Справа № 333/5054/19
Провадження №2/333/308/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Круглікової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2

до відповідача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, 69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, буд. 32

про позбавлення батьківських прав, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що вона та відповідач у справі є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Від народження дитини ОСОБА_2 не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, її навчання, підготовку до самостійного життя. Так, відповідач не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних нею норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Таким чином, відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З огляду на викладене, позивач змушена звернутись до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

В підготовче засідання позивач ОСОБА_1 у справі не з`явилась, про дату, час та місце проведення засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про визнання позовних вимог.

Представник третьої особи Мельник Н.Г. в підготовче засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила ухвалити рішення в інтересах дитини.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Стаття 12 Закону України "Про охорону дитинства" зобов`язує батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч. 1). Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2). Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч. 3).

Судом встановлено, що відповідач у справі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 14.06.2016 року серії НОМЕР_1 , актовий запис №371 (а.с. 7).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, однією з підстав для позбавлення батьківських прав визначено ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року № 3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пунктом 16 цієї ж постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені факти як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Із змісту позовної заяви слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно ОСОБА_3 , не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних нею норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти.

Факт ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано відповідачем, що підтверджується заявою від 29.10.2019 року, яка надійшла на адресу суду 31.10.2019 року (а.с. 21), а також дослідженими в судовому засідання наступними письмовими доказами.

Так, з матеріалів справи слідує, що, відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, складеного старшим державним виконавцем Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, за період з 07.12.2016 року по 22.06.2017 року ОСОБА_2 мав заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 у розмірі 9 946,04 грн. (а.с. 8).

Відповідно до довідки з Дошкільного навчального закладу (ясла садок) №295 «Червона калина» територіального відділу освіти, молоді та спорту Комунарського району Департаменту освіти і науки, молоді та спорту Запорізької міської ради від 15.07.2019 року №01-08/78, розвитком, вихованням та навчанням дитини займається мати ОСОБА_1 . Вона приводить до дитячого закладу та забирає дитину, постійно цікавиться справами дитини, відвідує батьківські збори. Батько, ОСОБА_2 , не приймає участі у вихованні та не цікавиться розвитком дитини, не відвідує батьківських зборів, не приводив та не забирав дитину з дошкільного закладу (а.с. 7).

Згідно з повідомлення Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №6» Департаменту охорони здоров`я Запорізької міської ради від 23.07.2019 року №850/01-13, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , спостерігається в дитячій амбулаторії №10 КПН «ЦПМСД №6» з народження. Дівчинка проживає разом з матір`ю, сестрою та бабусею. Батько дитини ніколи не цікавився, не приймав участі у лікуванні та обстеженні дівчинки. Дільничний педіатр, ОСОБА_5 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не знайома, жодного разу його не бачила (а.с. 8).

Із змісту позовної заяви слідує, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 .

Доказів протилежного матеріали справи №333/5054/19 не містять та відповідачем не надано.

Мати дитини - ОСОБА_1 за місцем мешкання та за місцем роботи характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою з місця проживання від 15.07.2019 року №04/07-19, складеної головою ОСББ «Надія Запоріжжя 2016» (а.с. 10), та характеристикою з місця роботи від 22.07.2019 року, складеної начальником та предцехкомом цеху по ремонту та технічному обслуговуванню енергообладнання м. Запоріжжя КП «Водоканал» (а.с. 10).

За червень-липень 2019 року дохід ОСОБА_1 за місцем роботи склав 16 466,62 грн., що підтверджується довідкою про доходи від 06.08.2019 року №1092 (а.с. 9).

Відповідно до висновку районної адміністрації ЗМР по Комунарському району від 08.01.2020 року №2738/01-37/05 про доцільність позбавлення батьківських прав, під час участі представника органу опіки та піклування у судових засіданнях встановлено, що ОСОБА_2 надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив суд позбавити його батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зважаючи на викладене, в інтересах дитини, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач визнав факт невиконання ним батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини та у своїй заяві 29.10.2019 року просив позбавити його батьківських прав, суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому задовольняються судом.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судовий збір судом покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3.Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) - 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Повне рішення складено 21.02.2020 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова