Справа № 202/1259/20
Провадження № 2/202/1137/2020
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
17 листопада 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючої судді Бєсєди Г.В.
за участю секретаря Голобородько О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара Міністерства освіти і науки України про стягнення боргу по зарплаті за 2019 рік в розмірі двох державних гарантій, -
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара Міністерства освіти і науки України про стягнення боргу по зарплаті за 2019 рік в розмірі двох державних гарантій.
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.03.2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара Міністерства освіти і науки України про стягнення боргу по зарплаті за 2019 рік в розмірі двох державних гарантійвідмовлено.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29.10.2020 року справу № 202/1259/20 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара Міністерства освіти і науки України про стягнення боргу по зарплаті за 2019 рік в розмірі двох державних гарантій повернуто для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення.

Суд, дослідивши матеріли справи, приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Крім стягнення боргу по зарплаті за 2019 рік в розмірі двох державних гарантій, у своєму позові позивач просила за результатом розгляду позову по суті встановити обставину наявності в наказі № 2 від 3 січня 1990 року такого тексту, який викласти у вигляді цитати в судовому рішення (мовою оригіналу - російською):

«1. Принять на работу:

2. ОСОБА_1 - преподавателем кафедры иностранных языков для инженерно-технических специальностей с 26.12.1989 г. с окладом 160 руб. 00 коп. в месяц по переводу из Емильчинского района Житомирской области как избранную по конкурсу.

Научно-педагогического стажа работы в вузе нет (…).

Основание: заявление, выписка из протокола заседания ученого совета филологического факультета от 14.12.1989 г. № 5.

Согласование между руководителями организаций.»

Та у перекладі українською мовою:

«1. Прийняти на роботу:

2. ОСОБА_1 - викладачем кафедри іноземних мов для інженерно-технічних спеціальностей з 26.12.1989 р. з окладом 160 крб. 00 коп. на місяць за переводом з Ємільчинського району Житомирської області як обрану за конкурсом.

Науково-педагогічного стажу роботи у вузі немає (…).

Підстави: заява, витяг з протоколу засідання вченої ради філологічного факультету від 14.12.1989 року № 5.

Узгодження між керівниками організацій».

Суд вважає такою, що не підлягають задоволенню, вимогу позивача про встановлення у судовому рішенні обставини наявності в наказі № 2 від 3 січня 1990 року певного тексту, який просить викласти у вигляді цитати в судовому рішенні, оскільки згідно з частиною 1, 2 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При цьому конкретні способи захисту цивільного права чи інтересу визначені у статті 16 ЦК України. Особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Отже, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цим діянням наслідкам.

Між тим, позивач, заявляючи вимогу про встановлення у судовому рішенні обставини наявності у наказі певного тексту, обрала спосіб захисту, який не передбачений законом, не відповідає йому.

Враховуючи наведене, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо встановлення у судовому рішенні обставини наявності в наказі № 2 від 3 січня 1990 року певного тексту необхідно відмовити.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара Міністерства освіти і науки України щодо встановлення у судовому рішенні обставини наявності в наказі № 2 від 3 січня 1990 року певного тексту - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: Г.В. Бєсєда