Справа № 226/3819/19
Провадження №2-о/226/15/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої - судді Клепка Л.І.,

за участю секретаря Тіссен О.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мирноград Донецької області справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Мирноградська міська рада, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_3 , який був зареєстрований за адресою: в АДРЕСА_1 , який належав йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.07.1989 року, але фактично з травня 2018року до дня смерті у зв`язку з поганим станом здоров`я та необхідністю догляду жив разом з нею за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Після його смерті залишилася спадщина, що складається з будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . Будучи єдиним спадкоємцем за законом, вона своєчасно не звернулася до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, а звернувшись, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як не змогла надати документального підтвердження факту постійного проживання з батьком, як спадкодавцем, на час його смерті, оскільки вони з ним були зареєстровані за різними адресами. Зазначаючи на вказані обставини, заявник просить суд встановити факт її постійного проживання разом з батьком ОСОБА_3 на час його смерті за адресою: АДРЕСА_2 з метою реалізації своїх прав на оформлення спадщини.

В судовому засіданні заявник та її представник вимоги підтримали і, обґрунтовуючи їх викладеними в заяві доводами, просили суд їх задовольнити.

Заінтересована особа - Мирноградська міська рада в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність свого представника, не заперечуючи проти задоволення вимог заявника.

Дослідивши докази у справі та надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про задоволення вимог заявника, виходячи з такого.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_1 , після другого шлюбу - ОСОБА_1 ) є донькою ОСОБА_3 і ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвами про її народження та шлюб (а.с.12,13,14,15).

Згідно свідоцтв про смерть мати заявника ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а батько ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10,11).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.07.1989 року, посвідченого державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори, реєстр №5433, ОСОБА_3 належить будинок АДРЕСА_1 (а.с.19).

Згідно інформації зі Спадкового реєстру від 14.01.2020 спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відкривалася, заповіти від його імені не посвідчувалися (а.с.25,26,27).

Як свідчить письмова відповідь державного нотаріуса Мирноградської державної нотаріальної контори від 12.12.2019 №1418/01-16 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті заявнику було відмовлено, так як нею не надано документу, який би підтверджував факт її постійного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті (а.с.16).

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням прав і обов`язків, визначених ст.ст.1219, 1218,1231 цього Кодексу.

Часом відкриття спадщини відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст.1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем, рішення суду.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Суд може встановити такий факт за відсутності спору про право.

Згідно ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Метою встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент його смерті є оформлення заявником спадкових прав.

Відповідно до ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як встановлено судом, заявник, яка доводиться рідною донькою померлому, є єдиним спадкоємцем за законом.

Факт її сумісного проживання зі спадкодавцем на час його смерті, незважаючи на відсутність єдиної реєстрації, знайшов своє достатнє підтвердження в судовому засіданні в показаннях свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - сусідів заявника, які суду пояснили, що у зв`язку з похилим віком і неспроможністю до самообслуговування заявник ОСОБА_1 забрала батька до себе, і жив він разом з нею та її чоловіком до дня смерті, так як більше доглядати за ним не було кому, бо заявник була єдиною дитиною у сім`ї, а дружина ОСОБА_3 померла набагато раніше. Ця ж обставина була підтверджена в судовому засіданні і показаннями свідка ОСОБА_10 - чоловіка заявника.

Вказане підтверджується і актом фактичних обставин проживання особи без реєстрації від 30.12.2019, складеного представником комітету органів самоорганізації населення м.Мирноград, згідно якого батько заявника ОСОБА_3 з травня 2018 року по день своєї смерті проживав постійно без реєстрації разом зі своєю донькою ОСОБА_1 за місцем її проживання: АДРЕСА_2 (а.с.18).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» відсутність реєстрації місця проживання не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, оцінку яким надає суд.

Аналіз досліджених судом доказів дає суду правові підстави для встановлення факту постійного проживання заявника разом із спадкодавцем по день смерті останнього, що надає йому можливості для вирішення його спадкових прав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315-316, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (податковий номер НОМЕР_1 ), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , заінтересована особа: Мирноградська міська рада, , місце розташування: м.Мирноград, Донецька область, вулиця Центральна, б.9, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Димитровський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Вступна і резолютивна частини рішення проголошені 17 лютого 2020 року. Повний текст судового рішення виготовлено і підписано в нарадчій кімнаті 24 лютого 2020 року.

Суддя Л.І.Клепка