЦПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Стаття 36 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Згідно ч. 7 ст. 56 "Закону України Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року Про незалежність судової влади визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Так, метою запровадження інституту відводу судді (суддів) від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, з ціллю запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) існування безсторонності суду для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. При вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді ( п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних ( п. 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

ЄСПЛ в п. 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Аргументи, на які посилається ОСОБА_2 у заяві про відвід судді Демчика Р.В., не є підставами для висновку, що суддя, визначений для розгляду цієї справи, може проявити упередженість при її розгляді. При цьому, доводи заявника щодо відводу судді ґрунтуються виключно на суб`єктивній оцінці вищезазначених обставин.

А тому, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про відвід.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 36,40 ЦПК України,-

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Демчика Р.В. від розгляду справи за заявою представника заявника адвоката Кучер Юлії Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Р. В. Демчик