Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/92/20

номер провадження 2/695/736/20

21 лютого 2020 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Середи Л.В.

за участю секретаря - Оніщенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини та неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини та неповнолітньої дитини.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона з відповідачем по справі 18.04.2019 року зареєструвала шлюб, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_3 , яка проживає разом із позивачем по справі та перебуває на її утриманні.

Позивач наполягає, що шлюбні відносини між сторонами не склалися, відповідач проживає окремо та добровільно не надає допомоги на утримання своєї дочки, яка після фактичного припинення шлюбних відносин проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Добровільно про сплату аліментів сторонам домовитись не вдалось, а тому позивач звернулася до суду із позовом яким просила стягнути із відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Окрім того позивач наполягає, що вона знаходиться у вимушеній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, постійного доходу не має, а тому перебуває в скрутному матеріальному становищі, оскільки за вказаних вище обставин працювати немає змоги. Відповідач відмовляється надавати допомогу на її утримання, а тому вона змушена була звернутись до суду із вказаною позовною заявою про стягнення із відповідача також аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 4000 грн., оскільки вважає, що відповідач є працездатною особою, офіційно працює та отримує заробітну плату в розмірі не менше 10000-15000 грн., а тому має можливість сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі.

Відповідно до ухвали суду від 22.01.2020 року дана справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи клопотанням про розгляд справи за участю сторін до суду не направив, так само як і не надав доказів поважності пропущення строків встановлених вказаною вище ухвалою суду для направлення таких клопотань.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження (серії НОМЕР_1 від 05.11.2019 року) ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , а її батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно із свідоцтвом про шлюб (серії НОМЕР_2 від 18.04.2019 року) ОСОБА_2 та ОСОБА_1 18 квітня 2019 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Софіївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, про що складено актовий запис за №1. Внаслідок реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на ОСОБА_1 .

Відповідно до норм ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України віл 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 27 вищезазначеної Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Як вбачається зі ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Отже, кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, що зобов`язані забезпечувати обоє батьків.

Таким чином суд вважає доведеним, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , а тому, згідно вимог чинного законодавства та міжнародних правових актів на нього також покладається обов`язок щодо належного його утримання та матеріального забезпечення.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Як вбачається із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Оскільки відповідач має задовільний стан здоров`я, на своєму утриманні інших непрацездатних членів сім`ї не має, бо про таких не повідомив суд, є працездатним, а тому може та зобов`язаний утримувати своїх синів до досягнення ними повноліття, то суд вважає, що аліменти на утримання дітей підлягають стягненню з відповідача у частці від доходу, та погоджується з розміром аліментів, визначеним позивачем.

Будь-яких доказів зворотного матеріали справи не містять.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку є такими, що буде відповідати інтересам дитини та вимогам чинного законодавства, справедливому та об`єктивному вирішенню справи на підставі саме тих доказів, які подані позивачем.

Окрім того суд враховує, що відповідно до норм, визначених в ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Нормами ст. 84 СК України визначено, що дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Так судом встановлено, що матеріальну допомогу на утримання непрацездатної дружини, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною та не працює, відповідач не надає. Доходів позивача не достатньо для самостійного утримання дитини, оскільки позивач на даний час не працює, а дитина перебуває на утриманні позивача та проживає разом із нею, що стверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Софіївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 15.01.2020 року за №9.

При визначенні розміру аліментів на утримання дружини, суд враховує наступне.

Позивач наполягає, що відповідач є працездатним та матеріально забезпеченим адже працевлаштований та отримує достатньо заробітну плату, а тому може і зобов`язаний надавати допомогу на її утримання у розмірі, який заявлений позивачем.

Відповідно до змісту ст.,ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Як зазначалося вище, нормами ст. 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, на матеріальне утримання, однак, як вбачається із змісту даної статті, суд має враховувати умову, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Отже суд при вирішенні вказаної категорії спорів має враховувати матеріальне становище відповідача та розмір його доходів, які мають бути достатніми для виконання заявлених позовних вимог.

Разом із тим, матеріали справи не містять жодних доказів наявності можливості відповідача сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належних доказів отримання відповідачем достатньої суми доходів для виконання всіх зобов`язань та можливості повної сплати заявленої суми аліментів позивачем надано не було, окрім того суд враховує, що відповідач, згідно даного рішення суду, сплачує аліменти на утримання сина, що безумовно впливає на фінансові можливості самого відповідача.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на її утримання у розмірі 4000 грн. є, на переконання суду, завищеними та враховуючи не доведення позивачем достатності розміру доходів відповідача, стабільності його заробітку для виконання вказаних зобов`язань та забезпечення особистого нормального проживання, підлягають зменшенню.

Суд вважає, що аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років підлягають стягненню з відповідача у твердій грошовій сумі, оскільки відомостей про постійне місце роботи відповідача, розмір його доходів та їх регулярність матеріали справи не містять, та виходячи з принципів розумності та справедливості, суд стягує аліменти в розмірі 2000 грн., що буде відповідати вимогам чинного законодавства, справедливому та об`єктивному вирішенню справи на підставі саме тих доказів, які подані позивачем.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Суд також вважає, що з відповідача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, необхідно стягти судові витрати на користь держави у розмірі 1681 грн. 60 коп., оскільки позовна заява містить дві позовні вимоги.

На підставі зазначеного та керуючись ст.,ст. 75, 84, 150, 180, 182, 183, 191 СК України

та ст.,ст. 4, 12, 81, ч.6 ст.141, 206, 263-268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини та неповнолітньої дитини-задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання позову, тобто із 17.01.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 17.01.2020 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір в сумі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня, 60 коп., який сплатити на рахунок: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку: UА0026001; Код класифікаціїї доходів бюджету: 22030106.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.,ст. 354-356 ЦПК України.

Суддя Середа Л.В