Справа № 333/1466/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Ярошенко А.Г.,

за участі секретаря Довгаль А.Г.

представника позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника третьої особи Мітіна І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ( АДРЕСА_1 ) до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, (м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206) третя особа: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 15.04.2004 р. за життя належала на праві спільної часткової власності по 1/2 частині двом особам :

* ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

* ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 .

На підставі заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2017 р. у цивільній справі № 333/1822/17-ц провадження 2/333/1336/17 я в порядку спадкування за законом набула право особистої приватної власності на 1/2 частину квартири, яка раніше належала батьку ОСОБА_5 .

Належне право власності позивачу на половину квартири зареєструвала в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.12.2017 р.

ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ОСОБА_4 , що вбачається з свідоцтва про її смерть від 06.11.2006 р.

Після смерті ОСОБА_4 відрилась спадщина та заведена спадкова справа № 306 за 2007 р. у Шостій Запорізькій державній нотаріальній конторі.

Спадкоємець першої черги мій батько ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті матері, так як він в квітні 2007 р. подав заяву про прийняття спадщини до Шостої Запорізької державно! нотаріальної контори і мешкав постійно зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини.

Заяву про прийняття спадщини подала також ОСОБА_6 , як дочка та спадкоємець першої черги.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6 .

Спадщину після її смерті прийняв її син ОСОБА_3 .

Після смерті батька позивач дізналась про наступне.

ЇЇ батько ОСОБА_5 в травні 2007 р. відкликав свою заяву про прийняття спадщини після спадкодавця ОСОБА_4 і відмовився від спадщини на користь ОСОБА_6

ОСОБА_6 не змогла довести свої родинні відносини з ОСОБА_4 і не оформила на своє ім`я спадщину - належну ОСОБА_4 , 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1255/02-31 від 21.05.2016р. державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Дмитрієва Н.П. відмовила ОСОБА_6 у праві власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину квартири за адресою: АДРЕСА_3 , належну спадкодавцю ОСОБА_4 .

Підтверджує викладене постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1255/02-31 від 21.05.2016 р. державного нотаріуса Дмитрієвої Н.П. Шостої Запорізької державної нотаріальної контори.

Таким чином, належна ОСОБА_4 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_3 не була оформлена спадкоємцями першої черги в порядку спадкування за законом.

Зважаючи на те, що спадкоємці першої черги не мають права на спадкування майна спадкодавця ОСОБА_7 - Ѕ частини квартири за адресою: АДРЕСА_3 , вказане майно може бути успадковане спадкоємцями наступних черг.

Спадкоємців майна спадкодавця ОСОБА_4 другої- четвертої черги нема.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 03.12.2016 р. у цивільній справі ЄУН 314/5931/16-ц пр. 2-о/314/76/2016 встановлено, що ОСОБА_3 є внуком спадкодавця ОСОБА_8 .

Тобто за рішенням суду він теж належить до спадкоємців п`ятої черги за законом спадкодавця ОСОБА_4 , як внук.

ОСОБА_3 не прийняв спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , так як заяву про прийняття спадщини він не подав до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори і не мешкав постійно зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини.

Після смерті баби ОСОБА_4 , позивач, як спадкоємець за законом п`ятої черги, не звернулась протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (з 05.11.2006 р. до 05.05.2007 р.) до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Вважає, що сталось це з поважних причин:

Позивачу було відомо, що після смерті баби ОСОБА_4 були спадкоємці першої черги: її батько ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які прийняли спадщину.

Тому вона, як спадкоємець п`ятої черги, не отримала права на спадкування майна спадкодавця ОСОБА_4 , у зв`язку з чим в неї були відсутні правові підстави подавати заяву про прийняття спадщини і приймати спадщину.

Тільки після смерті батька, в 2017 р., їй стало відомо, що батько, спадкоємець першої черги, відкликав свою заяву про прийняття спадщини та відмовився від спадщини, а ОСОБА_6 21.05.2016 р. було відмовлено в отриманні спадщини, внаслідок чого спадкове майно спадкодавця ОСОБА_4 залишилось не витребуваним і в неї, спадкоємця п 'ятої черги за законом, виникло право на його спадкування.

Таким чином, право на спадкування в виникло з травня 2016р., а дізналась вона про це в 2017 р.

Однак на той час сплинув встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_4 .

Викладене свідчить, що вона пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини через поважні причини. У зв`язку з чим звертається до суду.

Тому вона звертається до суду з даним позовом.

Представник позивача та позивач наполягали на задоволенні позову.

