У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2020 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі: головуючого - судді САВЛУК Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про роз`яснення судового рішення, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

10 липня 2013 року Дніпровським районним судом м. Києва (головуючий суддя Гончарук В.П.) постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

16 жовтня 2013 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу, яка занесена до журналу судового засідання, про прийняття зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п.9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

12 березня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про залишення без розгляду первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 27 серпня 2018 року, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 березня 2018 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

07 вересня 2018 року цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, передано в провадження судді Савлук Т.В. в порядку визначеному п. 3 ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України.

18 вересня 2018 року суддею Дніпровського районного суду міста Києва Савлук Т.В. постановлено ухвалу про прийняття до свого провадження цивільної справи та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

13 грудня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про задоволення заперечень позивача ОСОБА_2 щодо розгляду справи за правилами спрощеного провадження.

Розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, проводити за правилами загального позовного провадження та замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

14 лютого 2020 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про залишення без розгляду позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

11 лютого 2020 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Олійник О.В. подав через канцелярію суду заяву про роз`яснення судового рішення - ухвалу суду від 13 грудня 2019 року про розгляд справи у загальному позовному провадженні, так як дане судове рішення ще не виконане щодо строків та порядку подання заяв по суті справи.

За змістом положень ч.13 ст.7 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

При вирішенні питання щодо призначення заяви до розгляду, суд відповідно ч. 3 ст. 271 ЦПК України не вбачає необхідності для виклику учасників справи для розгляду заяви про роз`яснення судового рішення, а тому сторони про дату, час і місце її розгляду не повідомлялись та до суду не викликались.

Вивчивши матеріали заяви про роз`яснення ухвалу суду від 13 грудня 2019 року про розгляд справи у загальному позовному провадженні, яка подана до суду представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Олійник О.В., суд приходить до наступного.

Виходячи з положень ч.1 статті 258 Цивільного процесуального кодексу України, судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Згідно частини першої та другої статті 271 Цивільного процесуального кодексу України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

За нормою вказаної статті рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Роз`ясненню підлягає судове рішення, яке підлягає виконанню як у добровільному порядку, так і примусово у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Судове рішення - акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження, яке відповідно до ст. 124 Конституції України ухвалюється судами іменем України і є обов`язковим до виконання на всій території України.

Діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Таким чином, зрозумілість рішення полягає у тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

За наведених обставин та положень частини першої статті ст. 271 Цивільного процесуального кодексу України роз`ясненню підлягає лише рішення суду, що набрало законної сили та підлягає виконанню як у добровільному порядку, так і примусово у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», в даному випадку ухвала суду про розгляд справи у загальному позовному провадженні не є остаточним рішенням суду, яким закінчено провадження у цивільній справі, тому відсутні підстави для розгляду заяви про роз`яснення ухвали суду як окремого процесуального документа постановленого судом за результатами розгляду заяви учасника справи відповідно до частини четвертої статі 277 Цивільного процесуального кодексу України.

Про відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. (ч. 4 ст. 271 ЦПК України)

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заява представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Олійник О.В. про роз`яснення судового рішення - ухвали суду від 13 грудня 2019 року про розгляд справи у загальному позовному провадженні не підлягає задоволенню, за відсутності підстав, передбачених статтею 271 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 258, 271, 260,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення - ухвалу суду від 13 грудня 2019 року про розгляд справи у загальному позовному провадженні, яка подана до суду представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Олійник О.В. датована 11.02. 2020 року.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я :