Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 705/5457/19
Провадження № 2/711/1141/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2020 м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька С.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального закладу «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради» про затвердження в судовому порядку 80% втрати працездатності довічно, встановленою 15.02.1993 Макіївським МСЕК Донецької області, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся в Уманський міськрайонним суд Черкаської області з позовом до Комунального закладу «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради» про затвердження в судовому порядку 80% втрати працездатності довічно, встановленою 15.02.1993 Макіївським МСЕК Донецької області. За змістом позову, позивач не згоден з висновком та діями Черкаського облМСЕК (голова комісії забрала довідку про втрату працездатності; комісія зробила висновок, що у справі є копія довідки МСЕК м.Макіївка Донецької області, яка є на сьогодні чинною; не виконуються вимоги щодо повернення оригіналу довідки від 15.02.1993р. про втрату працездатності; розгляд комісією звернення ОСОБА_1 за його заявою від 06.06.2019 тощо).

За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25.11.2019 позовну заяву ОСОБА_1 передано за підсудністю на розгляд до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що вказана ухвала порушує його права людини похилого віку та інваліда 1 групи, просив ухвалу скасувати і направити справу на розгляд в Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 16.01.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25.11.2019 без змін.

14.02.2020 позов ОСОБА_1 до Комунального закладу «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради» про затвердження в судовому порядку 80% втрати працездатності довічно, встановленою 15.02.1993 Макіївським МСЕК Донецької області, надійшов до Придніпровського районного суд м. Черкаси із Уманського міськрайонного суду Черкаської області, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 25.11.2019.

Згідно із вимогами ст. 32 ЦПК України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. Спори між судами про підсудність не допускаються.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2020, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька Світлана Михайлівна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 705/5457/19.

Між тим, вирішуючи питання про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, суддею встановлено, що вона подана з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства.

Так, у статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно зі статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, із цивільних та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Тобто, у порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин, якщо інший порядок їх розгляду не передбачено законом.

При визначенні предметної юрисдикції справ суд виходить із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимогу про затвердження в судовому порядку 80% втрати працездатності довічно, що встановлена Макіївською МСЕК Донецької області. За змістом позову, позивач не згоден з висновком та діями Черкаського облМСЕК (голова комісії забрала довідку про втрату працездатності; комісія зробила висновок, що у медико-експертній справі є копія довідки МСЕК м.Макіївка Донецької області, яка є на сьогодні чинною; не виконуються вимоги щодо повернення оригіналу довідки від 15.02.1993р. про втрату працездатності; розгляд комісією звернення ОСОБА_1 за його заявою від 06.06.2019 тощо).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до статті 2 Закону України від 21.03.1991 № 875-XII «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я (стаття 3 зазначеного Закону).

Відповідно до статті 69 Основ законодавства України про охорону здоров`я медична експертиза з тимчасової втрати працездатності громадян проводиться лікарем або комісією лікарів у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності, а також лікарями, що провадять господарську діяльність з медичної практики як фізичні особи - підприємці. Порядок проведення медичної експертизи з тимчасової втрати працездатності громадян визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Під час проведення медичної експертизи з тимчасової втрати працездатності встановлюється факт необхідності надання листка непрацездатності чи іншого документа, що засвідчує тимчасову втрату працездатності у зв`язку з хворобою, травмою, вагітністю та пологами, доглядом за хворим членом сім`ї, хворою дитиною, карантином, встановленим санітарно-епідеміологічною службою, протезуванням, санаторно-курортним лікуванням, визначаються необхідність і строки тимчасового переведення працівника у зв`язку з хворобою на іншу роботу, приймається рішення про направлення на медико-соціальну експертну комісію для визначення наявності та ступеня стійкого розладу функцій організму, причини, часу настання і групи інвалідності. Експертиза стійкого розладу функцій організму здійснюється медико-соціальними експертними комісіями, які встановлюють ступінь та причину інвалідності, складають (коригують) індивідуальну програму реабілітації особи з інвалідністю, в якій визначають реабілітаційні заходи відповідно до Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні". Порядок організації та проведення медико-соціальної експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженим постановою КМУ 03.12.2009р. №1317 визначено процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.

Комунальний заклад «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради» перебуває у віданні МОЗ. Права та обов`язки комісій визначені цим Положенням. У межах та порядку, встановленому Положенням, комісія наділена повноваженнями приймати рішення, що впливають на можливість реалізації позивачем його прав і мають обов`язковий характер для інших суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб.

Враховуючи предмет даного спору, підлягають до застосування норми законодавства про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю, зокрема, - Закону України від 21.03.1991 № 875-XII «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» тощо.

З огляду на вказане вище, спір про оскарження рішень, дій чи бездіяльності, вчинених органом, який перебуває у віданні МОЗ, є публічно-правовим і має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 справі № 526/2339/17, від 26.06.2019 у справі № 201/11696/18.

Розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів визначено у статті 20 КАС України. Отже, в даному випадку така категорія справи підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства і підсудна окружному адміністративному суду, як місцевому адміністративному суду.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються матеріали (ст. 186 ЦПК України). Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч. 5 ст. 186 ЦПК України).

Таким чином, у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. При цьому, слід роз`яснити ОСОБА_1 право звернення з даним позовом до адміністративного суду (в даному випадку до Черкаського окружного адміністративного суду), відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись КАС України, ст.ст. 4, 5, 19, 186, 353, 354 ЦПК України суддя, -

у х в а л и в :

У відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП у позовній заяві не зазначено, місце проживання, зазначене у позовній заяві: АДРЕСА_1 ) до Комунального закладу «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради» (вул. Волкова, буд. 22, м. Черкаси) про затвердження в судовому порядку 80% втрати працездатності довічно, встановленою 15.02.1993 Макіївським МСЕК Донецької області, - відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернення з даним позовом до адміністративного суду, відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

У разі скасування цієї ухвали, позовна заява, в частині вимог про скасування рішення суду про розірвання шлюбу вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Повне судове рішення складено 19.02.2020.

Суддя: С. М. Позарецька