Представник відповідача надала відзив в якому просить відмовити у задоволенні позову та провести слухання справи за її відсутності. Так у відзиві зазначила, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухому майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, актуальною на 03.04.2019, власниками житла/квартири за адресою: АДРЕСА_3 , є:

* ОСОБА_3 , 1/2 частка, підстава виникнення права власності - свідоцтво про право на спадщину, за законом, серія та номер: 194, виданий 16.02.2019, видавник: Вільнянська державна нотаріальна контора Запорізької області.

* ОСОБА_2 , Ѕ частка, підстава виникнення права власності - рішення суду, серія та номер: 333/1822/17-ц, виданий 01.11.2017, видавник: Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі -Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, вважає, що відсутні підставі для задоволення позовних вимог, оскільки Ѕ частка квартири станом на 03.04.2019 має власника.

Представник третьої особи заперечувала проти задоволення позову, зазначивши, що жодних поважних підстав пропуску строку прийняття спадщини, які підтверджені доказами позивач суду не назвав.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 15.04.2004 р. за життя належала на праві спільної часткової власності по 1/2 частині двом особам : ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 .

На підставі заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2017 р. у цивільній справі № 333/1822/17-ц провадження 2/333/1336/17 я в порядку спадкування за законом набула право особистої приватної власності на Ї4 частину квартири, яка раніше належала батьку ОСОБА_5 .

Належне право власності позивачу на половину квартири зареєструвала в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.12.2017 р.

ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ОСОБА_4 , що вбачається з свідоцтва про її смерть від 06.11.2006 р.

Після смерті ОСОБА_4 відрилась спадщина та заведена спадкова справа № 306 за 2007 р. у Шостій Запорізькій державній нотаріальній конторі.

Спадкоємець першої черги мій батько ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті матері, так як він в квітні 2007 р. подав заяву про прийняття спадщини до Шостої Запорізької державно! нотаріальної контори і мешкав постійно зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини.

Заяву про прийняття спадщини подала також ОСОБА_6 , як дочка та спадкоємець першої черги.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6 .

Спадщину після її смерті прийняв її син ОСОБА_3 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухому майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, актуальною на 03.04.2019, власниками житла/квартири за адресою: АДРЕСА_3 , є:

* ОСОБА_3 , 1/2 частка, підстава виникнення права власності - свідоцтво про право на спадщину, за законом, серія та номер: 194, виданий 16.02.2019, видавник: Вільнянська державна нотаріальна контора Запорізької області.

* ОСОБА_2 , Ѕ частка, підстава виникнення права власності - рішення суду, серія та номер: 333/1822/17-ц, виданий 01.11.2017, видавник: Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі -Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, станом на 03.04.2019 року Ѕ частка квартири вже має власника.

Окрім того, відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом шести місяців, який починається з часу відкриття спадщини не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно з вимогами ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вказує судова практика, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини, а саме: тривала хвороба спадкоємців; перебування спадкоємця тривалий час за межами України; відбування покарання в місцях позбавлення волі; перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України; необізнаність спадкоємця про наявність заповіту (Постанова Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17); велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України (Постанова Верховного суду України від 26.06.2019 по справі №565/1145/17), тощо.

При цьому судами до уваги беруться переважно письмові докази довідки медичних установ про стан здоров`я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості про обставини, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори у встановлені строки. Однак жодного належного письмового доказу позивачем суду не було надано

Разом з цим, у п. 2 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 зазначено, що судами не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як: юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини; необізнаність особи про наявність спадкового майна; похилий вік; непрацездатність; встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю); невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину; відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини; несприятливі погодні умови.

Так єдиною причиною поропуску строку прийняття спадщини на яку посилається позивач є та обставина про необізнаність позивача, про те що її батько ОСОБА_5 , спадкоємець першої черги, відкликав свою заяву про прийняття спадщини на спадкове спірне майно та відмовився від спадщини, на користь ОСОБА_6 , якій було відмовлено в подальшому в отриманні спадщини, внаслідок чого спадкове майно спадкодавця ОСОБА_4 залишилось не успадкованим. Жодних документальних підтверджень окрім слів позивача дана подія не підтверджена. Натомість рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.05.2019 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Вільнянська державна нотаріальна контора Запорізької області Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, про скасування державної реєстрації у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, про скасування державної реєстрації було відмовлено. Дане рішення було переглянуто Запорізьким апеляційним судом та ухвалою від 30.07.2019 року залишено без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1272 ЦК України, ст.ст. 265, 430 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 , ( АДРЕСА_1 ) до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, (м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206) третя особа: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 20.02.2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя: А.Г. Ярошенко