КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/3388/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року Київський апеляційний суд в складі:

Суддя - доповідач: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва, постановлену суддею Савицьким О.А. 22 листопада 2019 року про залишення скарги без розгляду по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бойко М.Д. та старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Красноштан І.Л.,

У С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2019 року скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргоюна бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бойко М.Д. та старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Красноштан І.Л.

На обґрунтування скарги вказував, що в жовтні 2019 року ОСОБА_1 , маючи намір відчужити належний йому на праві власності транспортний засіб, звернувся до приватного нотаріуса для посвідчення відповідного правочину, однак, нотаріус повідомив, його про те, що 20.02.2018 постановою старшого державного виконавця Шевченківського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Красноштан І.Л. на вказаний автомобіль накладено арешт в рамках виконавчого провадження № 55837892, яке знаходиться на виконанні в Шевченківському РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві.

Звернувшись до державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Красноштан І.Л., скаржника було повідомлено про те, що по ВП № 55837892 було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 08.06.2018. Вище вказана постанова стягувачем повторно на виконання не пред?являлась. За таких обставин у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту з майна.

За наведених обставин, просив суд: визнати бездіяльність старших державних виконавців Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Бойко М.Д. та Красноштан І.Л. про відмову у скасуванні арешту неправомірною;зобов?язати Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві усунути порушення шляхом винесення у ВП № 55837892, ВП № 53869950, ВП № 53711593 постанови про зняття арешту на все майно, яке належить ОСОБА_1 ; зобов?язати Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві скасувати постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, винесені у виконавчому провадженні ВП № 55837892, ВП № 53869950, ВП № 53711593.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у поновлені строку на подання скарги на бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бойко М.Д. та старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Красноштан І.Л.

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бойко М.Д. та старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Красноштан І.Л. залишено без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити скаргу в повному обсязі, мотивуючи тим, що ухвалу було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням обставин справи.

На обґрунтування скарги вказує, що суд першої інстанції не навів мотивів, з яких він виходив, постановляючи оскаржувану ухвалу. Не вказав, що саме вважається об?єктивною обставиною пропуску строку для подання скарги. Не навів норми закону, які перелічують відповідні об?єктивні причини пропуску строку для подання скарги. Крім того, оскаржувана ухвала суду не містить пояснень та посилань, чому наведені обставини суд вважає необ?єктивними та неналежними.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з`явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду скаргу, суд першої інстанції виходив з положень ст.. 449 ЦПК України.

Вказаний висновок суду є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити і того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з?ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

При цьому, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об?єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов?язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Судом установлено, що 07.11.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бойко М.Д. та старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Красноштан І.Л.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.11.2019 скаргу було залишено без руху та надано строк заявнику для усунення недоліків, зокрема, для надання суду доказів, які б підтверджували дату, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав.

Так, зі змісту скарги та заяви про усунення недоліків убачається, що про порушення своїх прав заявник дізнався 22.10.2019, ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження.

Між тим, скарга на бездіяльність державних виконавців щодо відмови у скасуванні арешту була подана до суду лише 07.11.2019.

Також у скарзі просив поновити строк на подання скарги, просив суд прийняти скаргу до розгляду, оскільки він дізнався про порушення своїх прав державним виконавцем 08.10.2019, після чого виготовив заяву та 11.10.2019 подав до суду, проте, йому стало відомо, що вказана заява не відповідає вимогам закону, у зв?язку із чим скаржник звернувся до фахівця в галузі права для виготовлення та подачі належної скарги.

Доказів написання та подання до суду такої заяви від 11.10.2019 скаржником не було надано.

Крім того, на виконання вимог ухвали від 12.11.2019, 21.11.2019 року заявником було подано до суду заяву про усунення недоліків, в якій останній зазначає, що дізнався про порушення своїх прав лише 22.10.2019, коли ознайомився з матеріалами виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, оскільки зі змісту скарги та доданих до неї документів вбачається, що про порушення своїх прав заявник дізнався 22.10.2019, ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження.

Отже, на день звернення заявника до суду зі скаргою сплинув десятиденний строк, встановлений ст. 449 ЦПК України.

З огляду на викладене, зазначені заявником підстави пропуску процесуального строку на оскарження судових рішень у конкретному випадку не можуть розглядатися як поважні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої у справі ухвали.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегіясуддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 20 лютого 2020 року.

Суддя - доповідач:

Судді :