Справа № 147/112/20
Провадження № 2/147/211/20
18 листопада 2020 року смт.Тростянець
Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Натальчук О. А. ,
із секретарем Свистун А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
У лютому 2020 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Свої позовні вимоги обгрунтувала тим, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідач по справі є її колишній чоловік, з яким вона перебувала у шлюбу з 21.12.1995 по 06.02.2018. Від шлюбу неповнолітніх дітей немають. ОСОБА_2 в житловому будинку зареєстрований, але з 2014 року не проживає. Він забрав всі свої особисті речі, залишив ключі від будинку та виїхав, його речей в будинку немає, витрат по утриманню будинку не несе. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідач не бажає.
Враховуючи викладене, позивач просила визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 13.08.2020 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася. Подала на адресу суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позов підтримала та просила задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила.
Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що остання скористалася своїми процесуальними правами.
У судові засідання призначені на 08.09.2020 р., 17.09.2020 р., 19.10.2020 р. та 18.11.2020 р. відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації та місцем проживання. До суду повернулися поштові конверти з відміткою: адресат відсутній за вказаною адресою. Окрім того, виклик ОСОБА_2 здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
Суд встановив, що на підставі договору дарування від 03.12.1990 р. ОСОБА_1 набула у власність будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Договір підписано в присутності заступника голови сільської ради та зареєстровано в книзі нотаріальних дій за №38 (а.с. 14).
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №68008234 від 14.09.2016 р. за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на житловий будинок загальною площею 77,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18).
З 21.12.1995 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюб, який було розірвано 06.02.2018 р., що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 06.02.2018 р. (а.с. 8).
Відповідно до довідки №107 від 23.01.2020 виданої виконкомом Летківської сільської ради, ОСОБА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , і до складу її сім`ї входять: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - член двору, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - дочка (а.с. 21).
Згідно довідки №1657 від 06.12.2019 р. виданої виконкомом Летківської сільської ради ОСОБА_2 , 1974 р.н., зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , але не проживає за даною адресою (а.с. 20).
Аналогічні відомості містяться в акті обстеження матеріально-побутових умов від 23.01.2020 р., в якому зазначено, що відповідач не проживає за вказаною адресою із 2014 року (а.с. 22).
Права членів сім`ї власника на користування житловим приміщенням врегульовані ст. 405 ЦК України, відповідно до вимог якої члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Аналогічну норму містить також ст. 156 ЖК України.
Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавства не встановлює, в зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.
Таким чином, під час вирішення питання про втрату членом сім`ї власника житлового будинку права на користування жилим приміщенням, з`ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.
За таких обставин суд дійшов висновку, що оскільки відповідач не проживає у вказаному будинку понад один рік без поважних причин, будь-які інші домовленості між ним і власницею житла або законом не визначено, а тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-289 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_3 виданий 13.03.1998 Тростянецьким РВ УМВС, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 18 листопада 2020 року.
Суддя О.А. Натальчук