ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1633/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"19" лютого 2020 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Коренюк А.М.
при секретарі Ляшенко Ю.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» до ОСОБА_1 про встановлення вини особи та стягнення страхового відшкодування в порядку зворотньої вимоги (регресу), суд -
Позивач в особі Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс»звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку зворотньої вимоги (регресу). Мотивуючи свої вимоги тим, що 10 жовтня 2017 року о 15 годині 05 хвилин на вул. Чернігівській (АЗС «Уктатнафта») в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якої була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий альянс» відповідно до договору добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів № 1056129, яка під час руху заднім ходом не впевнилася, що це буде безпечним,внаслідок чого вчинила зіткнення з автомобілем «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Попередньо вина у ДТП була визначена за ОСОБА_2 внаслідок порушення нею п. 10.9 ПДР України.В наслідок дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоди автомобілю «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_1 . З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому транспортному засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, замовлено проведення автотоварознавчого дослідження, завданого власнику транспортного засобу «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_1 . Так, згідно розрахунку страхового відшкодування та страхового акту 14 вересня 2017 року про визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, завданого власнику транспортного засобу, вартість збитку завданого автомобілю «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_1 , визначено у сумі 17 071 грн. 20 коп., виплата якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого позивачем, здійснена ним уцілому. Водночас, постановою Дарницького районного суду м. Києва від 22 грудня 2017 року ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124КпАП України, із закриттям провадження по справі за відсутності складу адміністративного праволпорушення у її діях за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце10 жовтня 2017 року о 15 годині 05 хвилин на вул. Чернігівській (АЗС «Уктатнафта») в м. Києві. Вважає, що оскільки судовим рішення встановлено відсутність складу правопорушення у даному ДТП в діях ОСОБА_3 , останній наявний у діях іншого учасника ДТП - ОСОБА_1 , відповідно, виплачена ПрАТ «Європейський страховий альянс» сума страхового відшкодування має бути стягнута з винуватця ДТП - ОСОБА_1 , що й стало підставою звернення до суду із цим позовом.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 , діюча на підставі довіреності від 28 січня 2020 року, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити - стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ Європейський страховий альянс» 17 071 грн. 20 коп. - витрат, пов"язаних із виплатою страхового відшкодування, й встановити вину ОСОБА_1 у ДТП, яке мало місце 10 грудня 2017 року.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованим листом з повідомленням про вручення, розміщеним оголошенням на сайті судової влади (суду).
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ ( Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).
За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача.
Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.
Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1 ст. 279 ЦПК України).
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.5 ст. 279 ЦПК України).
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).
Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Відповідно до ч.2 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Судом встановлено, що 10 жовтня 2017 року о 15 годині 05 хвилин на вул. Чернігівській (АЗС «Укртатнафта») в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якої була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий альянс» відповідно до договору добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів № 1056129 (а.с. 4), яка під час руху заднім ходом не впевнився, що це буде безпечним,внаслідок чого вчинила зіткнення з автомобілем «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.
Попередньо вина згідно довідки управління патрульної поліції у м. Києві від 10 жовтня 2017 року у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді була визначена за ОСОБА_2 внаслідок порушення нею п. 10.9 ПДР України (а.с.5).
В наслідок дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоди автомобілю «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_1 .
З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому транспортному засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивачем замовлено проведення автотоварознавчого дослідження, завданого власнику транспортного засобу «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_1 .
Так, згідно розрахунку страхового відшкодування та страхового акту 14 вересня 2017 року про визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, завданого власнику транспортного засобу, вартість збитку завданого автомобілю «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_1 , визначено у сумі 17 071 грн. 20 коп., виплата якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого позивачем, здійснена ним уцілому (а.с. 21, 22).
Водночас, постановою Дарницького районного суду м. Києва від 22 грудня 2017 року, яка набула чинності, ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124КпАП України, із закриттям провадження по справі за відсутності складу адміністративного правопорушення у її діях за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10 жовтня 2017 року о 15 годині 05 хвилин на вул. Чернігівській (АЗС «Уктатнафта») в м. Києві (а.с. 6).
За таких обставин суд вважає, що оскільки судовим рішення встановлено відсутність складу правопорушення у даному ДТП в діях ОСОБА_3 , останній наявний у діях іншого учасника ДТП - ОСОБА_1 , відповідно, виплачена ПрАТ «Європейський страховий альянс» сума страхового відшкодування має бути стягнута з винуватця ДТП - ОСОБА_1 , зважаючи на такі правові підстави.
На підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.
У зв`язку з проведеною позивачем регламентною виплатою страхувальнику у позивача виникло право зворотної (регресної) вимоги до заподіювача шкоди (оцінених збитків) - відповідача.
Відповідно до ст. 8 Закону № 85/96-ВР страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Так, до страховика, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.
Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Проте частиною 3 зазначеної статті визначено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Таким чином, суд вважає вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, обгрутованими та такими, що підлягають задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені.
При цьому, зважаючи на те, що цим рішенням про стягнення страхового відшкодування у порядку зворотньої вимоги (регресу), суд поновив порушене право позивача, додатково встановлювати вину відповідача у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 10 жовтня 2017 року о 15 годині 05 хвилин на вул. Чернігівській (АЗС «Уктатнафта») в м. Києві, у порядку цивільного судочинства, зважаючи на обраний позивачем спосіб порушеного права, не вбачається, а тому у цій частині позову необхідно відмовити.
З цього приводу необхідно зазначити таке.
Так, відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.
Водночас, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.
Зважаючи на зміст позовних вимог, його прохальну частину, визначений позивачем спосіб захисту порушеного права, у цій частині позов не може бути задоволеним, відповідно такий позов підлягає частковому задоволенню.
Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доспупності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
Інші доводи позивача, які наведені у позові в межах наданих позивачем доказів, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.
Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 141 ЦПК України.
Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 3 524 грн. 00 коп. (1 762 грн. 00 коп. + 1 762 грн. 00 коп. = 3 524 грн. 00 коп. - за дві окремі самостійн вимоги (а.с. 29), який підлягає стягненню з відповідача відповідно до частки задоволених вимог (50%), що складає 1 762 грн. 00 коп., на користь позивача.
На підставі вищевикладеного, ст.ст. 11, 15, 993, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», Закону України «Про судовий збір», керуючись п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 280, 352 ЦПК, суд -
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» до ОСОБА_1 про встановлення вини особи та стягнення страхового відшкодування в порядку зворотньої вимоги (регресу), - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , інформація про ідентифікаційний код платника податків - відсутня, на користь Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» , код ЄДРПОУ - 19411125, 17 071 грн. 12 коп. - витрат, пов"язаних із виплатою страхового відшкодування, 1 762 грн. 00 коп. - судового збору, а всього - 18 883 (вісімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят три) грн. 12 (дванадцять) коп.
В решті вимог - відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судомому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Однак відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Отже, строки оскарження судових рішень в апеляційному порядку складають 30 календарних днів - для рішень і 15 календарних днів - для ухвал, однак апеляційна скарга подається за старими правилами - через суд першої інстанції.

СУДДЯ: