Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9758/19
Провадження 2-п/711/36/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчик Р.В.

при секретарі Бузун Л.О.,

за участі представника позивача Татунець В.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.05.2020 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,-

встановив:

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 19 травня 2020 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені, та стягнуто з ОСОБА_1 основну суму боргу за договором позики від 12 грудня 2017 року та договором позики від 23 березня 2018 року що становить 201 365 (двісті одна тисяча триста шістдесят п`ять) грн. 00 коп., облікову ставку НБУ від простроченої суми, що становить 58 174 (п`ятдесят вісім тисяч сто сімдесят чотири) грн. 85 коп., суму трьох відсотків річних від простроченої суми позики від 12.12.2017 року та 23.03.2018 року що становить 10080 (десять тисяч вісімдесят) грн. 26 коп. та індекс інфляції від простроченої суми позики від 12.12.2017 року та від 23.03.2018 року, що становить 43589 (сорок три тисячі п`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 60 коп., а всього 313209 (триста тринадцять тисяч двісті дев`ять) гривень 71 коп. та понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3132.10 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1100 грн.

Відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що при винесенні рішення має місце неповнота встановлення обставин, що мають значення для справи, так як вона не отримувала копію ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками, а отже не мала процесуальної можливості у належний спосіб, захистити свої права, надати заперечення і свої докази, для повного, всебічного та об`єктивного дослідження судом всіх обставин справи, з метою винесення у подальшому законного і обґрунтованого рішення. Заочне рішення відповідач отримала засобами поштового зв`язку (29.05.2020), виявивши листа у поштовій скринці. Після чого звернулася до суду з заявою про ознайомлення з матеріали справи. Також зазначила, що дійсно зареєстрована за адресою, зазначеною в позовній заяві. але фактично проживає у м. Києві. Крім того, до закінчення карантину, суди не можуть розглядати справи, в яких зобов`язаний учасник не вчинив процесуальної дії, яка від нього очікується, або не реалізував надані йому процесуальні права. Тому вважає, що судом з`ясовані не всі обставини, які мають значення для всебічного, повного і об`єктивного вирішення справи, та просить скасувати заочного рішення, справу призначити до розгляду.

В судовому засіданні представник позивача Татунець В.В. заперечував проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 повністю підтримала подану заяву про перегляд заочного рішення та наполягала на її задоволенні.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Причину неявки суду не повідомив.

Згідно частини першої статті 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Частиною першою статті 284 ЦПК України встановлено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до частини першої статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Так, в матеріалах наявні повернуті за строком зберігання судові повістки, відправлені рекомендованою кореспонденцією на адресу місця реєстрації відповідача АДРЕСА_1 . Ці поштові відправлення не були вручені адресату під час доставки через його відсутність. Поштові повідомлення повернуті відділенням поштового зв`язку до суду з відміткою «не проживає». Тобто поштові відправлення з повістками не вручені з причин, незалежних від суду, який у встановленому процесуальним законом порядку вчинив необхідні дії, спрямовані на повідомлення учасників процесу про дату, час і місце розгляду справи, адже отримання рекомендованих листів адресатом є поза межами судового контролю. Обов`язок суду «повідомити» полягає в тому, щоб інформувати учасника про судове засідання, а не забезпечити його участь.

Розглядаючи питання про скасування заочного судового рішення, суд керується положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і відповідною практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справі «Dilipak and Karakaya v. Turkey» (№№ 7942/05, 24838/05, рішення від 04.03.2014 року) ЄСПЛ зазначив, що можливість для сторін взяти участь у судовому розгляді випливає з предмету та мети статті 6 Конвенції, взятої в цілому. Крім того, принципи змагальності судового процесу та рівності сторін, навряд чи можливі без участі сторін у розгляді. ЄСПЛ наголосив, що Конвенція вимагає від договірних держав вживати необхідних заходів для забезпечення ефективного здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції. Це передбачає, насамперед, що особи, стосовно яких судові провадження були розпочаті, повинні бути проінформовані про цей факт. Таким чином, в контексті указаної справи ЄСПЛ вирішував питання, чи прийняла влада необхідні заходи для повідомлення одного із заявників про порушення судового розгляду, і чи відмовився останній від свого права; якщо ні, то чи міг заявник домогтися нового змагального розгляду відповідно до національного законодавства.

Водночас з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідачка має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них заочне рішення скасуванню не підлягає.

При цьому суд враховує, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону № 2453-VI).

Водночас з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них заочне рішення скасуванню не підлягає.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з подальшими змінами) на всій території України встановлено карантин, починаючи з 12.03.2020 р. до 22.05.2020 р.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 22.05.2020 р. до 22.06.2020 р. (продовжено до 31.07.2020 р. постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 р. № 500) на території відповідних регіонів України з урахуванням епідемічної ситуації карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого згаданою постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 та встановивши, що заходи, запроваджені актами законодавства в процесі реалізації карантину на період, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211, також продовжують діяти на період, встановлений постановою від 20.05.2020 р. № 392.

Законом України від 30.03.2020 р. № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», що набрав чинності 02.04.2020 р. доповнено розділ XII «Прикінцеві положення» доповнити пунктом 3 положенням про те, що під час дії згаданого карантину строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

За роз`ясненнями Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеними у методичній інформації щодо спірних питань застосування законодавства про продовження процесуальних строків під час дії карантину, що надіслано судам та розміщено на офіційному веб-сайті Верховного Суду (https://supreme.court.gov.ua/supreme/pres-centr/news/928802/), наведені законодавчі зміни, що набули чинності з моменту опублікування згаданого Закону № 540-ІХ, тобто з 02.04.2020 р., проте мають зворотну силу (пункт 2 Роз`яснень); при цьому Законом № 540-ІХ визначено, що процесуальні строки у визначених ним випадках не зупиняються, не поновлюються, а автоматично продовжуються (пункт 4). Також Верховним Судом звернуто увагу на те, що службові строки (тобто строки судової діяльності, встановлені законом для суду) продовжуються лише за умови, якщо вчинення процесуальної дії суддею (судом) залежить від вчинення або невчинення певних процесуальних дій учасниками справи (пункти 3, 6); до закінчення карантину суди не можуть розглядати справи, в яких «зобов`язаний» учасник не вчинив процесуальної дії, яка від нього очікується, або не реалізував надані йому процесуальні права. Отже, установлений у судовому рішення строк не може бути меншим, ніж строк дії карантину (пункт 7); на період дії карантину обчислення процесуальних строків зупиняється (пункт 8).

Суд вважає, що докази на які посилається відповідач мають значення для правильного вирішення справи, а тому заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.05.2020 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики слід скасувати, а справу призначити до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 287, 288 ЦПК України, -

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Скасувати заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.05.2020 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Справу призначити до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Призначити підготовче засідання у справі на 09.00 год. 30.10.2020 року.

Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст.178 ЦПК України - п`ятнадцять днів з дня вручення повного тексту даної ухвали з доданням доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - п`ять днів з дня вручення відзиву відповідача на позов з доданням документів, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу строк для подання заперечення - п`ять днів з дня вручення відповіді на відзив з доданням документів, що підтверджують надіслання (надання) заперечення і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Роз`яснити, що відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву (ст. 83 ЦПК України).

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://court.gov.ua.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Р.В.Демчик.

Повний текст ухвали виготовлено 05.10.2020 року.

Головуючий: Р. В. Демчик