ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/138/20
У Х В А Л А

"21" лютого 2020 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Іщенко І.М., за участю секретаря Клисак Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Іщенко І.М. за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Петриківського РВ ДВС Дарадан Марії Василівни, зацікавленої особи Косівського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на постанову про передачу виконавчого провадження

В С Т А Н О В И В

В провадженні Петриківського районного суду Дніпропетровської області з 03.02.2020 року знаходиться скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Петриківського РВ ДВС Дарадан Марії Василівни, зацікавленої особи Косівського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на постанову про передачу виконавчого провадження.

19 лютого 2020 року через канцелярію суду заявник ОСОБА_1 подала заяву про відвід судді Іщенко І.М. по справі, посилаючись на п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, що існують обставини, які викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді, що підтверджується скасування судових рішень в апеляційній інстанції за її участі від 23.11.2015 року, 04.07.2016 року, 28.01.2020 року.

Ухвалою від 19.02.2020 року справа була передана до канцелярії суду для визначення судді в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України.

Розпорядженням керівника апарата суду № 11 від 19.02.20020 року в результаті автоматичного розподілу справи визначений головуючий суддя Говоруха В.О.

Відповідно до ст. 40 ч.5 ЦПК України якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала.

Станом на 12.02.2020 року в Петриківському суді здійснюють правосуддя судді Іщенко І.М. , Говоруха В.О.

Відповідно звіту про неможливість розподілу справи між суддями від 19.02.2020 року визначення автоматичного розподілу судді не відбулось

Розпорядженням керівника апарата суду № 12 від 19.02.20020 року було призначений неавтоматичний розподіл справи.

Відповідно до протоколу розподілу справи між суддями у неавтоматичному режимі 19.02.2020 року скаргу ОСОБА_1 про відвід було передано судді Іщенко И.І.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, була належним чином повідомлена про день і час слухання заяви про відвід.

Державним виконавцем Петриківського РВ ДВС Дарадан М.В. направлено заяву про слухання заяви у її відсутність

Заслухавши учасників процесу, розглянувши заяву, суд встановив наступне.

Статтею 40 ЦПК України, визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Частиною 8 ст. 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Зі ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватись у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Вивчивши подану заяву та долучені до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Виходячи з положень частини другої ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Стаття 36 ЦПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Стаття 36 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 відвід головуючого судді Іщенко І.М. мотивується тим, що суддею Іщенко І.М. виносились судові рішення 23..11.2015 року, 04.07.2016 року та 28.01.2020 року , де вона була стороною по справі і вказані рішення були скасовані апеляційним судом у зв`язку із неповнотою дослідження доказів. Заявниця вважає упереджене ставлення судді до неї, так як її доводи та пояснення не брала до уваги в суді.

Згідно ч. 7 ст. 56 "Закону України Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року Про незалежність судової влади визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії , Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі Мироненко і Мартиненко проти України ). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Між тим дослідивши підстави для відводу головуючого судді, заявлені ОСОБА_1 , суд вбачає, що останні не знайшли свого належного підтвердження.

З огляду на викладене та враховуючи викладені підстави відводу у поданій заяві, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Іщенко І.М. є необґрунтованою та безпідставною, оскільки не містить визначених процесуальним законодавством підстав для відводу судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36-40 ЦПК України

УХВАЛИВ

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області Іщенко Інни Миколаївни за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Петриківського РВ ДВС Дарадан Марії Василівни, зацікавленої особи Косівського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на постанову про передачу виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:І. М. Іщенко