Справа № 304/84/20 Провадження № 2-о/304/18/2020
У Х В А Л А

18 лютого 2020 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - Чепурнова В. О.,

з участю секретаря судового засідання Гавій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку окремого провадження цивільну справу № 304/84/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що розпочав свою трудову діяльність з 19 березня 1959 року та відповідно на даний час досяг пенсійного віку. При призначенні йому пенсії та обчисленні трудового стажу, а відтак і розміру пенсії, інспектором фонду було взято до уваги лише трудову книжку від 30 листопада 1963 року. Періоди роботи, що зазначені у трудовій книжці від 25 березня 1959 року до уваги взято не було, оскільки така містить розбіжності у написанні прізвища, імені та по-батькові власника трудової книжки, а саме записано « ОСОБА_2 , год рождения 1941». Згодом у вказаній трудовій книжці інспектором по кадрах зроблено виправлення на підставі паспорту, виданого відділом міліції Перечинського райвиконкому НОМЕР_1 від 15 березня 1958 року, та зазначено « ОСОБА_3 ». Згідно паспорту громадянина України його прізвище, ім`я та по батькові зазначене як ОСОБА_1 , що співпадає з даними трудової книжки від 30 листопада 1963 року. Таким чином заявник хоче встановити факт належності йому трудової книжки від 25 березня 1959 року та підтвердити трудовий стаж за період роботи з 09 липня по 23 листопада 1959 року у Дубриницькому ліспромхозі (лісокомбінаті).

У судове засіданні заявник не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги заяви підтримав у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у судове засідання також не з`явилася, подавши суду пояснення по справі, в яких зазначено, що на звернення заявника до Перечинського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) ГУ ПФУ в Закарпатській області для призначення пенсії за віком, його було повідомлено про наявність розбіжностей у поданих ним документах, а також рекомендовано встановити факт належності правовстановлюючого документу, що підтверджує стаж у судовому порядку. Що стосується підтвердження трудового стажу за період з 09 липня по 23 листопада 1959 року у Дубриницькому ліспромхозі, зазначеного у трудовій книжці, виданій 25 березня 1959 року, то управлінням такий зарахований бути не може через відсутність зазначення номеру й дати наказу, на основі якого зроблено запис у трудовій книжці. Крім того зазначає, що у випадку не зарахування Головним управлінням ПФУ у Закарпатській області спірного періоду роботи заявника, між заявником та Управлінням виникають правовідносини, що підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства, а не встановлюється юридичний факт в порядку окремого провадження згідно положень ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

Згідно зі ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Стаття 315 ЦПК України передбачає перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку. Даний перелік не є вичерпним і в судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

У поданій заяві ОСОБА_1 просить, зокрема підтвердити його трудовий стаж за період роботи з 09 липня по 23 листопада 1959 року у Дубриницькому ліспромхозі (лісокомбінаті), який йому не було зараховано при призначенні пенсії за віком.

В той же час, згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Верховний Суд за результатами розгляду справи № 706/1637/16-ц прийняв постанову від 08 жовтня 2018 року, в якій висловив позицію, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо трудового стажу (для призначення пенсій та допомоги по тимчасовій непрацездатності, нарахування надбавок та інших пільг), так як встановлення факту на підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника законом встановлено окремий порядок, з урахуванням якого особа для розгляду питання про підтвердження факту виконання норм обслуговування має звертатися до спеціально створеної Пенсійним фондом комісії та за результатами прийняття цією комісією відповідного рішення, особа не позбавлена можливості його оскаржити в Пенсійному фонді України або до суду. Зокрема, особа має звертатися за захистом свого права, але не із заявою про встановлення факту трудових відносин та фактів щодо трудової діяльності, а зі скаргою на рішення органу Пенсійного фонду за правилами адміністративного судочинства у разі незгоди з таким рішенням.

Аналогічний висновок міститься також у постанові Великої Палати Верхового Суду в справі № 198/623/18 від 04 вересня 2019 року.

Отже, не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства заяви про встановлення фактів перебування в трудових відносинах, підтвердження трудового стажу. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Так, відповідно до положень ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд вважає, що заява ОСОБА_1 в частині підтвердження трудового стажу за період з 09 липня по 23 листопада 1959 року у Дубриницькому ліспромхозі не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки фактично стосується рішень та дій управління пенсійного фонду, його посадових осіб щодо відмови у підтвердженні періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255, ст. 256, ст. ст. 2, 7, 10, 55, 76-80, 258-261 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, про встановлення факту, що має юридичне значення в частині вимоги щодо підтвердження трудового стажу закрити.

В порядку ч. 1 ст. 256 ЦПК України роз`яснити заявнику, що така вимога підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Чепурнов В. О.